Справа №295/375/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участю секретаря Савіної Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, шляхом застосування наслідків нікчемного правочину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача 22 774,00 грн. та 10 000,00 грн. моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 16.06.2015 року між сторонами укладено договір на туристичне обслуговування без номеру, на виконання якого ОСОБА_1 передала ФОП ОСОБА_2 24310,00 грн. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 30.03.2016 року вказаний договір визнано нікчемним, оскільки ФОП ОСОБА_2 не мала повноважень на його укладення, у звязку з чим, позивач вважає, що ФОП ОСОБА_2 має повернути їй кошти, які вона отримала на виконання договору. Крім того, позивач зазначає, що ненадання туристичної послуги спричинило їй моральної шкоди, яку оцінює в 10000,00 грн.

Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час, день та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, судова повістка, направлена відповідачу повернулась на адресу суду не врученою адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання».

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ст. 158 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до вказаного договору ФОП ОСОБА_2 (Турагент), що діє від імені та за дорученням Туроператора «Тез Тур» (Туроператор) на підставі субагентського договору без номера від 01.09.2010 року через ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури», в особі директора ОСОБА_4 домовились про те, що Туроператор, відповідно до заявки, поданої Туристом Турагенту в усній або письмовій формі, за плату зобов'язується надати Туристу комплекс туристичних послуг, а саме - подорож до Єгипту - Хургада в період з 11 липня по 18 липня 2015 року.

Згідно умов договору та прибуткового касового ордеру б/н від 17.06.2015 року ОСОБА_1 сплатила ФОП ОСОБА_2 24310,00 грн.

Відповідно до рахунку фактури № 11053 від 16 червня 2015 року ФОП ОСОБА_2 перерахувала ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури" 22774 грн. за туристичний пакет Єгипет- Хургада.

З повідомлення яке надійшло 26.06.2015 року на електронну пошту ФОП ОСОБА_2 від ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» вбачається, що фінансові зобов'язання по оплаті заявок з вилітами на найближчі дати товариство не зможе виконати, що позбавило можливості позивача на отримання туристичних послуг згідно укладеного Договору.

02.04.2013 року між ТОВ "Тез тур"(Туроператор) та "ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури»( Турагент) укладено договір про реалізацію туристичних продуктів № 3450. Згідно п. 3.2 вказаного договору Турагент повинен особисто виконати дії, на які він уповноважений Туроператором. Укладення субагентських договорів заборонено, якщо інше не передбачене Додатком до Договору. При порушенні Турагентом цієї вимоги настають наслідки, передбачені п.7.2.12.

Відповідно до довідки від 08.12.2015 року № 1212/12/15 вбачається, що ТОВ "Тез тур" не отримувало в період з 16.06.2015 року по 11.05.2015 року грошові кошти від ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури».

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобовязується надати за замовленням іншої сторони

(туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

Стаття 30 Закону України «Про туризм» передбачає, що порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є, зокрема, порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Частини 1-3 ст. 32 Закону України «Про туризм» визначають, що за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Спори майнового характеру між суб'єктами туристичної діяльності та споживачами туристичних послуг вирішуються у встановленому порядку з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Стаття 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частина друга ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 30.03.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тез тур" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа агенцій Гарячі тури", третя особа ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача задоволено частково; вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа агенцій Гарячі тури" на користь ОСОБА_1 22774,00 грн. сплачених за договором, 3 000 грн. моральної шкоди та судовий збір в сумі 1378,00 грн. на користь держави.

Даним рішенням встановлено, що 16.06.2015 року між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено договір про туристичне обслуговування. В свою чергу, ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури», отримавши кошти від ФОП ОСОБА_2, свої зобов'язанння щодо надання туристичного продукту не виконало та кошти не повернуло.

В рішенні також зазначено, що ФОП ОСОБА_2 повернула позивачу отриману комісійну винагороду, що не заперечується ОСОБА_1, та підтверджується змістом уточненої позовної заяви та клопотанням про зміну процесуального статусу ФОП ОСОБА_2 на третю особу, при цьому позивач заявила, що матеріальних претензій до ФОП ОСОБА_2 не має.

Отже, судом встановлено, що зобовязання за договором №б/н від 16.06.2015 року не виконано саме Товариством з обмеженою відповідальністю "Мережа агенцій Гарячі тури".

З наведеного вбачається, що право ОСОБА_1, яке було порушене внаслідок невиконання умов договору на туристичне обслуговування №б/н від 16.06.2015 року, захищене в судовому порядку, шляхом стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа агенцій Гарячі тури" у розмірі 22774,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправного поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Проте, позивачем не обґрунтовано вказану суму моральної шкоди, а також не доведено, що її завдано з вини ФОП ОСОБА_6

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та відмовляє в їх задоволенні у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 158, 169, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, шляхом застосування наслідків нікчемного правочину відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за заявою відповідача поданої протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Л.М. Чішман