"19" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого-судді Гончарук В.П.
при секретарі Юдицькому К.О.
справу розглянуто без участі сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з Обмеженою Відповідальністю ,,Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
Представник ТОВ ,,Перший український експертний центр» за довіреністю - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги на загальну суму 6268,03 грн. мотивуючи вимоги тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та являється споживачем житлово-комунальних послуг, наданих підприємством позивача. Відповідно до рішення Правління ПАТ ,,ХК ,,Київміськбуд" житловий будинок по АДРЕСА_1 переданий експлуатуючій організації ТОВ ,,Перший український експертний центр». Відповідач прийняв в подальшу експлуатацію вказаний житловий будинок, що підтверджується актом приймання - передачі від 30.11.2012 року.
В порушення норм діючого законодавства відповідач не виконував своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за надані комунальні послуги, внаслідок чого станом на 30.06.2017 року утворилась заборгованість у сумі 4382,81 грн. Сума нарахованих 3% річних складає 261,75 грн. Сума заборгованості з врахуванням індексу інфляції складає 1623,47 грн.
Представник позивача ТОВ ,,Перший український експертний центр» за довіреністю - Пуляєва Ю.Д. в судове засідання не з'явилася. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила, подавши до суду заяву.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином за відомою суду адресою його реєстрації.
У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Частиною 4 ст. 319 ЦК України передбачено , що власність зобов'язує.
Згідно статті 322 Цивільного кодексу України , власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить , якщо інше не встановлено договором або законом.
Як, вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 власником квартири АДРЕСА_1 згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Відповідно до рішення Правління ПАТ ,,ХК ,,Київміськбуд" житловий будинок по АДРЕСА_1 був переданий експлуатуючій організації ТОВ ,,Перший український експертний центр». Відповідач прийняв в подальшу експлуатацію вказаний житловий будинок, що підтверджується актом приймання - передачі від 30.11.2012 року.
27.07.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 4329/1 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.
Згідно статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України, власники квартир зобов'язані брати участь у витратах по утриманню квартири і придомової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.
Згідно зі ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим дотриманням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Отже, слід зазначити, що експлуатуюча організація житлової будівлі має законне право на звернення до суду в разі несплати особою, що проживає в даній будівлі, кошів за споживання ним житлово-комунальних послуг.
Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом встановлено, що відповідач не виконував своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за надані комунальні послуги, внаслідок чого станом на 30.06.2017 року утворилась заборгованість у сумі 4382,81 грн. Сума нарахованих 3% річних складає 261,75 грн. Сума заборгованості з врахуванням індексу інфляції складає 1623,47 грн., що підтверджується наданими підприємством позивача розрахунками заборгованості.
За правилами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.05.2016 року ТОВ ,,Першому українському експертному центру» було відмовлено прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень
На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ТОВ ,,Перший український експертний центр» підлягає до задоволення в повному обсязі в сумі 6268,03 грн.( з яких: 4382,81 грн. - заборгованість по сплаті; 261,75 грн. - 3% річних; 1623,47 грн.- інфляційні втрати) яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.
По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 1600 грн.
Керуючись ст. ст. 319,322,526 Цивільного кодексу України, ст. 68,179,162,156 Житлового кодексу УРСР, ст.ст.81,280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Товариства з Обмеженою Відповідальністю ,,Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю ,,Перший український експертний центр» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 6268,03 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю ,,Перший український експертний центр» судовий збір в сумі 1600 грн.
Відомості щодо учасників справи:
Відповідач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безспосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: