У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.,

секретар судового засідання Пиляй І.С.

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2017 року в справі за заявою про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Костопільбазальтінвест" до Костопільської районної державної адміністрації в Рівненській області, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про скасування розпорядження голови державної адміністрації , державного акту на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу та державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2017 року задоволено заяву ТзОВ «Костопільбазальтінвест» про вжиття заходів забезпечення позову.

Накладено арешт на майно, а саме на земельну ділянку площею 2,0000 га, розташовану за адресою: Рівненська область, Костопільський район, Головинська сільська рада (за межами населеного пункту), із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:012:0004.

У поданій на вказану ухвалу апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликався на її незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказував, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не вказано обґрунтованих причин у звязку з якими потрібно забезпечити позов, як і не наведено обґрунтування необхідності вжиття саме такого заходу забезпечення позову Оскаржувана ухвала не містить жодних обґрунтувань щодо відсутності гарантій виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Звертав увагу на те, що фактично позивач оскаржує право власності ОСОБА_3 лише на частину земельної ділянки 0,3925 га з 2,000 га, а судом накладено арешт на всю земельну ділянку площею 2,000 га, що є абсолютно не співмірним обсягу позовних вимог.

З цих підстав просив ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник ТзОВ «Костопільбазальтінвест» ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Інші учасники процесу у встановленому законом порядку, завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не зявилися і причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір та 14 лютого 2017 року ТзОВ «Костопільбазальтінвест» звернулось до Костопільського районного суду з позовом до відповідачів про скасування розпорядження голови державної адміністрації визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу та державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, розташованої за адресою: Рівненська область, Костопільський район, Головинська сільська рада (за межами населеного пункту), із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :06:012:0004.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що частина ділянки орієнтовною площею 0,3925 га з земельної ділянки «Берестовець Північний» загальною площею 4 га, згідно отриманого спеціального дозволу на користування надрами № 4391, входить в склад земельної ділянки площею 2,0000 га, що передано у власність відповідачу ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :06:012:0004), а пізніше дана ділянка перейшла у власність відповідача ОСОБА_3

В день подачі позову, позивач подав заяву про його забезпечення шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, в якій вказував, що невжиття заходів забезпечення позову надасть ОСОБА_3А можливість відчужити спірну земельну ділянку, навіть після ухвалення судом першої інстанції рішення в справі та призведе до неможливості поновлення позивачем своїх порушених прав.

Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України за заявою осіб, що беруть участь у справі, суд може забезпечити позов на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно розяснень даних в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову , єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідна заява з наведенням мотивів забезпечення позову від ТзОВ «Костопільбазальтінвест» надійшла в Костопільський районний суд 14 лютого 2017 року, яка зареєстрована в канцелярії місцевого суду під номером 1236 (а.с.2-4).

Згідно п.4 згаданої Постанови № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зважаючи на характер спірних правовідносин сторін та суть заявлених позовних вимог, розглянувши матеріали справи, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення даного клопотання, про що постановив ухвалу, згідно з правилами ст. ст. 152, 153 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У даній справі з огляду на суть позовних вимог, забезпечення позову за клопотанням позивача шляхом накладення арешту на майно (земельну ділянку), законність набуття якої у власність відповідачами є предметом спору, не порушує принципу співмірності виду забезпечення позову заявленим вимогам.

Оскільки спірна земельна ділянка має єдиний кадастровий номер :06:012:0004, то арешт не міг бути накладений лише на ту частину із-за якої виник спір..

Посилання апелянта та його представника в обґрунтування своєї позиції, на вже існуюче право власності на спірний обєкт, не заслуговує на увагу. В даному провадженні не вирішується спір по суті.

Твердження представника апелянта про обмеження прав власника його довірителя застосованим забезпеченням позову в виді арешту земельної ділянки і неможливість розпоряджатись нею та передати в оренду, фактично підтверджує досягнення мети з якою це забезпечення застосовувалось, а відтак і законність постановленої місцевим судом оскаржуваної ухвали.

Обмеження прав власника щодо спірного обєкту застосовані судом у встановлений законом спосіб. З огляду на встановлений процесуальним законом двохмісячний строк розгляду цивільної справи строк, такий спір вже мав би вирішитись по суті і застосоване обмеження, при дотриманні сторонами вимог ч.3 ст.27 ЦПК України, буде сприяти належному вирішенню спору по суті у встановлені законом строки.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції суд врахував, що вид забезпечення позову є співмірними заявленим вимогам та прийшов до переконання, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому на спірне майно, а саме: на земельну ділянку, що розташована за адресою: Рівненська область, Костопільський район, Головинська сільська рада (за межами населеного пункту), із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:012:0004 обґрунтовано наклав арешт.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку що ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням вимог статей 151-153 ЦПК України, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307,312 ,313-315,324,325 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: