Справа № 200/1501/16-ц
Провадження № 4с/200/113/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

при секретарі: Санжаровській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Старший державний виконавець Бабушкінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 на постанову державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із скаргою на постанову державного виконавця.

Свої вимоги скаржник обґрунтував тим, що по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ТОВ «Влада 2009» про визнання договору недійсним ухвалою суду від 23.03.2016 вжито заходи забезпечення позову та заборонено відчуження квартири АДРЕСА_1. 22 вересня 2016 року старший державний виконавець Григорчук П.В. виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа), оскільки в виконавчому документі не вказані всі дані стягувача та боржника. Заявник вважає постанову неправомірною, оскільки державний виконавець мав діяти як державний реєстратор щодо внесення в державний реєстр обтяження речових прав на нерухоме майно.

На підставі викладеного, просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову Старшого державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 22.09.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) щодо виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2016 року по забороні відчуження квартири АДРЕСА_1. Зобовязати Старшого державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 прийняти до провадження виконавчий документ ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2016 року по забороні відчуження квартири АДРЕСА_1.

Скаржник у судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, про час, та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2016 року у справі № 200/1501/16-ц задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про забезпечення позову. Заборонено відчуження квартири № 32 в будинку № 1 корпус 2 по вул. К. Лібкнехта у м. Дніпропетровську, до набрання рішення суду законної сили.

Постановою Старшого державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 22.09.2016 року відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження на підставі п.6.ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»: у виконавчому листі не зазначено особу боржника, якому заборонено вчиняти певні дії, а саме відчужувати квартиру № 32, що розташована в будинку № 1 корпус 2 по вул. К. Лібкнехта у м. Дніпропетровську.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 18 Закону України встановлює вимоги до виконавчого документа. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі, зокрема, зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до ч.4 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Отже, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом, до якого предявляються вимоги, передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що в ухвалі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2016 року у справі № 200/1501/16-ц не зазначено повного найменування боржника, якому заборонено відчужувати квартиру № 32 в будинку № 1 корпус 2 по вул. К. Лібкнехта у м. Дніпропетровську, а отже постанова державного виконавця про відмову у відкриття виконавчого провадження ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги, викладені в скарзі ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 210, 383, 386, 387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Старший державний виконавець Бабушкінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 на постанову державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня її проголошення, а якщо особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Е.В. Женеску