Справа №489/5594/16-ц 13.04.2017 13.04.2017 13.04.2017
Провадження №22-ц/784/946/17
Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Шаманської Н.О.,

суддів Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання Лептугою С.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_5 ОСОБА_6

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2017 року за позовом

ОСОБА_5

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок-Торг-Сервіс»,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7,

про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

у с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що з 27 квітня 2016 року працював на посаді директора ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс». 3 листопада 2016 року він був звільнений з вказаної посади на підставі п.1 ч. 1 ст. 41 КЗоТ України за невиконання листа ОСОБА_8 ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс», що є одноразовим грубим порушенням трудових обовязків як керівника підприємства.

Посилаючись на те, що лист ОСОБА_8, за невиконання якого його було звільнено, канцелярією ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс» не отримувався, в період з 2 по 25 листопада 2016 року він знаходився у щорічній відпустці, а також відсутність у ОСОБА_8 повноважень щодо звільнення директора, позивач просив про задоволення його позовних вимог.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2017 року в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача залучено ОСОБА_7

Ухвалою цього ж суду від 17 березня 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі за позовом ОСОБА_7 до ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс» про визнання недійсним рішення загальних зборів.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду представник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати , а справу направити для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на підставі наступного.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що розглянути спір про поновлення на посаді директора ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс» ОСОБА_5 неможливо до набрання законної сили рішення по справі за позовом ОСОБА_7 до ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс» про визнання недійсним рішення загальних зборів, який розглядається в Одеському апеляційному господарському суді.

На думку суду, від розгляду цієї справи залежить взагалі факт виникнення трудових відносин між ОСОБА_5 та ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс».

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна на підставі наступного.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобовязаний зупинити провадження у цій справі.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі, вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі одного місяця.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Предметом спору у даній справі є наявність в діях ОСОБА_5 одноразового грубого порушенням трудових обовязків, як керівника підприємства, які стали підставою для його звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Справа, яка розглядається Одеським апеляційним господарським судом стосується законності рішення загальних зборів, яким звільнено ОСОБА_7 з посади директора ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс» та призначено на цю посаду ОСОБА_5

Отже, обставин по справі за позовом ОСОБА_7 до ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс» про визнання недійсним рішення загальних зборів. не стосуються підстав, заявлених у справі за позовом ОСОБА_5 про поновлення на роботі, вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Проте, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання недійсним рішення загальних зборів виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими ОСОБА_5К обґрунтовував свої вимоги, та наявність підстав для поновлення на роботі.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів приходе до висновку про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме частину першу статті 157, пункт 4 частини першої статті 201 ЦПК України, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а це відповідно до підпункту 4 частини першої статті 311 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 3,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2017 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_5 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

ОСОБА_9