АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 січня 2017 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортна оселя» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року позивач ТОВ «Комфортна оселя» звернувся із позовом, уточнивши який зазначив,що ОСОБА_1 є власником житлового приміщення АДРЕСА_1, де ТОВ «Комфортна оселя» є житлово-експлуатаційною організацією з обслуговування вказаного будинку. 16 червня 2010 року між сторонами було укладено договір про умови користування житловими приміщеннями та про участь у витратах на утримання будинку, прибудинкової території та надання житлово-комунальних послуг, однак відповідачка не виконує взяті на себе зобов'язання, не сплачує квартирну плату та плату за комунальні послуги, тому позивач просив стягнути з відповідача 35664,82 грн. заборгованості за комунальні послуги станом на 01 червня 2014 року, 2568,41 грн. - три відсотки річних, 25817,92 грн. - інфляційних втрат, 67000,00 грн. - штрафу та 1965,77 грн. судового збору. (а.с.2-5, 131-134)

ОСОБА_1 заперечувала проти заявленого позову, зазначила, що хоча і підписувала 16 червня 2010 року з позивачем договір про умови користування житловими приміщеннями та про участь у витратах на утримання будинку, прибудинкової території та надання житлово-комунальних послуг, проте таких послуг не отримувала, з 01 серпня 2013 року вказаний договір припинив свою дію, однак позивач продовжував нараховувати плату за комунальні та інші послуги. Посилаючись на те, що позивач звернувся до суду лише 29 вересня 2014 року, просила застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову. (а.с.151-153)

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12 січня 2017 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Комфортна оселя» заборгованість по житлово-комунальним послугам в сумі 30302,04 грн., штраф в розмірі 30302,04 грн., інфляційні втрати 23398,44 грн., 3% річних в розмірі 2182 грн., судовий збір в сумі 1291,51 грн., а в іншій частині вимог відмовлено. (а.с.180-186)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. На обґрунтування скарги зазначила, що суд не врахував обставин та доказів, які викладені на обґрунтування заперечень проти позову та дійшов помилкового висновку про задоволення позову. (а.с.208-212)

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що виконала оскаржуване рішення сплативши суму заборгованості позивачу.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (а.с. 232-234)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 171-174)

Позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку, де знаходиться належна відповідачці ОСОБА_1 на праві власності квартира.

16 червня 2010 року ОСОБА_1 уклала із ТОВ «Комфортна оселя» договір про умови користування житловими приміщеннями та про участь у витратах на утримання будинку, прибудинкової території та надання житлово-комунальних послуг, а також Додаткову угоду № 1, відповідно до яких Виконавець (ТОВ «Комфортна оселя») зобов'язався надати Власнику (ОСОБА_1.) послуги з утримання будинку, які включають комунальні послуги, ремонтні послуги, послуги з профілактичного обслуговування будинку та послуги з охорони будинку, що забезпечують комфортне проживання Власника у квартирі, зручне користування спільними площами будинку та безпечне перебування на території комплексу; надати Власнику послуги з утримання прибудинкової території та об'єктів благоустрою. Власник в свою чергу зобов'язалася добросовісно споживати та своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених Договором.

Сторони погодили, що ТОВ «Комфортна оселя» здійснює розрахунок суми плати за землю, яка має бути компенсована ОСОБА_1 ТОВ «Екско Плюс», як забудовнику Комплексу та орендарю земельної ділянки, на якій розташована Будівля з Квартирою, у відповідності із зобов'язанням Власника житла, зазначеним в Договорі бронювання Квартири, укладеним на етапі будівництва Будівлі. В цілях цього Договору ТОВ «Комфортна оселя» виступає особою, відповідальною за розрахунок суми компенсації плати за землю пропорційно до загальної площі Будинку у загальній площі Комплексу, отримання її від Власника та за подальше перерахування отриманої компенсації від імені Власника ТОВ «Екско Плюс» як орендарю земельної ділянки. Сторони погодили, що надання такої послуги щодо розрахунку суми компенсації плати за землю визначається умовами цього Договору (п.2.5 Договору).

Відповідно до п.6.6.1 Договору, ОСОБА_1 зобов'язалася вносити плату за послуги щодо профілактичного обслуговування будинку, послуги з охорони будинку, послуги щодо утримання прибудинкової території, послуги щодо утримання об'єктів благоустрою та відрахування до ремонтного фонду не пізніше 20 числа наступного місяця, що слідує за звітним, на підставі виставленого Виконавцем рахунку. При цьому на стадії коли квартиру підключено до інженерних мереж Комплексу за тимчасовою схемою, як це передбачено п.6.3.1 Договору, послуги, визначені у п.6.6.1 цього Договору оплачуються шляхом внесення власником передоплати за два наступних календарних місяці на підставі виставленого виконавцем розрахунку.

Відповідно до п.п. 6.6.2, 6.6.3 Договору, відповідач зобов'язалася не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним вносити плату за комунальні послуги у відповідності до показів лічильників та компенсаційний платіж за землю на підставі виставленого Виконавцем рахунку.

Згідно п. 7.2 Договору відповідач зобов'язалась своєчасно оплачувати спожиті послуги та здійснювати відповідні відрахування в розмірі та порядку, встановленому Договором, сплачувати компенсацію плати за землю.

Відповідно до п. 3.1 Договору сторони погодили, що він набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01 серпня 2013 року. (а.с.6-33)

Цих обставин, підписання договору про умови користування житловими приміщеннями та про участь у витратах на утримання будинку, прибудинкової території та надання житлово-комунальних послуг, а також Додаткової угоди № 1 від 16 червня 2010 рокуОСОБА_1 не заперечувала.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Умови зазначеного вище договору відповідають положенням ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення із відповідача 35664,82 грн. заборгованості за комунальні послуги станом на 01 червня 2014 року, 2568,41 грн. - три відсотки річних, 25817,92 грн. - інфляційних втрат, 67000,00 грн. - штрафу. (а.с.2-5, 131-134)

Позивач звернувся із зазначеним позовом 24 вересня 2014 року. (а.с.2-5)

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявив про пропуск позивачем строку позовної давності про що подав письмову заяву до районного суду. (а.с.101-103)

За наявним в матеріалах справи рахунком за липень 2011 року (останній платіж), відповідачка сплатила 125,67 грн. за охоронні послуги, 52,19 грн. - ремонтний фонд, 12,78 грн. - оренда землі, 510,14 грн. квартплата. (а.с.37)

За таких обставин та зважаючи на положення ст. 257, ч. 4 ст. 267 ЦК України, колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції, що з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за період з вересня 2011 року, яка відповідно до проведеного судом розрахунку на підставі наданих відомостей позивачем про проведені нарахування за цей період становить 30302,04 гривні.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування вказаних висновків до суду не надано, не встановлено таких і в ході апеляційного розгляду.

Належне виконання зобов'язання, може бути забезпечено неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, а також іншими видами забезпечення, встановленими договором або законом (ст. 546 ЦК України).

За змістом цих норм закону забезпечення виконання зобов'язання у виді неустойки (штрафу, пені) - це санкція, спрямована на виконання зобов'язання, що може бути застосована до зобов'язань, які є чинними й дія яких не припинена; нею може забезпечуватися лише дійсна вимога, розмір якої обраховується із суми невиконаного, неналежно виконаного чи несвоєчасно виконаного зобов'язання за фактично надані послуги.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України).

Відповідачкою не надано доказів сплати грошей за житлово-комунальні послуги у зазначені періоди і погашення заборгованості.

Оскільки належна відповідачці квартира знаходиться у багатоквартирному будинку, надання житлово-комунальних послуг в якому здійснює позивач, при цьому відповідачка не спростувала фактичне отримання від позивача наданих комунальних послуг, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про часткову сплату відповідачем грошей за отримані послуги, тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 638 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність між сторонами договірних правовідносин та підстав для задоволення позову.

При цьому, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України районним судом зменшено заявлену позивачем суму штрафу до 30302,04 грн. Позивач таке рішення районного суду не оскаржував.

Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про участь у витратах на утримання приміщень у багатоквартирному будинку та прилеглої території, є грошовим зобов'язанням, у якому серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати від боржника сплатити гроші за надані послуги.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України від 24 червня 2004 р. N 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідна правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15 та від 13 січня 2016 р. у справі N 6-931цс15, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

З огляду на наведене, колегія суддів погодилась з висновком районного суду про стягнення із відповідачки на користь позивача 23398,44 грн. інфляційних втрат та 2182 грн. 3% річних на підставі частини 2 ст. 625 ЦК України.

При цьому, колегія суддів наводить наступні розрахунки вказаних сум. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІ
01.06.2014 - 24.10.201630302.041.77223398.44

Таким чином, сума інфляційного збільшення суми боргу складає 23398.44 грн. Розрахунок процентів

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
30302.0401.06.2014 - 24.10.20168773 %2182.21

Таким чином, загальна сума процентів складає 2182.21 грн.

При цьому, колегія суддів врахувала пояснення відповідачки ОСОБА_1 про погашення заборгованості, бажання укласти мирову угоду і дійшла висновку про можливість вчинення таких дій на стадії виконання судового рішення.

На підставі ст. 88 ЦПК України районний суд дійшов обґрунтованого висновку про розподіл судових витрат.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваного рішення, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.В.Борисова

В.М.Ратнікова

Справа № 22-ц/796/4413/2017

Унікальний номер 752/15925/14-ц

Головуючий у першій інстанції - Колдіна О.О.

Доповідач Левенець Б.Б.