Справа № 209/3010/16-ц
Провадження № 2/209/93/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Решетник Т.О.,

за участю секретаря - Шаповал А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_10 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права власності на грошові кошти,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_11, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом, в якому просили:

- визнати за ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1) з 10 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США, які він набув відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 10 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 p., укладеним між ОСОБА_9 та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) з 11 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США, які вона набула відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 p., укладеним між ОСОБА_9 та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) з 11 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США, які він набув відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 p., укладеним між ОСОБА_9 та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- визнати за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3) з 10 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США, які він набув відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 10 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 p., укладеним між ОСОБА_9 та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- визнати за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4) з 11 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США, які вона набула відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 p., укладеним між ОСОБА_9 та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- визнати за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5) з 11 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США, які вона набула відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 p., укладеним між ОСОБА_9 та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- визнати за ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_6) з 11 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США, які вона набула відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 p., укладеним між ОСОБА_9 та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_6) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- визнати за ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_7) з 11 серпня 2015 року право на частину суми вкладу - грошові кошти в розмірі 2 912 доларів США 78 центів, які вона набула відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 серпня 2015 року за Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р. та Договір-Заява N 307231/35989/1-15 від "06" лютого 2015 р„ укладені між ОСОБА_9 та AT "Банк"Фінанси та Кредит" з набуттям за ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_7) статусу вкладника у значенні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- зобов'язати AT "Банк "Фінанси та Кредит" включити до списку вкладників ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит» ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_6), ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_7).

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_6) вклади у розмірі 8 000 доларів США кожному та ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_7). вклад у розмірі 2 912 доларів США 78 центів;

- стягнути з ОСОБА_10 Акціонерного товариства "Банк"Фінанси та Кредит" (AT "Банк "Фінанси та Кредит") ЄДРПОУ 098 078 56 та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб судові витрати на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_6), ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_7).

Заявлені позовні вимоги обґрунтовували тим, що 10.08.2015 року між позивачем ОСОБА_11 та відповідачем ОСОБА_9 був укладений договір про відступлення права вимоги (цесії). Аналогічний договір з відповідачем уклали позивачі: ОСОБА_2 - 11.08.2015 року, ОСОБА_3 - 11.08.2015 року, ОСОБА_4 - 10.08.2015 року, ОСОБА_5 - 11.08.2015 року, ОСОБА_6 - 11.08.2015 року, ОСОБА_7 - 11.08.2015 року, ОСОБА_8 - 11.08.2015 року. Згідно до п. 1 Договорів про відступлення права вимоги (цесії) відповідач ОСОБА_9 відступив Позивачам, а останні набули права вимоги, на належні Відповідачеві кошти по Договору- Заяві N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р. та Договору-Заяві N 307231/35989/1-15 від 06 лютого 2015 р., укладеному між Відповідачем ОСОБА_9 та відповідачем ОСОБА_10 акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», а саме на частину вкладу у розмірі: ОСОБА_11 - 8 000 доларів США, ОСОБА_2 - 8 000 доларів США, ОСОБА_3 - 8 000 доларів США, ОСОБА_4 - 8 000 доларів США, ОСОБА_5 - 8 000 доларів США, ОСОБА_6 - 8 000 доларів США, ОСОБА_7 - 8 000 доларів США, ОСОБА_8 - 2912,78 доларів США. Згідно до п. 2 Договорів про відступлення права вимоги (цесії) кожен з Позивачів одержує право замість Відповідача 1 вимагати від Відповідача 2 сплати грошових коштів у розмірі, визначеному в п. 1. цього Договору, та набувають всіх інших відповідних прав та обов'язків як вкладника Відповідача 2. Згідно до п. 3 Договорів про відступлення права вимоги (цесії) право власності на частину вкладу Відповідача 2 переходить до Позивачів з моменту підписання Договору. В травні 2016 році ОСОБА_9 повідомив Відповідача 2 та Відповідача 3 про укладення договорів про відступлення права вимоги (цесії) між ним та Позивачами. В травні 2016 року Позивачі надіслали до Відповідача 3 копії договорів про відступлення права вимоги (цесії) та кредиторські вимоги на відступленні кошти. 07.07.2016 року на адресу Позивачів надійшов лист від Відповідача 2 про відмову у прийняті договорів про відступлення права вимоги (цесії) укладені між Відповідачем 1 та Позивачами та визнання за Позивачами права власності на вищезазначені кошти та як наслідок не включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ Банк Фінанси та Кредит. Зазначили, що Договір-Заява N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р. та Договір-Заява N 307231/35989/1-15 від 06 лютого 2015 р. не містяться обмежень щодо можливості передачі кредитором своїх прав або обмеження обсягу прав, які передає кредитор. Вважають, що заміна кредитора у зобов'язанні по договорам про відступлення права вимоги (цесії) від 10.08.2015 та 11.08.2015 року укладених між Позивачами та Відповідачем 1 була здійснена у відповідності до порядку, визначеному ст.ст.512-517 ЦК України, і позивачі отримали всі права вкладника за Договором-Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р. та Договором-Заявою N 307231/35989/1-15 від 06 лютого 2015 р. Позивачі не погоджуються з відмовою про визнання права власності на кошти за договорами відступлення права вимоги (цесії) та не включення їх до реєстру акцептованих кредиторів АТ Банк Фінанси та Кредит, у зв'язку із чим звернулися до суду із позовом.

Представник позивачів та позивачі в судове засідання не зявилися. Про розгляд справи були повідомлені. До канцелярії суду позивачем ОСОБА_3 була подана заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності. Уточнені позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій він не заперечував проти позовних вимог, просив суд розглядати справу за його відсутності (а.с.63).

Представник відповідача ОСОБА_10 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не зявився, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, надали до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначили, що Постановою Правління Національного банку України № 612 від 17.09.2015 року АТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 р. № 171 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію з 18.09.2015 р. по 17.12.2015 р. та призначено уповноважену особу Фонду, якій делеговані всі повноваження тимчасового адміністратора Чернявську О.С. 17 грудня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора ОСОБА_12». Згідно відомостей, що містяться у розпорядженні ОСОБА_12 вкладник сторона провадження по справі № 209/3010/16-ц як відповідач: ОСОБА_9 мав на депозитному рахунку за договором вкладу № 307231/31623/3-14 50 568,59 дол. США. Позивачі: ОСОБА_11, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 взагалі не являються вкладниками банку та не можуть вимагати повернення їм коштів за депозитними договорами № 307231/31623/3-14, які були укладені між ОСОБА_12 та вкладником банку ОСОБА_9, що вкладник ОСОБА_12 та його кредитор ОСОБА_9 скористався своїм правом, як кредитора банку відповідно до ст.ст. 44. 45, 46 ЗУ ПСГВФО та в строк відповідно до чинного законодавства України 19.01.2016 року подав кредиторську вимогу до банку, яка зареєстрована в реєстрі кредиторів банку за № 16390 на суму 50 568,59 дол. США. В подальшому відповідно до кредиторської вимоги № 16390 вкладника банку за призначенням платежу проведено списання коштів згідно кредиторської вимоги № 16390, контрагента ОСОБА_9 Кошти на депозитному рахунку ОСОБА_9 становлять 00,00 дол. США, а сума вкладу та відсотків 50 568,59 дол. США перерахована до Фонду. Цю суму кредитор ОСОБА_12 отримує в 4 чергу по кредиторським вимогам від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зазначили, що заочним рішення Дніпровського районного суду « Дніпродзержинська по справі № 209/1485/15 за позовом ОСОБА_9 до АТ «Банку «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача було задоволено стягнення з ОСОБА_12 по депозитному договору № 3.7231/35990/07-15, по цьому ж самому депозитному договору подано позовну заяву в справі №209/3010/16-ц, що є не допустимим оскільки рішення від 07.05.2015 року набрало законної сили та є діючим. Більше того, 19.10.2015 року Відділом державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавчі провадження ВП №№ --046327, 49046282 за виконавчими листами № 209/1485/15-ц по стягненню з ОСОБА_12 суми боргу. Дані виконавчі провадження були приєднані до зведеного виконавчого провадження, по якому навіть проводилося примусове стягнення з ОСОБА_12 боргу на користь стягувачів. Арештовувались майно, кошти боржника, вилучалася готівка з каси відділень ОСОБА_12. Вважають, що задоволення позовної заяви в справі №209/3010/16-ц призведе до подвійного стягнення грошових коштів з ОСОБА_12 по одному і тому ж депозитному договору № 307231/35990/07-15, тому просили відмовити позивачам в задоволенні позову.

Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не зявився, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, поважних причин неявки не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

23 грудня 2014 року між ОСОБА_9 та відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір строкового банківського вкладу (Депозиту) №307231/31623/3-14 строком до 23 березня 2015 року. Відповідно до умов договору ОСОБА_9 було передано банку грошові кошти в розмірі 50000 доларів США. Договором була встановлена процентна ставка на суму вкладу в розмірі 14% річних. Крім того, 6 лютого 2015 року між ОСОБА_9 та відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір строкового банківського вкладу (Депозиту) №307231/35990/07-15 на наступні строки, з 6 лютого 2015 року по 12 лютого 2015 року, з 13 лютого 2015 року по 19 лютого 2015 року, з 20 лютого 2015 року до 26 лютого 2015 року, з 27 лютого 2015 року по 5 березня 2015 року, з 6 березня 2015 року по 12 березня 2015 року, з 13 березня 2015 року по 19 березня 2015 року, з 20 березня 2015 року по 26 березня 2015 року, з 27 березня 2015 року по 2 квітня 2015 року, з 3 квітня 2015 року по 9 квітня 2015 року, з 10 квітня 2015 року по 16 квітня 2015 року, з 17 квітня 2015 року по 23 квітня 2015 року, з 24 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року, з 1 травня 2015 року по 7 травня 2015 року. Відповідно до умов договору ОСОБА_9 було передано банку грошові кошти в розмірі 10000 доларів США. Договором була встановлена змінювана процентна ставка (а.с.24-25).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 07.05.2015 року у цивільній справі № 209/1485/15-ц, провадження № 2/209/978/15 позов ОСОБА_9 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_9 заборгованість за видачу вкладу по договорам №307231/31623/3-14 та №307231/35990/07-15 в сумі 60653,29 доларів США, 3% річних за порушення виконання грошового зобовязання в розмірі 69,79 доларів США, всього загальну суму 60723,08 доларів США. 07.06.2015 року рішення набрало законної сили (а.с.95-96).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що 10.08.2015 року між позивачем ОСОБА_11 та відповідачем ОСОБА_9 був укладений договір про відступлення права вимоги (цесії), що підтверджується вказаним договором від 10.08.2015 року (а.с.10).

Аналогічний договір з відповідачем уклали позивачі: ОСОБА_2 - 11.08.2015 року, ОСОБА_3 - 11.08.2015 року, ОСОБА_4 - 10.08.2015 року, ОСОБА_5 - 11.08.2015 року, ОСОБА_6 - 11.08.2015 року, ОСОБА_7 - 11.08.2015 року, ОСОБА_8 - 11.08.2015 року, що підтверджується копіями зазначених договорів (а.с.6-9,11-13).

Згідно до п. 1 Договорів про відступлення права вимоги (цесії) відповідач ОСОБА_9 відступив позивачам, а останні набули права вимоги, на належні Відповідачеві кошти за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р. та Договором-Заявою N 307231/35989/1-15 від 06 лютого 2015 р., укладеному між відповідачем ОСОБА_9 та відповідачем ОСОБА_10 акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», а саме на частину вкладу у розмірі: ОСОБА_11 - 8 000 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р., ОСОБА_2 - 8 000 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р., ОСОБА_3 - 8 000 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р., ОСОБА_4 - 8 000 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р., ОСОБА_5 - 8 000 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р., ОСОБА_6 - 8 000 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р. та Договором-Заявою N 307231/35989/1-15 від 06 лютого 2015 р., ОСОБА_7 - 8 000 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р., ОСОБА_8 - 2912,78 доларів США за Договором- Заявою N 307231/31623/3-14 від "23" грудня 2014 р. та Договором-Заявою N 307231/35989/1-15 від 06 лютого 2015 р.

Згідно до п. 2 Договорів про відступлення права вимоги (цесії) кожен з позивачів одержує право замість відповідача ОСОБА_9 вимагати від відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» сплати грошових коштів у розмірі, визначеному в п. 1. цього Договору, та набувають всіх інших відповідних прав та обов'язків як вкладника відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Згідно до п. 3 Договорів про відступлення права вимоги (цесії) право власності на частину вкладу відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» переходить до позивачів з моменту підписання Договору.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов'язанні пов'язана з тим, що попередні учасники зобов'язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов'язки переходять до суб'єктів, які їх замінюють.

Вимога, що передається іншій особі в порядку цесії, переходить до неї в тому обсязі, в якому вона раніше належала цедентові.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови Правління Національного банку України № 612 від 17.09.2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 року № 171 в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію з 18.09.2015 р. по 17.12.2015 р. та призначено уповноважену особу Фонду, якій делеговані всі повноваження тимчасового адміністратора Чернявську О.С.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах та підлягає обовязковому застосуванню. Всі інші акти законодавства України можуть застосовуватись до правовідносин, сторін лише в тій частині, що не суперечить вказаному Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року № 898 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора ОСОБА_12». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ОСОБА_10 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі АТ «Банк «Фінанси та кредит»), призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та кредит», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_13 на два роки з 18 грудня 2015 року до 17 грудня 2017 року включно.

Публікація повідомлення про початок ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» була здійснена 23.12.2015 року в газеті «Голос України».

Порядок ліквідації банків врегульований розділом VIII Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з частиною 5 статті 45 якого протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини 2 статті 45 цього ж Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній у частиною 1 статті 52 цього Закону.

Згідно із частиною 8 статті 49 вказаного Закону вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Тобто для отримання відшкодування за вкладом фізичної особи, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, мають бути наявні дві умови, а саме: фізична особа має бути вкладником та повинна мати вклад.

Позивачі не є вкладниками ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» та не мають вкладу в ОСОБА_12, укладення між Позивачами та відповідачем ОСОБА_9 договору відступлення права вимоги не надає Позивачам статусу вкладника ОСОБА_12.

Позивачі, з якими відповідачем ОСОБА_9 було укладено договір відступлення права вимоги, за яким кожному з Позивачів було відступлено право вимоги на частину коштів за договором банківського вкладу, не можуть набути статусу вкладника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а також не мають права на отримання гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладом відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки Банк не було повідомлено про укладення договору відступлення права вимоги між Позивачами та відповідачем ОСОБА_9 до введення в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» тимчасової адміністрації.

Таким чином у банку були відсутні підстави на внесення необхідних змін до договору банківського вкладу, укладеного між відповідачем Шабля М.М. та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та укладення письмового договору банківського вкладу між Банком та Позивачами з відкриттям кожному Позивачу окремого вкладного рахунку на його імя, як того вимагає чинне законодавство України, а отже не дає підстав Позивачам набути статусу вкладників Банку.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує відшкодування коштів вкладникам банку за вкладами, в розмірі, що визначається станом на день початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку, тобто фізичним особам, які уклали або на користь яких укладено договір банківського вкладу за коштами, які залучені банком від таких вкладників, а тому позивачі не можуть набути статусу вкладників ОСОБА_12 на підставі договору відступлення права вимоги, що мають право на отримання відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки Позивачі не є вкладниками ПАТ ««Банк «Фінанси та Кредит».

З матеріалів справи вбачається, що 19.01.2016 року відповідач ОСОБА_9 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з кредиторською вимогою, в якій просив визнати його кредитором АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за заборгованістю, що виникла за всіма Договорами, укладеними між ним та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», та за іншими видами заборгованості, у сумі всіх належних йому коштів. Належні йому кошти просив перерахувати за наступними реквізитами: поточний рахунок № 9100, відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 97).

З відзиву на позовну заяву про визнання права власності на грошові кошти вкладника банку, які надіслані на адресу суду представником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вбачається, що кредиторська вимога ОСОБА_9 від 19.01.2016 р. зареєстрована в реєстрі кредиторів банку за № 16390 на суму 50568,59 дол. США.

27.05.2016 року відповідач ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_10 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із відповідними заявами, в яких повідомив про укладені із позивачами договори відступлення права вимоги (цесії), а також просив визнати позивачів кредиторами ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та включити їх до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 22, 23).

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 02.07.2016 року Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_13 позивачу ОСОБА_4 було повідомлено про те, що його кредиторська вимога від 27.05.2016 року, яку зареєстровано в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» 06.06.2016 р. за № 4521-Г щодо визнання кредитором за договором № 307231/3162/3-14 від 23.12.2014 р. та договором про відступлення права вимоги (цесії) від 10.08.2015 р. отримана Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 31.05.2016 р., а 06.06.2016 р. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб направив на адресу Уповноваженої особи дану кредиторську вимогу для розгляду. Постановою НБУ № 898 від 17.12.2015 р. відкликано банківську ліцензію та розпочата процедура ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Станом на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ОСОБА_12 в балансі ОСОБА_12 не обліковується заборгованість ОСОБА_12 перед ОСОБА_4 Інформація про ліквідацію ОСОБА_12 була розміщена 23.12.2015 р. на офіційному сайті Фонду за адресою: www.fg.gov.ua. Відомості про ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» опубліковані в газеті «Голос України» (№ 242 (6242) від 23.12.2015 р.). ОСОБА_4 у встановлений ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строк (23.12.2015 р. 21.01.2016 р.) не звернувся до Уповноваженої особи з вимогою про включення його до реєстру кредиторів. 07.04.2016 року виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення про затвердження акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.14).

Аналогічні листи від Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_13 були надіслані позивачу ОСОБА_7 та позивачу ОСОБА_8 (а.с. 15, 16).

Матеріали справи не містять даних про включення заявлених позивачами вимог до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідно їх акцептування.

Отже, встановлений наведеними нормами спеціальний порядок здійснення ліквідації банку та проведення розрахунків з його кредиторами унеможливлює задоволення вимог кредиторів такого банку поза межами ліквідаційної процедури та визначеної черговості.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.01.2015 у справі № 6-2001цс15, в якій Верховний Суд України, вказав зокрема на наступне.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Вимоги вкладників-фізичних осіб, які є кредиторами ОСОБА_12, за договорами банківського вкладу, в частині, що перевищує суму виплачену Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, задовольняються виключно в межах процедури ліквідації ОСОБА_12 та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вимоги вкладників-фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, задовольняються в порядку черговості.

За таких підстав, внаслідок укладення договору відступлення права вимоги, позивачі набули статус кредиторів, а не вкладника банку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки за встановлених судом обставин визнання відповідачем ОСОБА_9 позову суперечить вимогам закону, судом відмовлено відповідачу у прийнятті визнання ним позову та відмовляє позивачам у задоволенні їх позовних вимог.

Враховуючи результат розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати віднести за рахунок позивачів, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_10 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права власності на грошові кошти, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Cуддя Т.О. Решетник