УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства «Житлоремекс-2» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 06 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Житлоремекс-2» (далі - ПП «Житлоремекс-2») про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2016 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи відмовлено, позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалою апеляційного судуЖитомирської області від 06 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанцій і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, залишаючи позов без розгляду, відмовив у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи та виходив з того, що належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи позивач вдруге не з`явився у судове засідання, а оскільки заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, на підставі ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, місцевий суд залишив позов без розгляду.

Такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, ґрунтуються на вимогах норм процесуального права та обставинах справи.

Згідно з ч. 3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про перегляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Отже, системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та положень ст. 169 ЦПК України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився у судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов'язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст. 27, 29 ЦПК України, але зобов'язана здійснювати їх добросовісно (ч. 3 ст. 27 ЦПК України).

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3, оскільки позивач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, не з'явився у судові засідання, призначені на 15 березня та 11 квітня 2016 року.

При цьому апеляційний суд вмотивовано відхилив доводи заявника про поважність причин неявки до суду, оскільки наслідки, передбачені ч. 3 ст. 169 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, застосовуються судом в усіх випадках повторної неявки позивача до суду, незалежно від поважності причин його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним у апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині ухвал та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином ухвали судів попередніх інстанцій постановлено з дотриманням норм процесуального права і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 06 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

О.В.Попович