Провадження № 2/369/562/17
РІШЕННЯ

Іменем України

16.03.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Завойській В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей, посилаючись на те, що з 28 червня 2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. В шлюбі в них народились двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскільки стосунки в їхній сімї погіршились, а шлюбні відносини між ними фактично припинились, вона з дітьми стала проживати окремо від чоловіка.

ОСОБА_2 участі у вихованні дітей не приймає та не сприяє їхньому розвитку, ухиляється від утримання дітей і виконання своїх батьківських обовязків.

ОСОБА_2 офіційно працює в Комунальному підприємстві «Боярка-Водоканал» та має достатню заробітну плату щоб надавати матеріальну допомогу дітям і забезпечити їм достатній рівень життя.

Їхні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 навчаються у платній гімназії, в якій вартість навчання становить 1 000 грн. на місяць. Також ОСОБА_4 відвідує групу продовженого дня та додаткові заняття з англійської мови вартістю 2 500 грн. щомісячно. ОСОБА_3 відвідує додаткові заняття з англійської мови вартість яких становить 600 грн. щомісячно, та спортивну секцію з футболу вартістю 350 грн. щомісячно.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 Катерини18.08.2009 року народження та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 % вартості прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, з дня звернення з позовом до суду; стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 - 2500 грн. щомісячно, та ОСОБА_3 950 грн. щомісячно; стягнути з ОСОБА_2 витрати на оплату навчання дітей у гімназії 1000 грн..

В подальшому, на підставі вимог ст. 31 ЦПК України позивач ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог, посилаючись на те, що їй стало відомо, що ОСОБА_2 був звільнений з посади в.о. директора Комунального підприємства «Боярка-Водоканал» та на даний час ніде не працює.

ОСОБА_2 являється учасником ТОВ «Будівельне монтажне управління 77» та володіє часткою у статутному капіталі у розмірі 50 %, має право на отримання доходу у вигляді дивідендів.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 Катерини18.08.2009 року народження та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 - 2500 грн. щомісячно, та ОСОБА_3 950 грн. щомісячно; стягнути з ОСОБА_2 витрати на оплату навчання дітей у гімназії 1000 грн..

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Судом встановлено, що з 28 червня 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

В шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії трудової книжки ОСОБА_2, 22 грудня 2016 року ОСОБА_2 був звільнений із займаної посади за згодою сторін на підставі вимог п. 1 ст. 36 КзПП України.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань ОСОБА_2 є засновником ТОВ «Будівельне монтажне управління 77», розмір його внеску до статутного капіталу становить 25 750 грн..

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей та надання грошових коштів на їх утримання.

Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 щомісячно аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи з 30 листопада 2016 року.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 додаткових витрат на утримання дітей суд відмовляє у задоволенні даної вимоги з наступних підстав.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки № 322 від 24 листопада 2016 року, виданої Боярським навчально-виховним комплексом «Гімназія загальноосвітня школа І ступеня» значиться, що діти ОСОБА_4 (учениця 1-Д класу) та ОСОБА_3 (учень 3-В класу) дійсно навчаються у Боярському НВК «Гімназія ЗОШ І ступеня. Вихованням дітей зі слів класних керівників займається мати дітей ОСОБА_1, яка здійснює усі необхідні фінансові витрати на їх навчання та виховання. Згідно даної довідки вбачається, що ОСОБА_1 щомісяця сплачує благодійсний внесок в Благодійний фонд гімназії 50 грн.; фонд класу 50 грн.; додаткові освітні послуги за кожну дитину 400 грн., а всього по 100 грн. на кожну дитину.

Згідно довідки ФОП «ОСОБА_5Л.» № 02 від 31 січня 2017 року вбачається, що діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відвідують додаткові заняття з англійської мови двічі на тиждень, вартість яких в середньому складає 600 грн. на кожну дитину щомісячно.

Згідно довідки Боярської міської дитячої шкоди мистецтва Києво-Святошинського району Київської області за № 01 від 01 лютого 2017 року зазначено про те, що ОСОБА_4 дійсно є ученицею 1-Д класу відділення народного танцю боярської міської дитячої шкоди мистецтв. Оплата за навчання у 2016 2017 навчальному році становить 320 грн..

Згідно довідки Боярського навчально-виховного комплексу «Гімназія загальноосвітня школа І ступеня» за № 04 від 18 січня 2017 року, яка видана ОСОБА_2 про те, що його діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дійсно навчаються в Боярському НВК «Гімназія ЗОШ І ступеня. Комунальний заклад освіти безкоштовно надає громадянам повну загальну середню освіту, а також відповідно до законодавства надає дітям додаткові платні освітні послуги на підставі заяви батьків.

За правилами ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов»язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо). При цьому додаткові витрати на дитину можуть бути викликані тривалими або тимчасовими за своєю природою обставинами, і, відповідно, мати регулярний або разовий характер. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Суд оцінив докази та надані пояснення сторонами у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дітей, оскільки позивачем не надано належних доказів в обґрунтування заявлених вимог, що вона дійсно понесла витрати на навчання дітей.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з ОСОБА_2.

Керуючись п. 18, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 180, 182, 185, 199-200 Сімейного кодексу України, ст. ст. 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2016 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 551 грн. 20 коп..

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.