Справа № 755/879/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Юдицького К.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ТОВ ,,Ансу" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

в с т а н о в и в :

Представник ТОВ ,,Ансу» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.10.2007 року між ЗАТ,,Першим Українським Міжнародним Банком" (правонаступник ПАТ,,Першим Українським Міжнародним Банком") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5771125. Згідно з умовами якого банк надавав позичальнику кредитні кошти у розмірі 28773 доларів США на купівлю автомобіля, строком до 24.10.2014 року зі сплатою 11,50 % річних.

06.04.2009 року між ЗАТ,,Першим Українським Міжнародним Банком" та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 7546087 та Додаткову угоду № 7546087/1 до кредитного договору, відповідно до яких були внесені зміни та доповнення до кредитного договору.

Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит у розмірі встановленому Договором, що підтверджується копіями меморіальних ордерів № 362463427 від 24.10.2007 року, № 362463426 від 24.10.2007 року, № 362463425 від 24.10.2007 року.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає.

У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник ОСОБА_1 відповідно до Довідки про стан та історію має заборгованість у сумі 20777,79 доларів США з яких: 17771,60 доларів США - заборгованість по кредиту; 3006,19 доларів США - проценти за користування кредитом.

16.07.2013 року між ПАТ ,,ПУМБ" та ТОВ ,,Ансу» було укладено Договір відступлення права вимоги № 1034/44. Відповідно до вказаного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 5771125 від 24.10.2007 року.

18.02.2014 року ТОВ ,,Ансу» надіслало відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за Кредитним договором та вимогу про дострокове повернення кредиту, однак вимогу було проігноровано.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі просив їх задовольнити, однак не заперечував той факт, що вимога достроково повернути всю суму кредиту та відсотки за користування кредитом була направлена боржнику 11 квітня 2012 року, а останній платіж здійснено боржником за погашення заборгованості за кредитом здійснено 23 лютого 2012 року.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Додатково надав суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій просив застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволені позову.

Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що 24.10.2007 року між ЗАТ,,Першим Українським Міжнародним Банком" (правонаступник ПАТ,,Першим Українським Міжнародним Банком") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5771125. Згідно з умовами якого банк надавав позичальнику кредитні кошти у розмірі 28773 доларів США на купівлю автомобіля Toyota Avensis 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1, строком до 24.10.2014 року зі сплатою 11,50 % річних.

06.04.2009 року між ЗАТ,,Першим Українським Міжнародним Банком" та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 7546087 та Додаткову угоду № 7546087/1 до кредитного договору, відповідно до яких були внесені зміни та доповнення до кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов'язань між ЗАТ,,Першим Українським Міжнародним Банком" та ОСОБА_1 було укладено договір застави № 5799513 від 24.10.2007 року, згідно з яким предметом застави є транспортний засіб автомобіль Toyota Avensis 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1.

Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит у розмірі встановленому Договором, що підтверджується копіями меморіальних ордерів № 362463427 від 24.10.2007 року, № 362463426 від 24.10.2007 року, № 362463425 від 24.10.2007 року.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконувала, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору не надавала.

У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник ОСОБА_1 відповідно до Довідки про стан та історію має заборгованість у сумі 20777,79 доларів США з яких: 17771,60 доларів США - заборгованість по кредиту; 3006,19 доларів США - проценти за користування кредитом.

Постановою ВП № 23158856 від 27.04.2012 року старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом № 4947 виданого 12.10.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. на звернення стягнення на транспортний засіб Toyota Avensis, д.н. НОМЕР_1. За рахунок коштів отриманих від реалізації транспортного засобу необхідно було задовольнити вимоги ПАТ ,,Першим Українським Міжнародним Банком" в сумі 206256,23 грн. та витрати на вчинення виконавчого напису у розмірі 1700 грн.

16.07.2013 року між ПАТ ,,ПУМБ" та ТОВ ,,Ансу» було укладено Договір відступлення права вимоги № 1034/44. Відповідно до вказаного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 5771125 від 24.10.2007 року.

18.02.2014 року ТОВ ,,Ансу» надіслало відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за Кредитним договором та вимогу про дострокове повернення кредиту у сумі 20777,79 доларів США, однак вимогу було проігноровано.

14.08.2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб.

Звернувшись до суду позивач просить стягнути з відповідача заборгованість лише в межах частина тіла кредиту, а саме у сумі 4000 доларів США.

Як свідчать матеріали справи і це не заперечується представником позивача, останній платіж на виконання умов Кредитного Договору № 5771125 від 24.10.2007 року, відповідачем ОСОБА_4 був здійснений 23.02.2012 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, який долучений до матеріалів справи.

Таким чином, право вимоги про дострокове повернення грошових коштів виникло у позивача 23 лютого 2012 року

Згідно до приписів ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В свою чергу ст.. 258 ЦК України позовна давність в один застосовується, зокрема, до вимог по стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, відповідно до ст. 261 ЦК України.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України, початок перебігу позовної давності за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача звернувся до суду з даним позовом 26.12.2016 року

Верховний Суд України у свої правові позиції, яка була сформована в постанові від 02 грудня 2015 р у справі № 6-249цс15 зазначає що: «Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 11 квітня 2012 року банком на адресу боржника було направлено вимогу № 1430 про дострокове повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом, що не заперечувалось стороною позивача в судовому засіданні.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 09 листопада 2016 року справі № 6-2251цс16, пред'явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, атому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов.

Таким чином строк позовної давності в даному випадку вираховується з 11 квітня 2012 року та в свою чергу пропущено позивачем на час звернення до суду.

За положеннями ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ ,,Ансу" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають, оскільки представником позивача пропущено строк позовної давності для подання даної позовної заяви до суду, разом з тим не зазначено поважності причин пропуску встановленого законом строку.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Керуючись ст.ст. 256-258, 261, 267, 509, 525, 526, 611,612, 625, 530,1048, 1054-1055 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволені позову ТОВ ,,Ансу" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовии.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: