АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 647/2020/16-ц Головуючий в І інстанції Волошин Р.Р. Номер провадження 22ц - 791/1000/2017 Доповідач Бугрик В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Бугрика В.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Семиженко Г.В.,

секретаря Рябченко А.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору дарування удаваним, визнання дійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_6 і коли вони звернулися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, їм стало відомо, що будинок АДРЕСА_1, в якому вони проживали разом з батьком та мачухою - ОСОБА_4 подарований останній іншою особою - ОСОБА_5, який був власником зазначеного будинку. ОСОБА_5 повідомив, що будинок він не дарував, а продав за 1000 доларів США, що на той час становило 5000 гривень. Позивачі вважають договір дарування будинку удаваним правочином і просять суд визнати недійним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 29.11.2005 року між ОСОБА_4 (обдарованою) та відповідачем ОСОБА_5 (дарувальником), посвідчений приватним нотаріусом Бериславського нотаріального округу Бабченко Марією Дмитрівною, визнавши його удаваним і визнати дійсним договір купівлі-продажу, який насправді відбувся між ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Рішенням суду у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку від 29.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Бабченко М.Д., ОСОБА_5 подарував ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1 (а.62). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.01.2006 року вбачається, що ОСОБА_4 набула права власності на зазначений будинок на підставі договору дарування від 29.11.2004 року (а.с. 63). ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.04.2016 року (а.с. 16). Після його смерті заведена спадкова справа №24/2016 від 05.05.2016 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 21).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що виходячи із ст.235 ЦК України, п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року, статей 202, 203, 717 ЦК України, частини третьої статті 10, частини другої статті 59, частин першої та четвертої статті 60 ЦПК України, позивачі не обґрунтовували удаваність вчиненого договору дарування прихованням договору купівлі-продажу житлового будинку, який на їх думку мав місце, не довели, що удавана угода прикриває реальну угоди, яку мали на меті укласти сторони, чи діяли обидві сторони умисно, усвідомлюючи, що укладають саме таку угоду, не спростували наявність наміру укласти договір дарування. Не доведено обставин, на які позивачі посилалися як на підставу своїх вимог, а саме, що воля обох сторін правочину була спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин ніж ті, що виникли між сторонами в результаті укладення оспорюваного договору дарування. Крім того, позивачі не були стороною оспорюваного договору.

Колегія суддів зазначає, що договір купівлі-продажу нерухомого майна вчиняється у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а позивачі не надали жодного письмового доказу, який би підтверджував укладення між сторонами договору купівлі-продажу, а не дарування.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги, про те що ОСОБА_5 віддавались гроші за продаж будинку, апелянтами не доведено, адже належних доказів, які б підтверджували сплати зазначених коштів до суду не надано.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не можуть бути прийняті до уваги, як значимі, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) В.В. Бугрик

Судді: (підпис) Л.В. Базіль

(підпис) Г.В. Семиженко

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 07 вересня 2017 року

Ухвала набрала законної сили 07 вересня 2017 року

Суддя В.В. Бугрик

Секретар судового засідання А.А. Рябченко