справа №619/3891/17
провадження №2/619/1966/17
УХВАЛА

26 грудня 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1

розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

встановив

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила розірвати шлюб та визначити місце проживання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю.

Позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України.

Згідно п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Пленум Верховного Суду України в п.4 своєї постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розяснив судам, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст.119 ЦПК України повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст.121 ЦПК України.

До позовної заяви не додано свідоцтво про шлюб.

Згідно ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно п.п.1.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно п.п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-VIII, прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2017 року встановлений в розмірі 1600 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

До позовної заяви додано документи про сплату судового збору у розмірі 640 гривень.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.13 своєї постанови №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року розяснив судам, що якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Так як ОСОБА_2 у позовній заяві обєднала дві вимоги немайнового характеру та сплатила судовий збір за однією вимогою немайнового характеру, то з урахуванням вищевикладеного та сплаченого судового збору їй необхідно доплатити судовий збір у розмірі 640 гривень за наступними реквізитами: рахунок №0200, отримувач: УДКСУ у Дергачівському районі Харківської області, код отримувача: 37981703, банк отримувача: ГУ ДКСУ в Харківській області, код банку: 851011.

Подана позовна заява ухвалою судді від 27 листопада 2017 року була залишена без руху, та заявнику повідомлено про необхідність виправити зазначені недоліки заяви та надано строк п'ять днів з дня отримання позивачем ухвали для їх усунення.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суддя дійшов до висновку про повернення заяви з наступних мотивів.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, позивач 05 грудня 2017 року отримала копію ухвали судді про залишення без руху.

Станом на 22 грудня 2017 року недоліки заяви не усунені в повному обсязі.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Відповідно до квитанції № N18НL54093 від 24.11.2017 на рахунок №0200 ОСОБА_2 був сплачений судовий збір у розмірі 640 гривень.

Так як позовна заява повертається позивачу, то з урахуванням вищезазначеного підлягає поверненню судовий збір у розмірі 640 гривень, який був сплачений при поданні заяви.

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Керуючись ст.ст.133 ч.2, 185 ч.3, 258-261, 351-354, пунктами 8, 9, 15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд

постановив

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз'яснити, що згідно ч.7 ст.187 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повернути ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 гривень, сплачений за квитанцією № N18НL54093 від 24.11.2017 на рахунок №0200, отримувач: УДКСУ у Дергачівському районі Харківської області, код отримувача: 37981703, банк отримувача: ГУ ДКСУ в Харківській області, код банку: 851011.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є. А. Болибок