№ 336/3455/17
пр. № 2/336/3471/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Суркова В.П., перевіривши виконання вимог ст. ст. 19, 27-29, 175, 177, 186 ЦПК України за позовом ОСОБА_1 до апеляційного суду Запорізької області, суддів Бондара М.С., Дашковської А.В., Подліянової Г.С. про повернення земельної ділянки шляхом визнання незаконним рішення апеляційного суду Запорізької області від 05.02.2013 року та повернення незаконно стягнутих грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про повернення незаконно стягнутих грошових коштів в сумі 4000,00 грн., які були стягнуті додатковим рішенням апеляційного суду Запорізької області на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних з проведенням експертизи та поверненняземельної ділянки шляхом визнання незаконним рішення апеляційного суду Запорізької області від 05.02.2013 року.

Заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з такого.

Основним Законом, цивільним та цивільним процесуальним законодавством України гарантовано право кожної особи звертатися за судовим захистом порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав та інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

Як випливає з розяснень п. п. 1, 2, 33 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності, а також виходити з того, що правила підсудності справ у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 23-30 ЦПК).

При вирішенні питання про підстави для відкриття провадження суддя виходить з того, що у своїй заяві позивач не погоджується з прийнятими рішенням Апеляційним судом Запорізької області щодо стягнення з нього роцесуальних видатків зі сплати експертного дослідження, а також передачі земельної ділянки у користування ОСОБА_2 в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою від 11.03.2014 року.

У звязку з викладеним суддя знаходить, що вимоги позивача не належить до цивільної юрисдикції судів, так як не грунтуєтьчся на захисті його порушеного матеріального права, а є реакцією на порушення, як вважає він, його права як учасника процесуальних правовідносин.

У постанові Пленму Верховного Суду України від 13.06.2007 року №8 "Про незалежність судової влади" розяснено, що виключне право перевірки законності та обгрунтованності судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченими процесуальним законом прорядком у справі не допускається ; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Саттями 62, 126, 129 Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, повязаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними закономи, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з окарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцим незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи незалежним судом.

Тому розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), повязаних із розглядом справи нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Таким чином суддя доходить висновку про відсутність у позивача підстав для звернення до суду з зазначеним позовом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 186, 353, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до апеляційного суду Запорізької області, суддів Бондара М.С., Дашковської А.В., Подліянової Г.С. про повернення земельної ділянки шляхом визнання незаконним рішення апеляційного суду Запорізької області від 05.02.2013 року та повернення незаконно стягнутих грошових коштів.

Копію ухвали разом із заявою та доданими до неї документами повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя В.П. Суркова