Справа № 186/116/17
Провадження номер № 2/0186/155/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Демиденко С.М.

секретар: Фадєєва Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про стягнення матеріальної шкоди внаслідок невиконання грошового зобов'язання опікуна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про стягнення матеріальної шкоди внаслідок невиконання грошового зобов'язання опікуна.

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач зазначив, що з 2008 року за рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1, був визнаний недієздатним та функції опікуна над ним були покладені на його сестру ОСОБА_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

16 грудня 2015 року за рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області він визнаний дієздатним та поновлений у своїх правах.

Перебуваючи під опікою, він неодноразово звертався до прокуратури із скаргами на невиконання та зловживання ОСОБА_2 своїми опікунськими обов'язками.

У грудні 2016 року він звернувся до Першотравенського органу опіки та піклування з вимогою надати звіти опікуна ОСОБА_2, які відповідач щомісячно надавала до органу опіки та піклування та в яких відображено рух коштів на виконання своїх опікунських обовязків відносно нього. Вищевказані кошти представляють собою його пенсію, регресні виплати та депозитні вклади на банківських рахунках, якими опікун розпоряджалася на свій розсуд.

На підставі наданих звітів він звернувся до незалежного аудитора ОСОБА_3, після проведеного аудиту було встановлено, що в результаті зловживання своїми опікунськими обовязками ОСОБА_2 без підтвердження витратила грошові кошти у розмірі 235 203,59 гривень. В разі необхідності особисто може предявити суду оригінали документів стосовно звіту ОСОБА_2

Своїми умисними діями ОСОБА_2 здійснила злочин, передбачений ст. 167 КК України зловживання опікунськими правами.

Використання опіки чи піклування з корисливою метою на шкоду підопічному передбачає кримінальну відповідальність за ознаками ст.167 КК України. Він звернувся з заявою до Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з метою проведення слідства та притягнення до відповідальності ОСОБА_2 Йому була надана відповідь начальника Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про перевірку фактів, які в даній події вбачаються ознаки цивільно-правових «майнових» відносин, тобто розглядаються судом в приватному порядку та пропонував йому звернутися до суду.

Відповідач, ОСОБА_2, перебуваючи опікуном зловживала своїми опікунськими обовязками, в результаті зловживання витратила грошові кошти у розмірі 235 203,59 гривень.

Викладені обставини підтверджуються висновком аудитора руху коштів регресного фонду за період з 01 січня 2009 року 31 грудня 2014 року матеріалами перевірки по його заяві.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду внаслідок невиконання грошових зобов'язань опікуна, грошові кошти в розмірі 235 203 гривні 59 копійок.

Позивач в судовому засіданні наголосив, що напротязі усього часу, з грудня 2008 року по лютий 2016 року, відповідачка була його опікуном він був не задоволений її діями, вона витрачала його кошти на власний розсуд йому коштів майже не виділяла, лише в 2011 році відповідачка відкрила на своє імя платіжну картку в ПАТ КБ «Приватбанк» на яку періодично перераховувала кошти від 500 до 1000 гривень та віддала цю картку йому в подальшому надав суду заяву про подальший розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та стягнути з відповідачки 235 203 гривні 59 копійок.

Відповідач в судове засідання не зявився, представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги не визнають, та надав суду заперечення, в яких зазначив, що позивач по справі в своїй позовній заяві посилається на розрахунки нібито незалежного аудитора при цьому жодний розрахунок не підписаний ніким до матеріалів справи не додано жодного документу який би свідчив про можливість проведення аудиторської діяльності цією особою.

Більш того за зверненням позивача, органами внутрішніх справ було проведено перевірку діяльності відповідачки в якості опікуна, і не було знайдено жодних порушень чинного законодавства України. Крім того відповідачка своєчасно здавала до органів опіки та піклування звіти про свою діяльність опікуна над позивачем по справі, і за весь цей час коли позивач був під її опікою не було знайдено жодних порушень з її сторони, тобто контролюючі органи не знайшли будь - яких порушень Правил Опіки та піклування затверджених Наказом Державного комітету України у справах сімї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоровя України, Міністерства праці та соціальної політики України за № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року та зареєстрованих в Міністерстві Юстиції України 17 червня 1999 року за №387/3680.

Так дійсно нею здійснювався контроль за коштами які належали позивачу, і жодного разу вона не використовувала його кошти на особисті потреби.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Відповідачка весь час піклувалась про позивача, створювала йому необхідні побутові умови, забезпечувала його доглядом та необхідним лікуванням.

Просить суд в задоволені позову відмовити.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, в судовому засіданні підтвердила суду, що позивач дійсно був не задоволений своїм опікуном, постійно скаржився на те, що вона не виділяє йому кошти у звязку з численними скаргами орган опіки та піклування звертався до суду з поданням про покладення обовязків опікуна над позивачем на його сина ОСОБА_4, але судом було відмовлено. ОСОБА_2, звітувала перед органом опіки та піклування про свою діяльність, її звіти розглядалися на засіданні опікунської ради. В подальшому надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності при винесені рішення покладається на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста ОСОБА_3 пояснив суду, що він є аудитором та директором ТОВ «Аудиторської фірми «Укрфінаудит» що перше в своїй практиці за зверненням позивача він робив «ЗВІТ ПРО ФАКТИЧНІ РЕЗУЛЬТАТИ» для фізичної особи, зазначений звіт робився ним за «узгодженою процедурою» тобто позивач надав йому «розрахунок матеріальної шкоди» підписаний та складений позивачем. Під час «узгодженої процедури» він як аудитор підтверджує лише правильність арифметичного розрахунку, він не бере на себе відповідальності за обґрунтованість цифр наданого позивачем розрахунку відповідно до стандарту «узгоджена процедура». Всі данні для звіту він отримував від позивача та їх він не перевіряв. Під час складання звіту він з відповідачкою для надання інформації не звязувався. Розрахунок арифметично правильний це він підтверджує, та зроблений за таким принципом. Від доходів позивача у вигляді пенсії та страхових виплат за період з листопада 2008 по грудень 2015 року були відраховані документально підтвердженні витрати відповідачки на утримання, лікування, харчування, і .т.д. позивача. Витрати які були зазначені у звітах відповідачки але документально не підтвердженні не відраховувалися. Залишок склав 235 203 гривні 59 копійок, що й було визначено як розмір матеріального збитку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона дружина позивача, зареєстрували шлюб у 2016 році. Вона може підтвердити що в грудні 2008 року позивача визнали недієздатним та з цього часу у нього почалися проблеми з його опікуном сестрою ОСОБА_2, з приводу коштів. Так в першій половині 2008 року ОСОБА_1, брав кредит в банку «Надра» та ще брав в кредит пральну машину, кондиціонер, ще один грошовий кредит на ремонт квартири це все не для нього а для його матері. В грудні 2008 року один кредит закрився, але товарний кредит залишився непогашеним, опікун відповідачка погасила його з запізненням у звязку з чим збільшилися сума боргу. В лютому 2009 року за зверненням ОСОБА_1, опікунська рада зобовязала його опікуна ОСОБА_2, щотижнево видавати ОСОБА_1, по 500 гривень, це продовжувалося до початку 2011 року поки ОСОБА_1, не попрохав опікунську раду зобовязати опікуна відповідачку зробити банківську картку яку віддати йому. За рішенням опікунської ради така банківська картка була відкрита ОСОБА_2, на своє імя та вона передала її ОСОБА_1, на цю картку відповідачка перераховували кошти від 500 до 1000 гривень в більшості по 1000 гривень. Але в той же час ОСОБА_1, коштів постійно не вистачало, не вистачало на найнеобхідніші потреби. У звязку з цим вони постійно зверталися до «міліції» опікунської ради, прокуратури, навіть до суду з вимогою замінити опікуна ОСОБА_1, все це продовжувалося поки за рішенням суду дієздатність ОСОБА_1 не була поновлена.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2008 року в цивільній справі № 2 «о» - 359/2008 рік ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Кузнецька, Кемеровської області, було визнано недієздатним та призначено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_5 його опікуном /а.с. 170/.

Згідно витягу з протоколу чергового засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Першотравенської міської ради від 29 січня 2009 року встановлено, що звіт опікуна ОСОБА_2 стосовно виконання нею обовязків опікуна над ОСОБА_1 прийняти до відома. Встановлено, за трьохсторонньою згодою, що кожен тиждень опікун ОСОБА_2 буде перераховувати на особистий банківський рахунок ОСОБА_1, який він має право використовувати на власні потреби, по 500,00 гривень. Решта коштів буде залишатись під наглядом опікуна, на лікування підопічного. /а.с.173/.

Витягом з протоколу засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Першотравенської міської ради від 05 листопада 2009 року встановлено, що звіт ОСОБА_2 про виконання нею обовязків опікуна прийнято до відому /а.с.169/.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2009 року в цивільній справі № 2о128/09 яке набрало законної сили в задоволенні заяви прокурора м.Першотравенська в інтересах ОСОБА_1, заінтересованих осіб: управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про звільнення від обовязків опікуна гр. ОСОБА_2, відмовлено, /а.с.171/.

