Провадження № 2-з/760/247/17
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/про забезпечення доказів/

06 листопада 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Каліщук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката Демяненка Миколи Володимировича в інтересах позивача ОСОБА_4 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа за позовом позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання правочину не дійсним.

Представником позивача подано клопотання в зазначеній вище справі, в якій він просить забезпечити докази шляхом їх витребування у відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а саме, оригінал розписки від 01.06.2004 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та оригінал розписки від 04.01.2011 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 як документи, що безпосередньо стосується розгляду даної цивільної справи та мають суттєве значення для її вирішення, посилаючись на те, що у позивача існують труднощі у витребуванні необхідних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу.

Згідно ч. 2 ст. 135 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається протягом п'яти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 135 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути заяву про забезпечення доказів у їх відсутності.

Як визначено положеннями ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Дослідивши матеріали справи, подане клопотання, суд, виходячи з предмету та підстав позову, характеру спірних правовідносин, обставин, які підлягають встановленню під час судового розгляду, приходить до висновку про задоволення клопотання, так як вважає, що запитуванні докази мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 137 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Витребувати від відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7: оригінал розписки від 01.06.2004 року, що укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_6; оригінал розписки від 04.01.2011 року, що укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

Докази направити на адресу Солом'янського районного суду м. Києва (м. Київ, вул. Шутова, 1).

Роз`яснити, що докази, які вимагає суд, направляються до суду безпосередньо. Особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд взагалі або у встановлені судом строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у томі числі із причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя