Справа №461/923/17
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2017 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючого-судді Лялюка Є.Д.,
при секретарі Кебуз Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові питання про винесення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа ТзОВ «ФК «РАНТЬЄ» про визнання кредитного договору нікчемним із застосуванням наслідків недійсності нікчемного кредитного договору,
в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала цивільна справа №461/923/17 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа ТзОВ «ФК «РАНТЬЄ» про визнання кредитного договору нікчемним із застосуванням наслідків недійсності нікчемного кредитного договору.
05 грудня 2017 року справа №461/923/17 повернулась до суду із Апеляційного суду Львівської області із ухвалою від 13 листопада 2017 року про повернення справи для вирішення питання про ухвалення додатково рішення, що повинно бути вирішене протягом місяця з дня надходження справи до суду першої інстанції.
Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, оскільки розгляд заяви про виправлення описок відбувається без повідомлення учасників справи, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та подану заяву, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу.
Як вбачається із позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просила суд:
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 серпня 2017 року визнано кредитний договір Р23.187.73362 від 21.07.2014 року, укладений від імені ОСОБА_1 з Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» - нікчемним.

Таким чином, судом не ухвалено рішення стосовно позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, а саме визнання кредитного договору недійсним.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Таким чином, враховуючи, що у судовому засіданні встановлено за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів, що позивач не підписувала оскаржуваний договір, тобто її волевиявлення на укладення такого відсутнє, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про визнання кредитного договору №Р23.187.73362 від 21 липня 2014 року недійсним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 264, 265, 268, 270, 280 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати кредитний договір №Р23.187.73362 від 21 липня 2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк», , з місцем знаходження у м. Львів, вул. Валова, 11 та ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, паспорт серія АМ №260923, виданий Апостолівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 14 березня 2001 року, що проживає 50000, АДРЕСА_1, що народилась 24 лютого 1977 року в Україні недійсним.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Є.Д. Лялюк