Так судом встановлено: «Відсутні підстави для заміни опікуна ОСОБА_2, так як вона належним чином виконує свої обовязки опікуна відносно ОСОБА_1, який отримує кошти на особисті потреби, решта коштів витрачається на його утримання та лікування, що було зясовано в судовому засіданні та підтверджено наявними в справі доказами…., орган опіки в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_2, регулярно звітує про виконання своїх обовязків та жодних питань щодо неналежного їх виконання не виникало».

Витягом з протоколу засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Першотравенської міської ради від 04 жовтня 2010 року встановлено, що звіт ОСОБА_2 про виконання нею обовязків опікуна прийнято до відому /а.с.166/.

Згідно листа виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області №1367/23 від 12 липня 2010 року встановлено, що заслухавши звіт та надавши йому правову оцінку, виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування, не має підстав на звільнення ОСОБА_2 від обовязків опікуна над недієздатним ОСОБА_6О . /а.с.178/.

15 листопада 2012 року ОСОБА_2 звернулась до опікунської ради при виконавчому комітеті Першотравенської міської ради про підготовку відповідного подання, щодо перегляду судово психіатричної експертизи ОСОБА_1, та 15 листопада 2013 року опікун звернувся повторно з даним клопотанням а.с.176-177/.

Згідно листа Комунального закладу «Центр первинної медико санітарної допомоги м.Першотравенська» №01 23/373 від 16 червня 2014 року встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, знаходився на стаціонарному лікуванні в Дніпропетровській обласній клінічній психіатричній лікарні з 02 липня 2013 року по 31 липня 2013 року, був виписаний з відділення у присутності опікуна ОСОБА_2 та в подальшому до лікаря психіатра не звертався /а.с.165/.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області в цивільній справі №186/808/14-ц від 16 грудня 2015 року встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_7, поновлено цивільну дієздатність /а.с.162-164/.

Згідно відповіді Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області №42.2/12-8485 від 22 грудня 2016 року встановлено, що ОСОБА_1 звертався до правоохоронних органів з заявою про скоєння його опікуном ОСОБА_2 відносно нього злочину, а саме зловживала своїми опікунськими обовязками, в результаті зловживання витратила його грошові кошти. В результаті перевірки заяви ознак злочину не виявлено /а.с.7-9/.

Відповідно до звіту аудитора «про фактичні результати» від 03 травня 2017 року встановлено, що розрахунок суми позову зроблений позивачем арифметично правильний /73-83/.

Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_1 виданої Першотравенським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року встановлено, що розмір отриманої пенсії за період з листопада 2008 року лютий 2016 року становить 151798,71 гривень /а.с.94-95/.

Відповідно до довідки про доходи ВВДФССНВУ ВВД ФССНВУ в м.Першотравенську встановлено, що загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з листопада 2008 року лютий 2016 року склала 327320,04 гривень /а.с.97/.

Згідно довідок Першотравенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про отримання аліментів з ОСОБА_1 №2707 від 25 червня 2017 року та №2709 від 25 червня 2017 року встановлено, що ОСОБА_1 зі своєї пенсії сплачував аліменти на користь матері ОСОБА_7, за період з березня 2011 року по лютий 2016 року в розмірі 29 248,2 гривень /а.с. 108-110/.

Згідно довідки про сплачені аліменти ВВДФССНВУ ВВД ФССНВУ в м.Першотравенську встановлено, що ОСОБА_1 сплатив аліменти з страхових виплат на користь матері ОСОБА_7, за період з листопада 2008 року по лютий 2016 року в розмірі 69 111,03 гривень /а.с. 112/.

Відповідно до виписки по банківській картці №5168 7423 4404 3728 ПАТ КБ «ПриватБанк», переданій опікуном позивачу згідно рішення опікунської ради за період з 01 листопада 2008 року по 28 лютого 2016 року встановлено, що загальна сума витрат за карткою становить 66871,41 гривня /а.с.92,118-153/.

Згідно квитанції від 28 січня 2015 року встановлено, що сума залишку на рахунку /депозиті/ відкритого на імя ОСОБА_1 в банку «Надра» становить 9118,69 гривень /а.с.158/.

Згідно матеріалів справи встановлено, що ВАТ КБ «Надра» 01 червня 2010 року звернулось з вимогою №9-4431 про необхідність погашення простроченої заборгованості за кредитним договором №03/10510054/2147/02 від 27 березня 2008 року, а 19 жовтня 2010 року Дочірнє підприємство «Оріфлейм Косметікс Україна» звернулось до ОСОБА_1 з претензією №19/10/10854 /а.с.174-175/.

Відповідно до довідки ФВАТ КБ «Надра» ДРУ №71/27 від 15 жовтня 2010 року встановлено, що станом на 15 жовтня 2010 року заборгованість за кредитом №03/10510054/2147/02 становить 9708,00 гривень /а.с.159/.

Згідно довідки ФВАТ КБ «Надра» ДРУ №191 від 14 грудня 2010 року встановлено, що кредит сплачено в повному обсязі /а.с. 160/.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Згідно ст. 55 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Відповідно до ст. 67 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Статтею 72 ЦК України передбачено, що опікун зобов'язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. Якщо підопічний є власником нерухомого майна або майна, яке потребує постійного управління, опікун може з дозволу органу опіки та піклування управляти цим майном або передати його за договором в управління іншій особі.

Згідно ч. 3 ст. 75 ЦК України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного.

Пунктом 4.4. Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сімї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоровя України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року за № 34/166/131/88 /далі Правил/ передбачено, що опікуни при здійсненні прав і виконанні обов'язків підопічних укладають угоди від імені та в інтересах підопічних, діючи як їх законні представники згідно з чинним законодавством.

Згідно п. 4.9. Правил суми, які належать підопічним у вигляді пенсій, допомоги чи аліментів, інших поточних надходжень або прибутків від належного їм майна, переходять у розпорядження опікуна і витрачаються на утримання підопічних.

Відповідно до п. 4.11 Правил опікуни (піклувальники) подають щорічно, не пізніше 1 лютого, до органів опіки та піклування звіт про свою діяльність за минулий рік щодо захисту прав та інтересів підопічних, у тому числі щодо збереження належного їм майна та житла. На вимогу органів опіки та піклування опікуни (піклувальники) зобов'язані подавати звіти в інший визначений ними термін.

Згідно п. 4.16 Правил органи опіки та піклування зобов'язані, а особа, стосовно якої припинено опіку (піклування), має право вимагати від опікуна або піклувальника відшкодування майнових збитків, завданих їй недобросовісним або недбалим виконанням опікунських обов'язків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Так, позивачем на підтвердження факту заподіяння йому відповідачем майнової шкоди та її розміру надано суду письмовий розрахунок /а.с. 75-83/, арифметичну правильність якого підтверджена звітом аудитора «про фактичні результати» від 03 травня 2017 року /73-74/.

В той же час суд позбавлений можливості прийняти цей доказ як належний, оскільки як встановлено судом, наявний розрахунок побудований за принципом який полягає в тому, що до збитків позивача віднесено фактично всі нараховані йому в період з листопада 2008 року по грудень 2015 року доходи у вигляді пенсії та страхових виплат за виключенням витрат на його утримання, що підтвердженні виключно первинними бухгалтерськими документами.

В той же час Правила опіки та піклування передбачаючи, обовязок опікунів звітувати перед органами опіки та піклування про свою діяльність не встановлюють будь-якої типової форми такого звіту або обовязкових вимог щодо долучення до таких звітів первинних банківських документів /чеків, квитанцій, касових ордерів і т.і./ щодо підтвердження кожної зробленої опікуном витрати, залишаючи це питання в компетенції органів опіки та піклування.

Так судом встановлено, що питання зловживання та неналежного виконання відповідачем своїх опікунських обовязків в частині розпорядження коштами позивача, було предметом неодноразових розглядів органами опіки та піклування, поліції та суду /а.с. 7-9, 166, 169, 171, 173, 178/ за результатами яких не встановлено фактів зловживання відповідачем своїми обовязками.

Крім того в наданому позивачем розрахунку не враховано, що з зазначених в ньому нарахованих позивачу доходів у вигляді пенсії та страхових виплат утримувалися аліменти на користь іншої особи /а.с. 108-110,112/; кошти які надавалися йому відповідачкою готівкою добровільно та періодично за рішенням органів опіки та піклування, як готівкою так і шляхом перерахування на банківську картку /а.с.92,118-153/; наявний депозит у банку на його імя /а.с.158/; погашення відповідачем кредитів /а.с. 159-160,174-175/.

Посилання позивача на ті обставини, що придбане за ці кредити рухоме майно знаходиться в фактичному користуванні його матері з якої він на теперішній час не проживає, не позбавляє його права вимагати повернути йому це майно або відшкодувати його вартість.

З врахуванням вище викладеного суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами факт заподіяння відповідачем майнової шкоди позивачу та розмір такої шкоди, а тому в задоволені позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 264-265 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про стягнення матеріальної шкоди внаслідок невиконання грошового зобов'язання опікуна відмовити.

Судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України, рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

СУДДЯ: /ОСОБА_8/