Справа № 266/4155/17
Провадження№ 2/266/1161/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 грудня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Сараєва І.А.,

за участю секретаря - Рухман О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому зазначив, що 03.10.2013 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язався щомісячно в строки, визначені умовами договору, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією. Відповідач не виконав умови договору, у зв'язку з чим, станом на 30.06.2017 року утворилась заборгованість за кредитом в загальній сумі 53258,44 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 6466,40 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом 40879,73 гривень; заборгованості за пенею та комісією 2900,00 гривень; штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 2512,31 гривень. Оскільки в добровільному порядку відповідач суму заборгованості не сплачує, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом порушених прав.

Представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявився зазначивши у позові про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 03.10.2013 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач належним чином та у встановлені договором строки не виконав умови договору, у зв'язку з чим станом на 30.06.2017 року має заборгованість за кредитом 6466,40 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом 40879,73 гривень (а.с. 5).

Згідно до ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.

Стаття 617 ЦК України встановлює, що особа не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у випадку відсутності у боржника необхідних коштів.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за пенею та комісією у розмірі 2900,00 гривень; штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 2512,31 гривень.

Згідно ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції.

Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України(справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р та від 02.12. 2015 року № 1275-р, місто Маріуполь (Маріупольська міська Рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалась антитерористична операція.

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року №47-411/58939 від 05 листопада 2014 року та №18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» від 02.09.2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час проведення антитерористичної операції.

Отже, незважаючи на те, що дія Переліку пунктів, де проводиться антитерористична операція, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р була зупинена, в подальшому було прийнято розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року за № 1275-р, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, в тому числі стаття 2, яка забороняє нарахування пені та/або штрафних санкцій на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами, підлягає застосуванню, оскільки цей закон не скасований, а також у звязку із тим, що прийняті інші нормативні акти, що визначають райони проведення АТО.

Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені та штрафу, які нараховані після 14.04.2014 року, є необґрунтованим та задоволенню не підлягають.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем по кредиту становить 47346,13 гривень, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 6466,40 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом 40879,73 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 5-8, 10-15, 60, 107, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» () суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.10.2013 року в розмірі 47346,13 (сорок сім тисяч триста сорок шість гривень 13 копійок) гривень.

Стягнути зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» () судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути переглянуто суддею, яким воно було винесено, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути поданим в перебігу десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя: Сараєв І. А.