ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1568/17
провадження № 2/753/2990/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 щодо визнання права власності на ? двохкімнатної квартири в АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Суд прийшов до висновку, що заява подана з порушенням вимог ч.5 ст.119 ЦПК України та визначив розмір судового збору у сумі 8000 грн. (ст.4 Закону України "Про судовий збір").Крім того, заява була подана з недотриманням і інших вимог ст.119 ЦПК України, в тому числі, щодо відсутності ціни позову.

Враховуючи наведене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено: залишити без руху позовну заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів. Копія вказаної ухвали отримана 27 березня 2017 року (що підтверджується наявною розпискою у рекомендованому листі).

При цьому, недоліки позову були усунуті не у повному обсязі.

Так, 31 березня 2017 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло звернення позивача від 31 березня 2017 року "Щодо усунення недоліків позовної заяви" з додатковим обгрунтуванням та зазначенням доказів, проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цього звернення не було долучено його копії для відповідача (при цьому акт щодо відсутності вказаного додатку для відповідача судом не складався, оскільки посилання на його наявність відсутнє в переліку додатків до вказаного звернення від 31 березня 2017 року).

Крім того, до вказаного звернення від 31 березня 2017 року були долучені додаткові численні копії документів, поданих у якості додаткових доказів, проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цього звернення не було долучено копій цих документів для відповідача (при цьому акт щодо відсутності вказаних додатків для відповідача судом не складався, оскільки посилання на їх наявність відсутнє в переліку додатків до вказаного звернення від 31 березня 2017 року).

Так, відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, позивачем не враховано, що не надання вказаних копій здійснено без врахування і принципу змагальності сторін (ст.10 ЦПК України), якому кореспондує необхідність здійснення пропозиції відповідачу подати в зазначений строк (в ухвалі про відкриття провадження) письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються, що передбачено п.5) частиною 5 ст.122 ЦПК України.

Крім того, судом враховано, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ст. 119, 120 ЦПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, щодо вимог майнового характеру.

Ціна позову є інститутом позовного провадження, що характеризує вартісне грошове вираження предмета спору між позивачем (третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору в порядку ст.34 ЦПК України) і відповідачем. Ціна позову вказується позивачем відповідно до п.4 ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України і є обов'язковим реквізитом позовної заяви, що подається до суду, оскільки при ухвалені рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

Судовий збір у належному розмірі не сплачений.

Судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 щодо визнання права власності на ? двохкімнатної квартири.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: