РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14563/16-ц

пр. № 2/759/1326/17

07 грудня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді: Шум Л.М.

при секретарі: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 про вселення, встановлення порядку користування квартирою та зобов'язання не чинити перешкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1, яка діє в інтересах своєї дочки ОСОБА_2, 2003 р.н. у жовтні 2016 р. звернулася до суду з позовними вимогами про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 виділивши в користування відповідачки ОСОБА_3 кімнату житловою площею 17,3 кв.м., в користування ОСОБА_2, 2003 р.н. виділити кімнату житловою площею 12,3 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з 19.10.2002 р. по 13.05.2004 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з громадянином ОСОБА_4, у період шлюбу з яким ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_5.

Далі позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_4 помер, у зв'язку з чим позивачка в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2, звернулась до нотаріальної контори про прийняття дочкою спадщини, яка відкрилась після смерті її батька.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.2009 р. ОСОБА_2, успадкувала ? частку квартири АДРЕСА_1, при цьому інша ? частка спірної квартири належить її бабусі, відповідачці по справі ОСОБА_3

Проте, відповідачка перешкоджає у проживання неповнолітньої онуки у спірній квартирі, не надає можливості користуватися та володіти належною їй часткою власності, при цьому, в кімнаті, на яку претендує онука, проживає стороння особа на правах орендаря, яка заселена відповідачкою без згоди позивачки, у зв'язку з чим ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

10.05.2017 р. позивачка ОСОБА_1 подала уточнену позовну заяву, в якій просила суд вселити її дочку ОСОБА_2 в спірну квартиру, встановити порядок користування вказаним житлом, зобов'язати відповідачку не чинити перешкоди неповнолітній у поживанні у вказаній квартирі та стягнути судовий збір (а.с. 53-55).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник позов з урахуванням уточнень підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечували та просили у його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, представників сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 до 13.05.2004 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з громадянином ОСОБА_4, у період шлюбу з яким позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дочку ОСОБА_2 (а.с. 7, 8).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_4 помер (а.с. 11).

Встановлено, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.2009 р., спадкоємницею ? частки майна ОСОБА_4, є його дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Вказане вище свідоцтво видано на спадкове майно, яке складається з ? частки квартири АДРЕСА_1. При цьому, свідоцтво про право на спадщину на іншу ? частку вказаного майна видане ОСОБА_3, відповідачці по справі.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, права власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що співвласниками в рівних частках по ? частці квартири АДРЕСА_1, на день постановлення даного судового рішення є неповнолітня ОСОБА_2, 2003 р.н. та відповідачка ОСОБА_3.

В судовому засіданні встановлено, що вказане вище Свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.05.2009 р. на день постановлення даного судового рішення чинне та в судовому порядку недійсним не визнавалось.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї , інших осіб.

Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В судовому засіданні позивачка та її представник зазначили, що відповідачка перешкоджає неповнолітній ОСОБА_2 у повній мірі володіти, розпоряджатися та користуватися вказаною вище квартирою, відповідачка не визнає право останньої на проживання в спірному житловому приміщенні.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 28.10.2009 р. зареєструвала в КП РЕО-4 заяву про заборону вчиняти будь-які дії, в тому числі, щодо реєстрації та зняття з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 57).

Також, встановлено, що позивачка ОСОБА_1 у вересні 2016 р. зверталась до Святошинського Управління поліції із повідомленням про конфлікт з свекрухою - ОСОБА_3 щодо перешкоджання останньою у користуванні квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 58).

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, оскільки право власності неповнолітньої ОСОБА_2 щодо квартири АДРЕСА_1, в судовому порядку не оспорено, остання має право безперешкодно володіти та користуватись належним їй майном, у зв'язку з чим, суд вважає занеобхідне усунути перешкоди у користуванні неповнолітній спірною квартирою відповідачкою, шляхом вселення ОСОБА_2 до вказаного житла.

Проте, позовні вимоги про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 виділивши в користування відповідачки ОСОБА_3 кімнату житловою площею 17,3 кв.м., в користування ОСОБА_2, 2003 р.н. виділити кімнату житловою площею 12,3 кв.м задоволенню не підлягаю виходячи з наступного.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», роз'яснити судам, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Встановлено, що позивачка просить виділити в користування неповнолітньої ОСОБА_2 жилу кімнату в спірній квартирі жилою площею 12,3 кв.м. та відповідачці ОСОБА_3 жилу кімнату площею 17,3 кв.м.

Проте, враховуючи, що сторони, а саме: неповнолітня ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3 є співвласниками спірної квартири АДРЕСА_1 по 1/2 частки кожна, запропонований порядок користування вказаним житловим приміщенням є неспівмірним належним їм часткам, крім того, між сторонами фактично не встановлено порядку користування спірним житловим приміщенням, у зв'язку з неприязними стосунками, тому, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1.

Дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 156 ЖК України, ст.ст. 328, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 64, 179, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 про вселення, встановлення порядку користування квартирою та зобов'язання не чинити перешкоди - задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 до житлового приміщення квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди в проживанні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в житловому приміщенні квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 00 коп.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії рішення.

Суддя: