Провадження № 2/554/1095/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 січня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Шевської О.І., при секретарі Козаренко М.А., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 12 липня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №863, свідоцтво серії І-КЕ №121884. Сторони від дня реєстрації шлюбу фактично не проживали. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає разом з матірю. Спільне проживання з відповідачем не склалося через несумісність характерів, постійне приниження гідності, створення перешкод у реєстрації новонародженої дитини, вчинення сварок, що впливає на самопочуття та виховання дитини. Спільне господарство з відповідачем не ведеться.. Переконана, що подальше спільне життя і збереження сім»ї не можливе і суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна між сторонами немає. Сімя фактично перестала існувати. На примирення позивач не згодна.

Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася із письмовим клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала, прохав задовольнити. Прохала позовну вимогу про встановлення місця проживання дитини разом з матірю залишити без розгляду.

Відповідач, у судове засідання не з`явився, звернувшись із письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих позивачем межах, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 липня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №863, свідоцтво серії І-КЕ №121884.

Сторони від дня реєстрації шлюбу фактично не проживали. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає разом з матірю. Спільне проживання з відповідачем не склалося через несумісність характерів, постійне приниження гідності, створення перешкод у реєстрації новонародженої дитини, вчинення сварок, що впливає на самопочуття та виховання дитини. Спільне господарство з відповідачем не ведеться.. Переконана, що подальше спільне життя і збереження сім»ї не можливе і суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна між сторонами немає. Сімя фактично перестала існувати. На примирення позивач не згодна.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя та збереження шлюбу. За таких обставин позовна заява задовольняється в повному обсязі.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх малолітнього сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 551 (п'ятсот п'ятдесят один) гривні 20 (двадцять) копійок.

Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112-113 СК України, ст.ст. 10- 11, 15, 30, 60, 76, 88, 169, 208, 212-215, 218, 224, 293 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и л а:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12 липня 2014 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 Центральним відділом реєстрації актів цивільного Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 863, свідоцтво серії 1-КЕ №121884 від 12 липня 2014 року -розірвати.

Після набрання рішенням законної сили ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів із дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів із дня його проголошення, або протягом 10 днів із дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська