Номер провадження: 22-ц/785/1610/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3,ОСОБА_4

За участю секретаря Колмакова В.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі з апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2016 року, по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

26 лютого 2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк"звернувся до суду з позовними вимогами в котрих просив суд стягнути з ОСОБА_5 кредитну заборгованість в сумі 77 199 грн.04 коп. Вимоги обґрунтовував тим, що 18.04.2006 року сторони уклали кредитний договір № DNH4КР30070486 відповідно до котрого остання отримала кредит у розмірі 7 859,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості. Станом на 12.02.2016 року заборгованість становила 132 441 грн.,27 коп. Виходячи з того,що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.04.2013 року кредитну заборгованість стягнуто в розмірі 59 394,57 грн.,просив суд стягнути різницю в сумі 73046 грн.70 коп. При цьому відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг просив суд стягнути 500 грн. штрафу,як фіксовану частину та 3 652 грн.34 коп.,як процентну складову, а загалом-77199,04 грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, - задоволені. Стягнуто з ОСОБА_5 Григорівнина користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 77 199 (сімдесят сім сто девяносто девять) грн. 04 коп., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 73 046 (сімдесят три тисячі сорок шість) грн. 70 коп.; штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500 (пятсот) грн. та штрафу (процентної складової) у розмірі 3 652 (три тисячі шістсот пятдесят дві) грн. 34 коп. та судові витрати.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2016 року у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовлено( а.с.63-64)

В апеляцій скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового,про відмову в задоволені позову,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилається на те, що судом не взято до уваги наявність судового рішення,котрим стягнуто суму заборгованості яка утворилась станом на 31.07.2012 року у розмірі 59 394 грн.57 коп., а тому районний суд безпідставно стягнув повторно кредитну заборгованість та неправильно розрахував суму заборгованості.

В судове засідання сторони не зявились,про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає за можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заявлені вимоги районний суд виходив з того, що заборгованість за кредитним договором становить 132 441 грн.27 коп. Однак з врахуванням стягнутої кредитної заборгованості рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2013 року стягнув різницю - 77 199,04 грн.

Проте з таким судженням районного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п.4.2 умов договору при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню кредиту,позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі 6% на місяць розрахованих від сум залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Отже, на користь банку підлягають стягненню штрафні санкції, передбачені договором за неналежне виконання його умов, зокрема: прострочена заборгованість за процентами, пеня за порушення строків розрахунку.

Судова колегія вважає ,що вимоги щодо стягненню штрафу не підлягають задоволенню виходячи з того, що ця санкція стягнена заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2013 року

При цьому розрахунок обліку заборгованості розраховується з 01.08.2012 року по 12.02.2016 рік становить 1292 дня.

Отже, районний суд дійшов помилкового висновку про те, що кредитна заборгованість визначається різницею кредитної заборгованості у сумі 132 441 грн.27 коп. та стягненням Приморським районним судом кредитної заборгованості в сумі 59 394,57 коп.

Відповідно до п.4.2 умов договору при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню кредиту,позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі 6% на місяць розрахованих від сум залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

Період розрахунку обліку заборгованості становить з 01.08.2012 року по 12.02.2016 рік тобто 1292 дня, а тому заборгованість за процентами становить 16 914 грн.46 коп.

Сума пені за порушення строків розрахунку становить 12 862,04 грн.

Виходячи з того, що сума заборгованості за кредитом та штрафні санкції(фіксована частина та процентна складова стягнуті за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2013 року то в цій частині вимоги не підлягають задоволенню.

Виходячи з вищезазначеного,судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції помилково стягнув кредитну заборгованість виходячи з різниці нарахованої заборгованості в розмірі 132 441,27 грн. та стягнутої за рішенням Приморського районного суду м. Одеси в розмірі 59 394,57 грн., а тому в силу ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

В силу ст.88 ЦПК України судова колегія стягує на користь відповідачки понесені судові витрати за апеляційну скаргу пропорційно до задоволеної частини вимог, що становить 590 грн.85 коп.

Керуючись ст. 218, 303, 309,316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2016 року скасувати з ухваленням нового.

Позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»

29 776 грн50 коп., що складає:

-проценти за залишок заборгованості в розмірі-16 914 грн. 46 коп;

-пеню за порушення строків розрахунку-12 862,04 грн.

В інших вимогах-відмовити.

Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 590 грн.85 коп.

Рішення набирає законної сили негайно та підлягає оскарженню в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - О.М.Таварткіладзе

ОСОБА_4