Справа № 530/15/17
Номер провадження 6/530/36/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого-судді Должко С.Р., секретаря Бедюх Н.І.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зіньків заяву заяву Державної судової адміністрації України (місто Київ, вулиця Липська,18/5, 016001) про зміну порядку і способу виконання ухвали,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник, Державна судова адміністрація України звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області із заявою про зміну порядку і способу виконання ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 24.01.2017 року у справі № 530/15/17.

В судове засідання представник заявника, сторони виконавчого провадження, представник відділу ДВС не з"явились.

Суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про задоволення заяви виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. ч. 1, 2, 5 ст. 8 Закону, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема й виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 15 Закону України "про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Частиною 2 статті 6 Закону визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, чвизначений в постанові Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджентів або боржників» (далі Порядок).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки, яких відкриті в органах Казначейства.

Стягувачем, на виконання вище вказаних норм, виконавчний лист № 530/15/17, боржником в якому є Зіньківський РВДВС ГТУЮ у Полтавській області, подано до Управління Державної казначейської служби України в Зіньківському районі.

Проте, Управління Державної казначейської сліжби України у Зіньківському районі листом від 15.09.2017 року № 06-11/163 повернуло вказаний виконавчий лист без виконання, з посиланням на те, що відповідно, до ч. 1 ст. 44 Закону органи державної виконавчої служби мають рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам.

Статтею 47 Закону визначено, що грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами. Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертатина них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких такі суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником в іншому виконавчому провадженні) (ч. 5 ст. 47 Закону).

Отже, в управлінні Казначейства відкритий рахунок Зіньківського районного відділу Державної виконавчої служби Г оловноготериторіального управління юстиції у Полтавській області лише для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, а законодавством не передбачено стягнення грошових коштів з депозитних рахунків органів Державної виконавчої служби, що надійшли від боржників для виплати стягувачам, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуто.

А тому судове рішення є таким, що не може бути виконаним у встановлений судом спосіб в частині стягнення судового збору з Зіньківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській, так як в управлінні Казначейства відкритий лише депозитний рахунок органу ДВС, з якого неможливо здійснити беспірне списання коштів. Крім того, згідно Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (ч. 1 ст. 3). Але згідно ч. 2 ст. 2 дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності. А, отже, враховуючи те, що стягувачем за виконавчим листом Зіньківського районного суду Полтавської області від 13.02.2017 року №530/15/17 орган державної влади, а саме Державна судова адміністрація України, також відсутня можливість виконання даного виконавчого листа за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже, необхідність зміни порядку і способу виконання судового рішення зумовлено відсутністю будь-якої можливості виконати його органом Казначейства, який наділений повноваженнями виконувати судові рішення про стягнення коштів, боржником за якими є орган державної влади. Оскільки рахунки Зіньківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області є депозитними, списання з яких не передбачено ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та є недопустимим, а відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не передбачено виконання даного судового рішення за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, адже стягувачем є орган державної влади.

Судом встановлено, що ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 24.01.2017 року по справі 530/15/17 за скаргою ПАТ «Банк Форум» на дії державного виконавця Зіньківського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області скаргу задоволено та присуджено стягнути з Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області на користь держави 1600 грн. судового збору (а.с.44-45).

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення заявою стягувача чи виконавця розглядає суд першої інстанції, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Зміст поняття спосіб виконання рішення можна встановити з аналізу ст. 16 ЦК України. А саме, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення сиановища, яке існувало до порушення;

5) примусове виканання обов"язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен зясовувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення.

У виконавчому листі № 530/15/17, виданому 13.02.2017 року Зіньківським районним судом Полтавської області Зіньківський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області вказаний боржником, а отримувачем коштів (стягувачем) Головне управління державної казначейської служби України (а.с.59).

Судом встановлено, що заявник, Державна судова адміністраціяУкраїни є стороною виконавчого провадження (стягувачем).

Суд, дослідивши наявні матеріали справи та з урахуванням положень чинного законодавства України, яке регулює спірні питання, вважає, що заяву слід задоволити.

Керуючись ст.435 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Державної судової адміністрації України про зміну порядку і способу виконання ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 24.01.2017 року у справі № 530/15/17 - задоволити.

Стягнути із Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області на користь держави 1600 грн. судового збору шляхом списання коштів з рахунків Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, передбачених для фінансування Зіньківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п»ятнадцяти діб.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1