Провадження № 2/325/554/2017
Справа № 325/1703/17
27 грудня 2017 року смт. Приазовське
Приазовський районний суд Запоріз ької області у складі:
головуючого судді Діденко Є.В.,
за участю секретаря судового засідання Краснової Ю.С.,
позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
представника позивача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Покровська міська рада, про позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Ухвалою судді від 14.11.2017 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14.
Позивач ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, додатково пояснили, що відповідач після розірвання шлюбу в 2009 році дитиною не цікавиться, не виховує її, і жодного разу на контакт не виходив. Позивач ніколи не перешкоджала йому спілкуватись з дитиною, якби він мав таке бажання. Аліментів відповідач не сплачує, дитина його взагалі не знає.
Покровська міська рада Донецької області (орган опіки та піклування) в судове засідання уповноваженого представника не направила, в особі представника за довіреністю Сернецької О.М. надала заяву від 11.12.2017 року про розгляд справи без її участі, та надала висновок органу опіки та піклування по цій справі.
Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання жодного разу не з'явився, судові повістки направлялись йому за адресою, зазначеною в позовній заяві і були повернені підприємством поштового зв'язку через зупинення приймання до пересилання відправлень на непідконтрольну територію. Оголошення про виклик відповідача було розміщено на веб-сайті суду.
З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя та з урахуванням розумних строків розгляду справи, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача суд 13.12.2017 року на місці ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на наступних підставах.
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що з 25.11.2006 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4).
Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.06.2007 року (а.с. 6).
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2008 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 (а.с. 9)

Шлюб між сторонами розірваний 24.07.2009 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 09.10.2015 року, ОСОБА_1 09.10.2015 року повторно уклала шлюб з ОСОБА_7, і змінила прізвище на «ОСОБА_1», у шлюбі має дитину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8)

Згідно з довідкою відділу ДВС, ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 12058,53 грн. станом на 01.06.2012 року (а.с. 10).

Листом від 27.10.2017 року Новоазовський районний ВДВС повідомив ОСОБА_1, що на даний час надати інформацію про стан виконавчого провадження неможливо, через проведення антитерористичної операції і залишення на непідконтрольній території України виконавчих проваджень (а.с. 14).

Відповідно до довідки Покровської міської ради від 18.09.2017 року, ОСОБА_1 мешкає в м. Покровськ разом з дітьми ОСОБА_4 2007 р.н. і ОСОБА_8 2016 р.н.

Згідно з довідкою Покровської центральної районної лікарні від 26.09.2017 року № 01-17/2743, дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на Д-обліку у лікаря- невролога.

Позивач ОСОБА_1 працює в АТ «Ощадбанк», має добрий стан здоров'я (а.с. 21-23).

Дівчинка ОСОБА_4 навчається в загальноосвітній школі № 12 Покровської міської ради, добре характеризується, батько ОСОБА_3 участі у навчальному і виховному процесі дитини участі не бере (а.с. 25-26).

Допитані в судовому засіданні 13.12.2017 року свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили, що вони добре знають позивачку і її дитину ОСОБА_4. Відповідач ОСОБА_3 жодної участі у вихованні дитини не приймає, ніколи не з'являвся, дитиною не цікавився.

Згідно з висновком Покровської міської ради Донецької області, складеним 11.12.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому є підстави для позбавлення його батьківських прав у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Такі ж обов'язки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснено в пункті 16 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд вважає, що зібраними у справі доказами підтверджено , що з 2009 року відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків і не приймає жодної участі у вихованні своєї малолітньої дитини, що проявляється у відсутності спілкуванні з дитиною та інтересу щодо її життя і здоров'я, не прийняття участі у створенні дитині належних умов для її нормального та всебічного розвитку.

Ухилення відповідача від виховання дитини суперечить її інтересам, перешкоджає її нормальному вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сім'ї.

Будь-яких доказів про наявність у відповідача об'єктивних перешкод у спілкуванні з дитиною і її вихованні протягом такого тривалого періоду часу, суду надано не було.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що захист прав малолітньої дитини шляхом позбавлення відповідача батьківських прав є виправданим заходом впливу і буде відповідати інтересам дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 18, 81, 89, 259, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Покровська міська рада, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Є.В. Діденко