Справа №701/1183/17-ц
Номер провадження2/701/593/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого-судді - А. І. Костенка

за участю секретаря - М. А. Чикурової

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської центральної районної лікарні про зобов'язання зарахувати стаж для нарахування надбавки за вислугу років,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про зобов'язання зарахувати стаж для нарахування надбавки за вислугу років.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 02.07.1993 року позивачці видано диплом серії НОМЕР_1 за реєстраційним номером 4781, яким підтверджується, що в 1990 році позивач вступила до Уманського медичного училища, та у 1993 році закінчила повний курс названого училища по спеціальності №0408 «сестринська справа», та рішенням державної кваліфікаційної комісії від 02.07.1993 року присвоєно кваліфікацію «медична сестра». Увесь загальний трудовий стаж позивача після закінчення навчання складається з медичного стажу. З 4 квітня 2008 року позивач працює в Маньківській центральній районній лікарні згідно наказу №9 від 04.04.2008 року на посаді завідуючої ФАПу (фельдшерсько-акушерського пункту) с. Березівка Маньківського району Черкаської області. 19.05.2017 року позивачка проходила атестацію атестаційної комісії при управлінні охорони здоров'я Черкаської облдержадміністрації і наказом по управлінню охорони здоров'я облдержадміністрації від 19.05.2017 року №52/к п. 1 та їй присвоєно першу кваліфікаційну категорію сестринської справи, що підтверджується посвідченням за №984. Попередньо позивачка зверталась до відповідача з письмовою заявою з клопотанням повідомити, в якому розмірі їй виплачується надбавка за вислугу років, а також провести перерахунок цієї надбавки у відповідності до вимог постанови КМУ від 29.12.2009 року №1418. На свою заяву позивачка отримала письмову відповідь за вих. № 622 від 10.10.2017 року, згідно якої вбачається, що для виплати надбавки їй не враховано значну частину трудового медичного стажу по причині того, що робота була в закладах, що не відносяться до форм власності, які підпадають під дію вказаної постанови КМУ 29.12.2009 року №1418. З 01.11.1994 року до 14.05.2003 року позивач працювала медичною сестрою дитячого садка КСГП «Дружба», с. Березівка, Маньківського району Черкаської області, такий запис вчинено у трудовій книжці. Як вбачається з отриманої письмової відповіді, саме цей період роботи позивача з 01.11.1994 року до 14.05.2003 року відповідач не враховує для обчислення надбавки за вислугу років, що на думку позивача є неправомірним, у зв'язку з цим позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позов невизнав та заперечував проти його задоволення.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 02.07.1993 року позивачці видано диплом серії НОМЕР_1 за реєстраційним номером 4781, яким підтверджується, що в 1990 році позивач вступила до Уманського медичного училища, та у 1993 році закінчила повний курс названого училища по спеціальності №0408 «сестринська справа», та рішенням державної кваліфікаційної комісії від 02.07.1993 року присвоєно кваліфікацію «медична сестра». Увесь загальний трудовий стаж позивача після закінчення навчання складається з медичного стажу. З 4 квітня 2008 року позивач працює в Маньківській центральній районній лікарні згідно наказу №9 від 04.04.2008 року на посаді завідуючої ФАПу (фельдшерсько-акушерського пункту) с. Березівка Маньківського району Черкаської області. 19.05.2017 року позивачка проходила атестацію атестаційної комісії при управлінні охорони здоров'я Черкаської облдержадміністрації і наказом по управлінню охорони здоров'я облдержадміністрації від 19.05.2017 року №52/к п. 1 та їй присвоєно першу кваліфікаційну категорію сестринської справи, що підтверджується посвідченням за №984. Попередньо позивачка зверталась до відповідача з письмовою заявою з клопотанням повідомити, в якому розмірі їй виплачується надбавка за вислугу років, а також провести перерахунок цієї надбавки у відповідності до вимог постанови КМУ від 29.12.2009 року №1418. На свою заяву позивачка отримала письмову відповідь за вих. № 622 від 10.10.2017 року, згідно якої вбачається, що для виплати надбавки їй не враховано значну частину трудового медичного стажу по причині того, що робота була в закладах, що не відносяться до форм власності, які підпадають під дію вказаної постанови КМУ 29.12.2009 року №1418.

З 01.11.1994 року до 14.05.2003 року позивач працювала медичною сестрою дитячого садка КСГП «Дружба», с. Березівка, Маньківського району Черкаської області, такий запис вчинено у трудовій книжці. Як вбачається з отриманої письмової відповіді, саме цей період роботи позивача з 01.11.1994 року до 14.05.2003 року відповідач не враховує для обчислення надбавки за вислугу років, що на думку позивача є неправомірним. У відповідності до ст. 16 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-XII, чинного на час виникнення та дії даних правовідносин, навчально-виховні заклади створюються державними, кооперативними, громадськими організаціями, підприємствами, установами, приватними особами відповідно до соціально-економічних, національних, культурно-освітніх потреб у них і при наявності необхідної матеріально-технічної, науково-методичної бази, педагогічних кадрів. Навчально-виховні заклади незалежно від їх статусу і належності забезпечують якість освіти в обсязі державних вимог. Потреба в державних навчально-виховних закладах республіканського значення, їх мережа визначаються Кабінетом Міністрів Української РСР, інших - місцевими Радами народних депутатів. Порядок створення навчально-виховних закладів встановлюється Кабінетом Міністрів Української РСР. Державні навчально-виховні заклади діють на підставі власних статутів, що затверджуються радами навчально-виховних закладів і реєструються відповідно міністерствами та відомствами Української РСР, які мають такі заклади, виконавчими комітетами відповідних місцевих Рад народних депутатів. Вони визнаються юридичною особою з моменту реєстрації їх статутів. Державний навчально-виховний заклад очолює відповідно завідуючий, директор, ректор, президент тощо. Керівники державних навчально-виховних закладів, що належать місцевим радам народних депутатів, в тому числі обрані за конкурсом, затверджуються або в установленому порядку призначаються на посаду відповідними структурними підрозділами виконавчих комітетів місцевих Рад народних депутатів по управлінню освітою. Керівники державних навчально-виховних закладів республіканського значення затверджуються або в установленому порядку призначаються на посаду органом державного управління освітою, включаючи й обраних за конкурсом, згідно зі статутом навчально-виховного закладу. У відповідності до ст. 10 вказаного Закону, Органами державного управління освітою в Українській РСР є: Міністерство народної освіти Української РСР; Міністерство вищої освіти Української РСР; міністерства і відомства Української РСР, які мають навчально-виховні заклади; Вища атестаційна комісія Української РСР; місцеві Ради народних депутатів, виконавчі комітети місцевих Рад, їх відповідні структурні підрозділи. За ст. 21 даного Закону, медичне обслуговування в системі освіти забезпечується місцевими Радами народних депутатів і здійснюється відповідними закладами Міністерства охорони здоров'я Української РСР, відомчими медичними закладами. Згідно ст. 56 даного Закону, фінансування державних навчально-виховних закладів, установ і організацій системи освіти здійснюється на нормативній основі за рахунок коштів республіканського та місцевих бюджетів, галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Держава забезпечує бюджетні асигнування на освіту в розмірі не меншому десяти процентів національного доходу, а також валютні асигнування на основну діяльність. Тобто, фактично період роботи позивача у дошкільному виховному закладі на посаді медичної сестри підлягає врахуванню при обчисленні стажу для виплати надбавки за вислугу років, оскільки дитячий садок був лише створений колективним сільськогосподарським підприємством, перебував на його балансі, але у відповідності до ст.16 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-XII був державним навчально-виховним закладом і виходячи з системного аналізу вказаних законодавчих нормативних актів, підлягав державному фінансуванню, фінансуванню з місцевого бюджету, відповідно до державних вимог забезпечував якість освіти та підлягав державному управлінню. Таким чином, це є підтвердженням того, що позивач працювала у лікувальному закладі, який повністю підпадає під визначення п. 4 постанови КМУ від 29.12.2009 року №1418, що дає право на врахування цього стажу для встановлення надбавки за вислугу років., а тому позов підлягає до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 36, 232, 233 КЗпП України, Законом УРСР «Про освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-XII, Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» від 19 листопада 1992 року № 2801-XII, постановою КМУ від 29.12.2009 року №1418, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Зобов'язати Маньківську центральну районну лікарню вчинити дії, а саме зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 в період з 01.11.1994 року до 14.05.2003 року включно для встановлення надбавки за вислугу років у відповідності до постанови КМУ від 29.12.2009 року №1418, та установити надбавку з урахуванням цього стажу роботи.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення

Суддя А. І. Костенко