Справа №2/714/113/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"11" квітня 2017 р. м.Герца
Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Костишин Н.Я.
секретар Конецька Д.Г.
за участі: представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Герца цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна, -
ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_3
Посилається на те, що в 2014 році залишив на зберігання своєму братові ОСОБА_4 та його цивільній дружині ОСОБА_3І 5 000 доларів США, 5 200 євро та 5 000 грн. По приїзду в серпні 2015 року з Італії, де перебував на заробітках, дізнався що відповідач без його дозволу із сейфа брата, де зберігалися грошові кошти, забрала всі кошти. Вказує також на те, що з даного приводу відповідач 17.08.2015 року написала розписки, якими підтвердила що вищезазначені грошові кошти привласнила вона і зобовязалася їх повернути до 24 серпня 2015 року.
Посилаючись на викладене, і на те, що до даного часу відповідач кошти не повернула, просив суд зобовязати відповідача повернути йому безпідставно набуті нею грошові кошти в сумі 293 385,22 грн., а також стягнути з останньої судові витрати повязані зі сплатою судового збору.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, не повідомила суд про причини своєї неявки та не подала до суду заяви про розгляд справи у її відсутності. За таких обставин та зі згоди представника позивача, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 08.12.2016 року (а.с. 32-33) ухваленого по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики було відмовлено. При цьому, судом було встановлено, що розписки, на підставі яких заявлено позов, хоч і підтверджують взяття ОСОБА_3 на себе обовязку по поверненню позивачу грошових сум 5 000 доларів США, 5 200 євро та 5 000 грн., однак не містять дати отримання грошових коштів, умови отримання позичальником зазначених грошових сум саме в борг, а тому не є належними доказами на підтвердження укладення договору позики.
Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Таким чином, відповідач ОСОБА_3 взяла на себе обовязок повернути вище зазначені грошові кошти позивачеві у справі ОСОБА_2
Згідно розписки підписаної відповідачем ОСОБА_3 17 серпня 2015 року (а.с. 30), остання зобовязалась повернути ОСОБА_2 до 24 серпня 2015 року грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, 5 200 євро та 5 000 грн.
Розписка відповідача ОСОБА_3 (а.с. 31), окрім вищенаведених обставин, містить також посилання відповідача на те, що грошові кошти остання взяла без дозволу ОСОБА_2, коли того не було вдома, із сейфа, і котрі були залишені останнім на зберігання братові ОСОБА_4
Крім того, у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 показали суду, що 17.08.2015 року відповідач ОСОБА_3 у їхній присутності підтвердила, що привласнила грошові кошти позивача ОСОБА_2 в сумі 5 000 доларів США, 5 200 євро та 5 000 грн., що були залишені останнім на зберігання ОСОБА_4, і зобовязалася їх повернути до 24 серпня 2015 року, про що написала відповідні розписки.
Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Згідно ст.1213 ЦК України, набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що грошові кошти ОСОБА_2 в сумі 5 000 доларів США, 5 200 євро та 5 000 грн. були безпідставно набуті відповідачем ОСОБА_3 і відповідно остання зобовязана повернути їх позивачеві. А тому позовні вимоги підлягають до задоволення.
Як розяснив Пленум Верховного суду України у п.14 постанови №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня (ч.1 ст.192 ЦК України). У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Згідно даних Національного банку України, станом на 11 квітня 2017 року курс долара США до української гривні становить 100 дол. США 2693,3241 грн., а курс євро становить 100 євро 2848,9982 грн.
Отже, сума безпідставно набутих грошових коштів в іноземній валюті в гривневому еквівал енті станом на 11 квітня 2017 року становить: 5 000 дол. США х 26,9332 = 134 666,20 грн., 5 200 євро х 28,4899 = 148 147,91 грн.
Загалом з відповідача на користь позивача підлягають стягненню безпідставно набуті грошові кошти в сумі 287 814,11 грн. (134 666,20 грн. + 148 147,91 грн. + 5000 грн.).
Крім того, у відшкодування судових витрат зі сплати судового збору, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягується судовий збір в сумі 2 878,14 грн.
На підставі ст.ст.1212, 1213 ЦК України та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, грошові кошти в сумі 287 814,11 грн. (двісті вісімдесят сім тисяч вісімсот чотирнадцять гривень 11 коп.).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат повязаних зі сплатою судового збору 2 878,14 грн. (дві тисячі вісімсот сімдесят вісім гривень 14 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі через Герцаївський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя