АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання акту таким, що містить недостовірні відомості, безпідставним, недійсним, протиправним та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року визнано неподаною та повернено позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпрогаз» про визнання акту таким, що містить недостовірні відомості, безпідставним, недійсним, протиправним та відшкодування моральної шкоди, з підстав визначених положеннями ч.2 ст.121 ЦПК України (а.с.6).

Не погодившись з ухвалою судді, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали судді (а.с.9).

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу судді залишити без змін, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2016 року позовна заяви ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпрогаз» про визнання акту таким, що містить недостовірні відомості, безпідставним, недійсним, протиправним та відшкодування моральної шкоди, залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України (позивачем не сплачений судовий збір, не зазначені перейменовані поштові адреси сторін, відсутні докази обґрунтування моральної шкоди, і позивачці було запропоновано строк для усунення вказаних недоліків (а.с.3).

10 грудня 2016 року ОСОБА_2 отримала копію ухвали судді про залишення позовної заяви без руху (а.с.5), проте у передбачений законом строк вимоги ухвали судді не виконала.

Ухвалою суду від 29 грудня 2016 року визнано неподаною та повернено позивачеві її позовну заяву, оскільки у зазначений в ухвалі від 05 грудня 2016 року строк вона не усунула недоліки позовної заяви / а. с. 6/.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

У пункті 7 частини першої статті 5 Закону було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 № 484-УІІІ, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до частини 3 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції з позовом у липні 2016 року, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, тому правові підстави для звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви, відсутні.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, позивачі не звільняються від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що суддя повертаючи позовну заяву, не порушив норм процесуального права, оскільки керувався вимогами чинного законодавства та беручи до уваги вищезазначене, вірно прийшов до висновку про необхідність оплати позивачем судового збору.

Підстав для скасування ухвали судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Посилання суду на відсутність у позовній заяві перейменованих поштових адрес сторін та доказів обґрунтування моральної шкоди, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки позивач не позбавлена права виконати зазначені вимоги у порядку визначеному положеннями ч. 1 ст. 131 ЦПК України, згідно з якими надання доказів суду або повідомлення про них може бути зроблено сторонами у справі під час судового засідання.

Враховуючи, що за подачу апеляційної скарги ОСОБА_2 несплачений судовий збір, то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з останньої на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 320 грн. (за ставкою станом на 01 січня 2017 року).

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_3

ОСОБА_4