УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та припинення дій, що порушують право, за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 15 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року фізична особа-підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який уточнив в ході розгляду справи, та остаточно просив зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні нежитловими приміщеннями магазину з надбудовою офісних приміщень по АДРЕСА_1 шляхом звільнення прибудинкової території від транспортного засобу «Форд фокус», д.н.з. НОМЕР_1, а також усунути перешкоди у праві користування нерухомим майном шляхом заборони відповідачам вчиняти будь-які дії, направлені на обмеження прав позивача в користуванні та розпорядженні нерухомим майном.

На обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_4 посилався на те, що він здійснює свою підприємницьку діяльність по АДРЕСА_1 проте відповідачі, у тому числі й ФОП ОСОБА_5, який є власником іншої частини нежитлового приміщення за вказаною адресою, перешкоджають йому у здійсненні підприємницької діяльності, оскільки з 23 листопада 2015 року навмисно припарковують свої автомобілі впритул до дверей його приміщення, чим унеможливлюють вхід в аптеку йому, його працівникам та відвідувачам.

У зв'язку з наведеним ФОП ОСОБА_4 просив задовольнити позов.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Усунуто перешкоди ОСОБА_4 в користуванні нерухомим майном, а саме: нежитловим приміщенням магазину з надбудовою офісних приміщень по АДРЕСА_1 шляхом заборони ОСОБА_5 здійснювати стоянку (паркування) транспортних засобів, які знаходяться у його власності, володінні чи користуванні, на тротуарі, на відстані, меншій ніж 2 м навпроти вхідних дверей нежитлового приміщення магазину з надбудовою офісних приміщень по АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 15 листопада

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31 серпня 2016 року скасовано в частині вирішення позовних вимог ФОП ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та припинення дій, що порушують право.

Провадження у справі в цій частині закрито та повідомлено заявнику, що розгляд цієї справи відноситься до юрисдикції господарських судів.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції врахував покази свідків, зображення на фототаблицях та відповіді Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, дійшовши висновку про наявність правових підстав для усунення перешкод ОСОБА_4 в користуванні належним йому на праві власності нерухомим майном шляхом заборони ОСОБА_5 здійснювати стоянку (паркування) транспортних засобів, які знаходяться у його власності, володінні чи користуванні, на тротуарі, на відстані, меншій ніж 2 м навпроти вхідних дверей нежитлового приміщення магазину з надбудовою офісних приміщень по АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні позову до ОСОБА_7, суд першої інстанції, з висновком якого в цій частині погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із відсутності доказів порушення саме нею прав позивача, оскільки сам факт користування нею належним їй автомобілем НОМЕР_2, не підтверджує порушення прав позивача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ФОП ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_5 та закриваючи провадження у справі в цій частині з урахуванням вимог ч. 1 ст. 310 ЦПК України, суд апеляційної інстанції врахував правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-467цс15 та від 02 березня 2016 року у справі № 2307цс15, та виходячи із суб'єктного складу учасників цих правовідносин (а. с. 4, 17, 29), дійшов обґрунтованого висновку про те, що спір в цій частині виник саме між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5, а тому він підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 15 листопада

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

О.В. Попович