Справа № 158/812/15-ц Провадження № 22-ц/773/526/17 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Категорія: 30 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Русинчука М.М., Осіпука В.В.,

з участю секретаря Губарик К.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

прокурора Ревухи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ківерцівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним затриманням та незаконним поміщенням в психіатричний заклад за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та заступника прокурора Волинської області на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 до Ківерцівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним затриманням та незаконним поміщенням в психіатричний заклад задоволений частково.

Ухвалено стягнути з Ківерцівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) грн..

Стягнути з Ківерцівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати за надання правової допомоги в сумі 3000 (три тисячі) грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Ківерцівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн..

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, покликаючись на незаконність рішення суду в частині розміру моральної шкоди, просить рішення суду змінити і стягнути в його користь 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Волинської області, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Апеляційна скарга позивача підлягає відхиленню, апеляційна скарга заступника прокурора Волинської області - частковому задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено що 7 та 8 травня 2012 року сім'я ОСОБА_1, а саме: мати - ОСОБА_3, син ОСОБА_4, донька - ОСОБА_5, а також колишня дружина ОСОБА_6, звернулися до районного психіатра Ківерцівської центральної районної лікарні ОСОБА_7 та начальника Ківерцівського РВУ МВС України у Волинській області ОСОБА_8 із заявами про направлення на примусове лікування позивача ОСОБА_1, посилаючись на тривалу неадекватну поведінку останнього, створення конфліктів у сім'ї та погрози фізичною розправою (а.с. 33-36 т. 1).

08 травня 2012 року позивач ОСОБА_1 зявився до Ківерцівського районного відділу міліції за викликом старшого дільничного інспектора Матвіюка А.В. звідки, без його згоди, в примусовому порядку, в супроводі працівника міліції та лікаря-психіатра ОСОБА_7, на підставі висновку останнього про наявність у ОСОБА_1 психічного захворювання був доставлений до психіатричного закладу Волинської обласної психіатричної лікарні № 2 смт. Олика в примусовому порядку. Цього ж дня позивач був оглянутий лікарською комісією Волинської обласної лікарні № 2, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_1 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизоафективного розладу, депресивний тип з антисоціальною поведінкою, та за рішенням цієї комісії був госпіталізований до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 01 червня 2012 року, яке набрало законної сили, було відмовлено в задоволенні заяви головного лікаря Волинської обласної лікарні № 2 про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку, а також встановлено порушення медичними працівниками вимог Закону України «Про психіатричну допомогу» (а.с. 42-43 т. 1).

Рішенням Ківецівського районного суду Волинської області від 02 липня 2015 року, яке набрало законної сили, ухваленому в справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної психіатричної лікарні №2 про відшкодування шкоди, завданої незаконним поміщенням в психіатричний заклад було встановлено факт неправомірного поміщення та утримання ОСОБА_1 у психіатричному закладі без законних на те підстав, стягнуто на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної школи 30000 грн.

Також, рішенням Ківецівського районного суду Волинської області від 04 серпня 2015 року, яке набрало законної сили, ухваленому в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Ківерцівське районне територіальне медичне об'єднання» про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним проведенням психіатричного огляду та встановлення неіснуючого діагнозу на користь ОСОБА_1 було стягнуто 5000 грн. (а.с.27-29 т. 2).

Факт затримання та доставлення позивача до Волинської обласної психіатричної лікарні № 2 в супроводі працівника міліції співробітника Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області підтверджується також показаннями, допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про психіатричну допомогу» органи внутрішніх справ зобов'язані надавати допомогу медичним працівникам, за їх зверненням, у разі надання психіатричної допомоги в примусовому порядку та забезпечувати безпечні умови доступу до особи та її психіатричного огляду. Органи внутрішніх справ повинні запобігати діям з боку особи, якій надається психіатрична допомога в примусовому порядку, що загрожують життю і здоров'ю оточуючих та інших осіб, та вживати заходи щодо забезпечення схоронності залишеного без нагляду майна та житла особи, яка госпіталізується в примусовому порядку, а в разі необхідності проводити розшук особи, якій психіатрична допомога повинна надаватися в примусовому порядку.

Право міліції для виконання покладених на неї обов'язків затримувати і тримати у спеціально відведених для цього приміщеннях осіб, які мають ознаки вираженого психічного розладу і створюють у зв'язку з цим реальну небезпеку для себе і оточуючих, - до передачі їх у лікувальні заклади, але не більше як на 24 години, передбачено п. 5 ст. 11 Закону України «Про міліцію»(чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Порядок здійснення діяльності міліцією та права громадян визначені у ст. 5 вищевказаного Закону. У разі невиконання працівниками міліції вимог, встановлених цією статтею, особа, права якої були порушені, та/або її представники (родичі, захисник) можуть звернутися до суду із заявою про відшкодування шкоди у встановленому законом порядку.

Порядок взаємодії закладів охорони здоров'я з органами внутрішніх справ щодо запобігання небезпечним діям з боку осіб, які страждають на тяжкі психічні розлади врегульований Інструкцією про заходи та організацію взаємодії закладів охорони здоров'я й органів внутрішніх справ щодо запобігання небезпечним діям з боку осіб, які страждають на тяжкі психічні розлади, затвердженою Наказом МОЗ та УМВС України № 346/877 від 19 грудня 2000 року.

Зі змісту п. 2 вищевказаної Інструкції слідує, що ПНД (психіатричний заклад, що надає амбулаторну психіатричну допомогу - психоневрологічні диспансери), у якому надається психіатрична допомога психічно хворим особам, яким за рішенням суду призначена амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, направляє в органи внутрішніх справ за місцем проживання осіб таку письмову інформацію щодо них шляхом направлення картки-повідомлення.

При отриманні від органу внутрішніх справ письмової інформації (у разі потреби - телефонограмою з подальшим її оформленням письмово) про особу, поведінка якої дає достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє або виявляє реальні наміри вчинити дії, що становлять безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, ПНД негайно забезпечує огляд цієї особи в примусовому порядку (у разі потреби - з виїздом у підрозділ органу внутрішніх справ, яким затримано зазначену особу) для вирішення питання про необхідність надання їй відповідної психіатричної допомоги.

Судом встановлено, що представником відповідача суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що Волинська обласна психіатрична лікарня у встановленому законом порядку зверталася до Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області з питання надання допомоги у доправленні ОСОБА_1 до психіатричного закладу, як і не надано жодних доказів того, що лікар-психіатр ОСОБА_7 був викликаний до райвідділу у порядку, визначеному вищевказаною Інструкцією, а також, що станом на 08 травня 2012 року у відповідача були передбачені законом підстави для затримання ОСОБА_1 та доставлення його до Волинської обласної психіатричної лікарні № 2.

Таким чином, дії працівників Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області, які виразилися у затриманні позивача ОСОБА_1 та доставленні його до психіатричної лікарні є незаконними.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, хто є потерпілим від арешту або затримання, здійсненого всупереч положенням цієї статті, має забезпечене правовою санкцією право на відшкодування.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції встановивши, що неправомірними діями працівників Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області порушені законні права позивача у звязку з чим йому було завдано моральну шкоду, прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача в користь позивача 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди виходячи з принципів розумності й справедливості, а також характеру і обсягу моральних страждань.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом невірно визначений розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, який на його думку має становити 100000 грн. не заслуговують на увагу та спростовуються дослідженими судом доказами. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховані вимоги законодавства, які регулюють відшкодування моральної шкоди, характер і обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірних дій відповідача, а також принципи розумності та справедливості. Таким чином відсутні підстави для зміни рішення суду в частині розміру відшкодування моральної шкоди та стягнення з відповідача в користь позивача 100000 грн..

Доводи апеляційної скарги заступника прокурора Волинської області про те, що позивачем не обґрунтовано та не підтверджено будь-якими документами факту спричинення йому моральної шкоди діями службових осіб Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області, оскільки доставлення ОСОБА_1 до психіатричного закладу здійснено лікарем-психіатром, а присутність при цьому працівника міліції не могла завдати останньому будь-якої шкоди не заслуговують на увагу.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відсутні підстави для затримання позивача та доставки його до психіатричної лікарні, затримання позивача здійснено всупереч вимогам п. 5 ст. 11 Закону України «Про міліцію»(чинного на час виникнення спірних правовідносин), відповідачем не надано доказів на підтвердження звернення лікаря-психіатра про необхідність надання допомоги з боку органів внутрішніх справ для доправлення позивача до психіатричної лікарні.

Покликання заступника прокурора в апеляційній скарзі на те, що Ківерцівський РВ УМВС України у Волинській області не є належним відповідачем у даній справі, оскільки обовязок відшкодувати моральну шкоду покладається на державу Україна є безпідставними, оскільки моральна шкода завдана позивачу саме неправомірними діями посадових осіб відповідача.

Отже відсутні підстави для відмови в задоволенні позову про що просить заступник прокурора Волинської області в своїй апеляційній скарзі.

Разом з тим вирішуючи питання про розподіл судових витрат, а саме щодо стягнення понесених витрат на правову допомогу та стягнення судового збору в дохід держави суд першої інстанції не врахував, положення ст. 88 ЦПК України.

Згідно з 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що розмір витрат на правову допомогу визначено розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу (а.с. 32 т. 1), що відповідає Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», і складає 3000 гривень, та квитанцією до прибуткового касового ордера (№ 2/30 від 08 червня 2015 р.)

Оскільки позивачем заявлені позовні вимоги на суму 100000 грн., а задоволені в розмірі 10000 грн., тобто 1/10 частина, а тому з відповідача в користь позивача підлягає стягненню понесені витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн.

Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, за подання позову майнового характеру 1% ціни позову. Тобто, при подачі даного позову позивачу необхідно було б сплатити 243 грн. 60 коп. судового збору.

Позивач від сплати судового збору звільнений на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір в дохід держави підлягає стягненню з відповідача.

У звязку з допущеними судом першої інстанції порушеннями норм процесуального права при вирішенні питання про розподіл судових витрат, оскаржуване рішення в цій частині підлягає відповідній зміні. Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 27 лютого 2017 року в даній справі в частині вирішення питання щодо судових витрат змінити.

Стягнути з Ківерцівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати за надання правової допомоги в сумі 300(триста) грн..

Стягнути з Ківерцівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області в доход держави 243(двісті сорок три) грн.60 коп. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді