РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2017 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді: Невядомського Д.В.

При секретарі: Коломойцеві М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 15777,55 грн. за кредитним договором б/н від 24.09.2010 року та судові витрати у розмірі 1600 гривень.

Свій позов мотивували тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.09.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 31.07.2017 року має заборгованість на загальну суму 15777,55 грн., яка складається з наступного: 1106,23 грн.заборгованість за кредитом; 10743,82 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 2700 грн заборгованість за пенею та комісією а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг ; 500 грн. штрафи (фіксована частина) та 727,50 грн. штраф (процентна складова).

У судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та застосувати строк позовної давності.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача частково, з наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.09.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач був ознайомлен з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", і погодився з ними, що підтверджується її особистим підписом на заяві.

Судом також встановлено, що відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 31.07.2017 року створив заборгованість по кредиту на загальну суму 15777,55 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у разі невиконання ним обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів.

Отже, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто кредитного договору, та ст.ст. 1049,1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту і не виконано обов'язків позичальника, а отже нею було порушено умови кредитного договору, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків, комісії та штрафу.

Однак, відповідно до ст. 549 ЦК України, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. При порушенні позичальником строків виконання зобов'язання позивачем була застосована подвійна цивільно-правова відповідальність одного й того ж виду.

Задовольняючи позов частково, суд виходить з того , що нарахована позивачем пеня - це є не що інше як неустойка , так як, згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Стосовно клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, відповідно до ст.257 ЦК України, то суд відмовляє у задоволенні такого клопотання, оскільки останній платіж ОСОБА_1 був здійснений 28.10.2014 року відповідно до розрахунку заборгованості,а позивач звернувся з вищезазначеним позовом 19.08.2017 року, тобто у межах строку ст.257 ЦК України.

Згідно з розрахунком заборгованості пеня у розмірі 2700 грн нарахована за період з 24.09.2010 року по 31.07.2017 року.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦК України спеціальний строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується в один рік. У зв"язку із чим стягненню підлягає пеня, яка нарахована за останні 12 місяців до звернення до суду та становить 1200 грн, відповідно до розрахунку заборгованості.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Дані положення також викладені в правовій позиції Постанови Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. А тому, вимоги позивача щодо стягнення штрафу ( фіксованої частини та процентної складової), не підлягають задоволенню.

Таким чином позовні вимоги до відповідача підлягають частковому задоволенню в сумі 13050,05 гривень (1106, 23 грн. заборгованості за кредитом + 10743,82 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом + 1200 заборгованість за пенею та комісією а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг ).

Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Керуючись ст.ст.7, 10, 76, 141, 244-245 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 31.08.1988 року народженння ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк» (р/р № 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за ) заборгованість за кредитним договором в сумі 13050,05 грн (тринадцять тисяч п»ятдесят гривень п»ять копійок ) та 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень ) у рахунок відшкодування понесених судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Невядомський