Справа №2-232/11
Провадження №6/522/91/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кравчук Т.С.

при секретарі Антонецькому С.Л.

розглянувши заяву представника АТ «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником, поновлення строків предявлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчого документа по справі №2-232/11 за позовом ПАТ УкрСиббанкдо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ПАТ УкрСиббанкдо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 23.06.2011року позов Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ УкрСиббанкзаборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 21.09.2007 року в розмірі 779372,48 гривень та судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 1700 гривень та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в розмірі 120 гривень, а всього 781192,48 гривень.

До суду надійшла заява директора ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме, стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» у справі №2-232/11, у звязку з переходом до останнього прав кредитора відповідно до договору про купівлю-продажу прав вимоги від 08.12.2011 року, також просить відновити пропущений строк предявлення виконавчих листів Приморського районного суду м. Одеси по справі № 2-232/11 до виконання, видати виконавчі листи по справі № 2-232/11.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволенні.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 21.09.2007 року в розмірі 779372.48 гривень та судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 1700 гривень та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в розмірі 120 гривень, а всього 781192.48 гривень.

Ухвалою від 29.04.2013 року Приморського районного суду м. Одеси ПАТ «Дельта Банк» поновлено строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі № 2- 232/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» 08.12.2011 року укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами.

Відповідно до п. 2.1 цього Договору, Продавець цим погоджується продати (відступити) Права вимоги та передати їх ОСОБА_4, а Покупець цим погоджується купити Права вимоги, прийняти їх і сплатити Загальну Купівельну ціну.

Згідно п 2.3 Договору Права вимоги переходять від Продавця до ОСОБА_4 та обовязки Продавця передати Права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та ОСОБА_4 приймання-передачі Прав вимоги.

У відповідності до п. 13.10 цей Договір набирає чинності у момент його підписання Сторонами та нотаріального посвідчення і залишатиметься чинним до моменту виконання Сторонами своїх обовязків за ним у повному обсязі.

Відповідно до Додатку до Договору купівлі-продажу Прав вимоги від 08 грудня 2011 року (перелік договорів та Купівельна ціна за Права вимоги) Право вимоги по кредитному договору № 0, з усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, як основним позичальником, та з ОСОБА_2, як поручителем, перейшло до АТ «Дельта Банк».

У результаті укладення вказаного вище договору купівлі-продажу, кредитором у зобовязанні, що було предметом розгляду справи №2-232/11, стало Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», яке згідно умов договору набуло права вимагати замість первісного кредитора належного виконання боржником зобовязань в межах переданого права вимоги.

Відповідно до ст. 37 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобовязанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобовязальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобовязанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є обєктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобовязанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобовязання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 8 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією ж мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В ст. 378 Цивільного кодексу України передбачено, що разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви ПАТ «Дельта Банк» про зміну сторони виконавчого провадження.

25 листопаду 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звертається до Саратського районного суду м. Одеси з позовними вимогами до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 21.09.2007 року.

Заочним рішенням Саратського районного суду м. Одеси від 15.03.2016 року позовні вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 21.09.2007 року - задоволені.

Під час розгляду справи представник ПАТ «Дельта Банк» пояснив, що виконавчі листи, видані Приморським районним судом м. Одеси по справі №2-232/11 до виконавчої служби не подавались, а зберігаються у позивача.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» починаючи 17.05.2012 року як новий кредитор був обізнаний про наявність виконавчого документу та не пред'являв його до примусового виконання без поважних причин.

За положеннями ст. ст. 213-215 ЦПК України та відповідно до роз'яснень, наданих ви. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 371 ЦПК України - стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, вивчивши матеріали вважає відмовити у задоволенні заяви представника ПАТ «Дельта Банк» про поновлення пропущеного строку для видачі виконавчого документу, у зв'язку з тим, що заявник не надав суду докази, які підтверджують поважність причин з приводу яких було пропущено строк пред'явлення виконавчого документу до виконання, а також суд відмовляє у задоволенні заяви про видачу виконавчих листів, так як з рішення Саратського районного суду м. Одеси від 15.03.2016 року вбачається, що виконавчі листи знаходяться у заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.37, 209, 210, 293, 378 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника АТ «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником, поновлення строків предявлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчого документа по справі №2-232/11 за позовом ПАТ УкрСиббанкдо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту задовольнити частково.

Замінити ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника АТ «Дельта Банк» по справі № 2-232/11 за позовом ПАТ УкрСиббанкдо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя 04.04.2017