Справа № 191/5385/14-ц
Провадження № 2/191/3/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря - Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Писарівська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, земельну ділянку (пай) та грошові вклади та за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2; треті особи: Писарівська селищна рада Синельниківського району, Друга Синельниківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку (пай),-

В С Т А Н О В И В :

Позивач за первісним позовом - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2; треті особи: Писарівська селищна рада Синельниківського району, Друга Синельниківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку (пай), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла ОСОБА_5, яка за життя склала заповіт на ОСОБА_3 та заповідала йому земельну ділянку (пай) площею 5,53 га, що знаходиться на території Писарівської сільської ради згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 04 березня 2003року. В грудні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 28 грудня 2012 року Державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори Мельниковим О.Ж. було видано ОСОБА_7 постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії за №02-31/2580, в зв'язку з тим, що додані ним документи суперечать ст.1268 ЦК України, оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може бути видане в цілій частині, тому що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 є інший спадкоємець першої черги.

Крім того зазначає, що відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на час укладання заповіту ОСОБА_5 11.04.2008 року не підпадала під вимоги ст.1241 ЦК України. Тому, при укладанні даного заповіту 11.04.2008 року не були порушені жодні вимоги законодавства України.

Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку (пай) площею 5,53га, що знаходиться на території Писарівської сільської ради, згідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 04 березня 2003 року, після смерті ОСОБА_5.

Позивач за об'єднаним позовом - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Писарівська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області, Друга Синельниківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, земельну ділянку (пай) та грошові вклади. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла її мати ОСОБА_5, яка склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Писарівської сільської Ради ОСОБА_8, та зареєстровано в реєстрі за №62, згідно до якого, заповіла їй, земельну ділянку площею 5,53га, що знаходиться на території Писарівської сільської ради, згідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_9 від 21 листопада 2000 року, житловий будинок разом з господарськими будівлями та земельною ділянкою біля нього, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 та грошові вклади згідно рахунків НОМЕР_7, НОМЕР_8 ощадкаси 2993/04 в с. Роздори.

В грудні 2012року, позивач - ОСОБА_1, звернулась до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори, з заявою, про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілу частину на земельну ділянку площею 5,53га, що знаходиться на території Писарівської сільської ради, згідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_9 від 21 листопада 2000 року, житловий будинок разом з господарськими будівлями та земельною ділянкою біля нього, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та грошові вклади згідно рахунків НОМЕР_7, НОМЕР_8 ощадкаси 2993/04 в с. Роздори.

28 грудня 2012 року Державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори О.Ж.Мельниковим було видано їй постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії за №02-31/2581. Згідно постанови ОСОБА_1 було відмовлено, в зв'язку з тим, що додані нею документи суперечать ст.1268 ЦК України, оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може бути видане в цілій частині, тому що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_5 є інший спадкоємець першої черги.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину так як доглядала з 2007 року за ОСОБА_5 та мешкала разом з нею, до дня її смерті, та поховала її за свої кошти. Крім того зазначає, що відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на час укладання заповіту ОСОБА_5 11.04.2008 року не підпадала під вимоги ст.1241 ЦК України. Тому, при укладанні даного заповіту 11.04.2008 року не були порушені жодні вимоги законодавства України.

Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,53га, що знаходиться на території Писарівської сільської ради, згідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_9 від 21 листопада 2000р, житловий будинок разом з господарськими будівлями та земельною ділянкою біля нього, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та грошові вклади згідно рахунків НОМЕР_7, НОМЕР_8 ощадкаси 2993/04 в с. Роздори, після смерті її матері ОСОБА_5.

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги позивачів підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3. Крім того зазначила, що на час смерті матері - ОСОБА_5, проживала разом з останньою по АДРЕСА_1 без реєстрації. Зареєстрована за іншою адресою.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не визнала та зазначила що звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, так як не знала про заповіт. Також доповнила, що за станом здоров'я не могла приїжджати до матері ОСОБА_5 та досягла пенсійного віку на час відкриття спадщини після смерті матері. На час смерті матері - ОСОБА_5, вона з останньою не проживала. Не заперечує, що ОСОБА_1 проживала з матір'ю.

Представник ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не визнав. так як згідно ст. 1216 ЦК України ОСОБА_2 має право на обов'язкову частку в спадковому майні на час відкриття спадщини ОСОБА_2 вже досягла пенсійного віку.

Представник третьої особи Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області - ОСОБА_10 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить вирішити відповідно до чинного законодавства.

Завідувач Другої Синельниківської державної нотаріальної контори Мельников О.Ж. надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

З копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 11.04.2008 року вбачається, що на випадок смерті ОСОБА_5 зробила таке розпорядження:

- земельну ділянку площею 5,53га, що знаходиться на території Писарівської сільської ради, згідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_9 від 21 листопада 2000 року, житловий будинок разом з господарськими будівлями та земельною ділянкою біля нього, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та грошові вклади згідно рахунків НОМЕР_7, НОМЕР_8 ощадкаси 2993/04 в с. Роздори, заповідала ОСОБА_1;

- земельну ділянку (пай) площею 5,53га, що знаходиться на території Писарівської сільської ради згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 04 березня 2003року, заповідала ОСОБА_7 ( т.1 а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_11 (т.1 а.с.7).

На день смерті спадкодавця заповіт не був скасований і є чинним, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру від 21.10.2011 року, виданого державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори (т. 2 а. с. 72).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_10, ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 5,53 га. у межах згідно з планом, яка розташована на території Писарівської сільської ради та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с.8).

Постановою державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв'язку з тим, що додані ним документи суперечать ст.1268 ЦК України, оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може бути видане в цілій частині, тому що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 є інший спадкоємець першої черги (т.1 а.с. 9).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_12, ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 5,530 га. у межах згідно з планом, яка розташована на території Писарівської сільської ради та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно довідки Комунального підприємства «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що згідно архівних даних житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане Другою Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1744 від 15.08.1995 року.

З копії технічного паспорту вбачається що власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5.

Згідно повідомлення філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 03.12.2014 року за вих. № 02-14/1637 на ім'я ОСОБА_5, 1924 року народження знаходяться вклади № НОМЕР_13 -2436 грн. 20 коп., НОМЕР_14 - 3585 грн. 75 коп.

Довідкою виданою виконкомом Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 542 від 24.11.2014 року підтверджується, що ОСОБА_1, 1962 року народження дійсно доглядала з 2007 року за померлою ОСОБА_5, яка проживала в АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року, поховала її за свої кошти та мешкала разом з нею (т.2 а.с.12).

Постановою державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв'язку з тим, що додані нею документи суперечать ст.1268 ЦК України, оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може бути видане в цілій частині, тому що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 є інший спадкоємець першої черги (т.2 а.с.13).

В матеріалах спадкової справи № 408/2011 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_5, окрім заяви позивачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом, міститься заява ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.07.2016 року залишено без змін, яким в задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування ОСОБА_2 - відмовлено.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Чинне законодавство закріплює право фізичної особи призначити спадкоємців шляхом складання заповіту і розподілити спадкове майно, майнові права та обов'язки на свій розсуд.

Разом з тим, у ст. 1241 ЦК України визначено право певних осіб на отримання визначеної (обов'язкової) частки спадкового майна, незалежно від змісту заповіту.

Однак, згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Розмір обовязкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, свобода спадкового розпорядження обмежується правом осіб, які закликаються до спадкування незалежно від волі спадкодавця в силу прямої вказівки закону. Перелік таких осіб визначений ст. 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. До цього переліку входять лише особи, які належать до першої черги спадкоємців за законом і є малолітніми, неповнолітніми, повнолітніми непрацездатними дітьми спадкодавця (у тому числі усиновленими), непрацездатною вдовою (вдівцем), непрацездатними батьками (усиновителями) та дітьми, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідачка ОСОБА_2 -є рідною донькою ОСОБА_5, тобто є спадкоємцем першої черги за законом. Ця обставина не оспорювалася сторонами у справі і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України - не підлягає доказуванню та встановлена рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 28.07.2016 року.

Непрацездатними вважаються жінки, які досягли 55 років та чоловіки - 60 років; інваліди І, ІІ, ІІІ груп, незалежно від того, чи призначена їм пенсія.

Як вбачається із вищевказаного рішення суду - відповідачка ОСОБА_2 станом на ІНФОРМАЦІЯ_7 року досягла пенсійного віку, оскільки 55 років їй виповнилося ІНФОРМАЦІЯ_8 року, тобто на час смерті матері ОСОБА_5, ОСОБА_2 досягла пенсійного віку ( 57 років), тобто була непрацездатною, та має право на обов'язкову частку у спадщині.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_15 ОСОБА_2 була призначена пенсія за віком в 2009 році ( т.1 а.с.39)

При визначенні розміру обов'язкової частки у спадщині беруться до уваги всі спадкоємці за законом першої черги, оскільки до переліку осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, належать виключно спадкоємці першої черги.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_5, спадкоємцями першої черги є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 cт. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно cт. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснив, що підставами для задоволення позову про отримання права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 залишила заповіт на своє майно на ім'я позивачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_3, але дочка спадкодавця ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, оскільки вона є непрацездатною і має право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від заповіту.

Згідно роз'яснень п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування№7 від 30.05.2008 року суд може зменшити розмір обов'язкової частки у спадщині з урахуванням відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення, зокрема майнового стану спадкоємця. Позбавлення особи права на обов'язкову частку судом ЦК не передбачає, хоча особа, яка має право на обов'язкову частку, може бути усунена від права на спадкування відповідно до статті 1224 ЦК.

Відповідачка ОСОБА_2 не оспорювала той факт, що з квітня 2008 до моменту смерті ОСОБА_5, в вересні 2011 року, вона не надавала допомогу ОСОБА_5, але ці обставини пояснювала тим, що мешкала в іншому населеному пункті, а саме м. Павлограді та почала хворіти, і не мала можливості відвідуваним матір.

Стосовно позовних вимог позивачів про визнання права власності в цілих частинах на об'єкти зазначені в заповіті, слід зазначити, що при вирішенні вказаного спору, суд враховує, що існує ще один спадкоємець першої черги - ОСОБА_2, яка має право на обов'язкову частку, що підтверджується рішення Синельниківського міськрайонного суду від 28.07.2016 року яке набрало законної сили про відмову від усунення права на спадкування ОСОБА_2, а також враховує відносин які склалися між спадкоємцем ОСОБА_2 та спадкодавцем, які встановлені судовим рішенням від 28.07.2016 року з показань свідків, які пояснили, що постійно проживала та доглядала за померлою її донька ОСОБА_1, також доглядав і ОСОБА_3, до 2008 року ОСОБА_2 відвідувала ОСОБА_5, а після цього й до дня смерті допомогу не надавала, оскільки хворіла, тривалий час перебувала на лікуванні і проживала в іншому місті. Тому вважає за необхідне визнати за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на ? частки майна зазначеного в заповіті спадкодавця.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку біля житлового будинку, оскільки останньою не вказані властиві характеристики земельної ділянки: площа, вартість, адреса, мета призначення та не надано жодного правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку.

Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги позивачів задовольнити частково.

На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221,1241, 1261, 1267, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.. 10, 11,12, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частини земельної ділянки площею 5, 53 га, що знаходиться на території Писарівської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_16 від 21 листопада 2000 року; на ? частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; на ? частини грошових вкладів згідно рахунків № НОМЕР_3, № НОМЕР_17 ощадкаси № 2993/04 в с. Роздори Синельниківського району, після смерті матері ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на земельну ділянку біля житлового будинку та визнання за нею права власності на ? частину іншого спадкового майна відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частини земельної ділянки (пай) площею 5, 53 га, що знаходиться на території Писарівської сільської ради Синельниківського району, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_10 від 4 березня 2003 року, після смерті матері ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на ? частку спадкового майна відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, ІПН НОМЕР_4, судові витрати по сплаті судового збору сумі 1480 грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_5, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 836 грн. 72 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 26.12.2017 року.

Суддя: Т. В. Прижигалінська