Справа № 181/268/17
Провадження № 2/181/106/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Юр'єва О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Паньковської М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування, Межівської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей, в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнення аліментів з батька на утримання доньки,-

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся Органу опіки та піклування, Межівської РДА в особі служби у справах дітей, в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнення аліментів з батька на утримання доньки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 Родина проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, власного житла не має. ІНФОРМАЦІЯ_3 року, мати малолітньої, ОСОБА_5 померла. Згідно довідки КЗ «Межівська центральна районна лікарня» ДОР» від 17 березня 2017 року №396 ОСОБА_3 з жовтня 2001 року знаходиться на «Д» обліку у лікаря-нарколога. Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї та умов проживання, умови проживання незадовільні, в будинку брудно, будівля потребує ремонту. Продукти харчування відсутні, підсобного господарства не тримають. Для дитини не створені умови для проживання та розвитку, у дівчинки відсутній одяг, шкільне приладдя. Низький рівень поведінки батька негативно впливає на дитину.

Згідно інформації директора РКЗО «Межівська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2» батько ОСОБА_3 не піклується про стан здоров'я доньки, фізичний, моральний і духовний розвиток, навчання, не створює належних умов для розвитку її природніх здібностей, не готує до самостійного життя та праці. Згідно пояснення дідуся малолітньої, ОСОБА_4, ОСОБА_3 не надає належної уваги вихованню, навчанню доньки, матеріально її не утримує. В ході розмови головного спеціаліста служби у справах дітей райдержадміністрації ОСОБА_6 з малолітньою ОСОБА_2, встановлено, що дитина проживала в родині де батьки вживали наркотичні засоби, та бачила цей процес і знає для якого використання існують такі предмети. Дівчинка любить батька проте зізнається в тому, що проживати з ним неможливо. Вона переймається тим, що він жодного разу не був на батьківських зборах у школі і бажає проживати у родині рідного дідуся ОСОБА_4

Після смерті матері малолітня ОСОБА_2 проживає у дідуся ОСОБА_4 Згідно акту обстеження умов проживання для ОСОБА_2 створені належні умови проживання, у родині доброзичливі стосунки, відчувається турбота про дитину, дідусь піклується про онуку, займається її вихованням та навчанням, матеріально утримує.

ОСОБА_3 не додержується зобов'язань, які встановлені законодавством щодо виховання, піклування та поваги до дитини. Самоусунувся від виховання та навчання, матеріального утримання доньки, а це в свою чергу є підставою для позбавлення його батьківських прав,що передбачено п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України.

Позивач просить суд позбавити гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнення аліментів з батька на утримання малолітньої доньки, у розмірі ? від загальної його суми доходу, але не менше 1/3 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на користь особи, на утриманні якої буде перебувати малолітня дитина.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згодні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На задоволенні позову наполягають.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю.

Третя особа: ОСОБА_4, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позову наполягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджені та надана оцінка таким доказам:

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_2, серії НОМЕР_1, виданого 20 листопада 2007 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, батьком малолітньої записано ОСОБА_3, а матір'ю - ОСОБА_5.(а.с.6)

Родина проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, власного житла не має.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року, мати малолітньої, ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2, виданим 2 березня 2017 року Межівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №29.(а.с.7)

Згідно довідки КЗ «Межівська центральна районна лікарня» ДОР» від 17 березня 2017 року №396 ОСОБА_3 з жовтня 2001 року знаходиться на «Д» обліку у лікаря-нарколога. ОСОБА_3 почав вживати наркотичні речовини групи опія-сирця внутрішньовенно (в/в) ще з 2000 року, навчаючись в ПТУ №76. На виклики до наркокабінету не з'являється, змінював місця проживання. 15.03.2017 року хворий був доставлений на медичне обстеження до КЗ «Межівська ЦРЛ» ДОР» дільничним інспектором. При проведенні експрес-аналізу на вживання наркотичних препаратів був виявлений позитивний результат на наркотик морфін.(а.с.11)

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 14 березня 2017 року, складеного депутатом Межівської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1, для малолітньої дитини не створено ніяких умов для проживання.(а.с.15)

Згідно акту обстеження умов проживання від 15 березня 2017 року, за вищевказаною адресою, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей райдержадміністрації та фахівцем з допомоги окремим категоріям громадян Межівської селищної ради, умови проживання незадовільні, в будинку брудно, будівля потребує ремонту. Продукти харчування відсутні, підсобного господарства не тримають. Для дитини не створені умови для проживання та розвитку, у дівчинки відсутній одяг, шкільне приладдя. Низький рівень поведінки батька негативно впливає на дитину.(а.с.18)

Згідно інформації директора РКЗО «Межівська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2» №67 від 14.03.2017 року батько ОСОБА_3 не піклується про стан здоров'я доньки, фізичний, моральний і духовний розвиток, навчання, не створює належних умов для розвитку її природніх здібностей, не готує до самостійного життя та праці. Із ОСОБА_3 працював класовод переважно індивідуально, домагаючись розуміння батьком хибності його поведінки, пробудження почуття відповідальності за виховання доньки.(а.с.16)

Згідно з письмовими доказами: пояснення ОСОБА_4, дідуся малолітньої, від 15.03.2017 року, ОСОБА_3 не надає належної уваги вихованню, навчанню доньки, матеріально її не утримує, не цікавиться її життям. Онука, ОСОБА_2, частіше проживала в його сім'ї.(а.с.12)

Відповідно до письмових доказів, а саме: пояснення головного спеціаліста служби у справах дітей райдержадміністрації ОСОБА_6, посвідчених начальником служби у справах дітей ОСОБА_7, в ході розмови з малолітньою ОСОБА_2, встановлено, що дитина проживала в родині де батьки вживали наркотичні засоби, та бачила цей процес і знає для якого використання існують такі предмети. Дівчинка любить батька проте зізнається в тому, що проживати з ним неможливо. Вона переймається тим, що він не цікавиться її навчанням та жодного разу не був на батьківських зборах у школі і бажає проживати у родині рідного дідуся ОСОБА_4.(а.с.13)

Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №211 від 14.03.2017 року малолітня ОСОБА_2, після смерті матері, проживає у дідуся ОСОБА_4 (а.с.14)

Згідно акту обстеження умов проживання від 14.03.2017 року, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей райдержадміністрації та фахівцем з допомоги окремим категоріям громадян Межівської селищної ради, для ОСОБА_2 створені належні умови проживання, у родині доброзичливі стосунки, відчувається турбота про дитину, дідусь піклується про онуку, займається її вихованням та навчанням, матеріально утримує.(а.с.17)

Висновком органу опіки та піклування Межівської районної державної адміністрації №53-195/0/312-17 від 22.03.2017 року, підтверджується, що ОСОБА_3 вихованням доньки не займається, її здоров'ям та навчанням не цікавиться, належних умов для дитини не має. Після смерті матері, ОСОБА_5, дівчинка проживає з дідусем, ОСОБА_4 Відповідач жодним чином не дотримується зобов'язань, які встановлені законом щодо виховання дітей, піклування та поваги до них.(а.с.8-10)

Згідно ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно ст.ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Приписами Конвенції «Про права дитини», Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03 серпня 2006 року, Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14 вересня 2006 року, гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток.Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що відповідач всупереч вимогам закону не додержується зобов'язань, які перераховані вище щодо виховання, піклування та поваги до дітей, тобто ОСОБА_3 самоусунувся від виховання та навчання, матеріального утримання доньки, а це в свою чергу є підставою для позбавлення його батьківських прав,що передбачено п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, яка обумовлює, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Суд роз'яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі .

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд погоджується із висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки такий висновок вмотивований, містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітню дитину відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд вважає за можливе позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнення аліментів з батька на утримання малолітньої доньки, у розмірі ? від загальної його суми доходу, але не менше 1/3 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, на користь особи, на утриманні якої буде перебувати малолітня дитина.

Відповідно ст.ст.80,88 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 640 гривень.

Керуючись ст.ст.60, 212,224-226 ЦПК України, ст.ст. 164, 166, 182, 183 СК України, - суд,

ВИРІШИВ :

Позов Органу опіки та піклування, Межівської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей, в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнення аліментів з батька на утримання доньки задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання малолітньої доньки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? від загальної його суми доходу, але не менше 1/3 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, на користь особи, на утриманні якої буде перебувати малолітня дитина.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір на користь держави в розмірі 640 (шістсот сорока) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи пеляційним судом.

Суддя: О. Ю. Юр'єв