Справа № 161/9996/15-ц
Провадження № 2/161/1737/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В., за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Луцької міської ради, третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 співвласників багатоквартирного будинку «ПОЛЬОВА 3» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні жилим привішенням шляхом примусового виселення особи без надання іншого житлового приміщення,

В С Т А Н О В И В :

позивач, третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 співвласників багатоквартирного будинку «ПОЛЬОВА 3» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні жилим привішенням шляхом примусового виселення особи без надання іншого житлового приміщення.

Свій позов мотивує тим, що квартира на вул. Польова, 3/18 в м.Луцьку є обєктом державного житлового фонду Луцької міської ради. Основним квартиронаймачем даної квартири згідно копії особового рахунку була ОСОБА_5, яка померла у 2014 році. Інших членів сімї або зареєстрованих осіб за цією адресою немає. В березні 2015 року позивачу стало відомо про те, що в комунальній квартирі № 18 на вул. Польовій, 3 проживає ОСОБА_2, яка із заявою до позивача щодо вселення у вищезазначену квартиру не зверталась, рішення щодо надання їй вказаного житла не приймалось, ордера на вселення їй не видавалось.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 без будь яких правових підстав займає комунальне жиле приміщення, позивач, просить суд, усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням комунальної форми власності, шляхом виселення відповідача із самовільно зайнятого житлового приміщення, що знаходиться на вул. Польова, 3/18 в м. Луцьку без надання іншого житлового приміщення.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала/, просила їх задовольнити.

Представник третьої особи на стороні позивача ОСОБА_4 співвласників багатоквартирного будинку «ПОЛЬОВА 3» в судове засідання не зявився проте належним чином повідомлений про розгляд справи, попередньо в судовому засіданні просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні просили в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на письмові заперечення.

Вислухавши учасників цивільного процесу, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно рішення Луцької міської ради від 28.09.2011р. № 14/4 «Про прийняття у міську комунальну власність будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Луцьк вул. Польова, 3» гуртожиток, що знаходиться на вул. Польовій, 3 в м.Луцьку прийнятий в комунальну власність (а.с. 66 ).

Спірне житлове приміщення на вул. Польовій, 3/18 в м. Луцьку є обєктом державного житлового фонду, що перебуває у розпорядженні Луцької міської ради.

З матеріалів справи вбачається, що основним квартиронаймачем вищезазначеного приміщення була ОСОБА_5, яка 16.12.2014 року померла (а.с. 104 ).

З рішення апеляційного суду Волинської області від 24.07.2013 року по справі за позовом Луцької міської ради до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням встановлено, що реєстрація місця проживання ОСОБА_2 за адресою: вул. Польова, 3/18 в м. Луцьку проведена у відповідності до вимог закону, при цьому квартиронаймач ОСОБА_5 надала добровільну згоду на таку реєстрацію (а.с.171).

Перевіркою прокуратури міста Луцька встановлено, що станом на 03.05.2012 року ОСОБА_2 не здійснює догляд за ОСОБА_5 (а.с.105).

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 03 липня 2013 року в цивільній справі №161/7293/13ц провадження 2/161/26633 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та виконанні обовязків помічника іншої особи та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Луцького МВ УМВС України у Волинській області, ОСОБА_4 співвласників багатоквартирного будинку «Польова 3» про усунення перешкод у користуванні квартирою та зняття з реєстрації, яке ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2013 року залишено в силі, ОСОБА_2 визнано такою, що втратила право на користування квартирою № 18 будинку № 3 по вул. Польова в м. Луцьку та встановлено, що відповідач не є членом сімї та не перебуває в родинних стосунках з квартиронаймачем ОСОБА_5, не повязана з нею спільним побутом. Зазначене рішення набрало законної сили.

Цим рішенням було встановлено, що встановлено, що ОСОБА_2 не є членом сімї та не перебуває в родинних стосунках з квартиронаймачем ОСОБА_5 Подавши суду письмові заперечення проти позову, відповідач не надала жодних доказів перебування її з ОСОБА_5 в сімейних стосунках в розумінні ст. 3 СК України. А саме, про те, що вони повязані спільним побутом і мають взаємні права та обовязки. Що ОСОБА_2 відмовилася виконувати обовязки помічника, здійснювати догляд за позивачем та навпаки замість того без згоди позивача подала заяву на приватизацію даної квартири, відправивши останню у психіатричну лікарню.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2013 року по зазначеній справі, було встановлено, що ОСОБА_2 перереєструвалась із своєї квартири №1 в квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 11-16 ).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

16.12.2014 року ОСОБА_5 померла (а.с. 37).

З відповіді Управління державної міграційної служби України у Волинській області від 07.07.2015 року № 22115, вбачається, що ОСОБА_2 була знята з реєстрації 1 лютого 2014 року відповідно до рішення суду №161/7293/13ц провадження 2/161/26633(а.с.19) тобто ще за життя ОСОБА_5

З повідомлення Управління державної міграційної служби України у Волинській області від 03.05.2015 року № 0701/3712 , повідомлення Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 03.06.2015р. № 3/10238 вбачається, що згідно даних відділу адресно довідкової роботи УДМС України у Волинській області, станом на 10.04.2015 року за адресою: вул. Польова, 3/18 м.Луцьк зареєстрованих осіб не значиться та ОСОБА_2 за адресою: м.Луцьк, вул. Польова, 3/18 проживає незаконно (а.с. 8, 10).

Листом від 13.03.20156 року головою правління «Польва 3» ОСОБА_10 повідомлено заступника голови Луцької міської ради про те, що на наданий час в квартирі по вул. Польова, 3 проживає ОСОБА_2 (а.с. 7).

Згідно ст. ст. 51, 58, 106 Житлового кодексу Української РСР, єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, який видає виконавчий комітет міської ради на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадянського житлового фонду.

Виходячи з вимог ч.3 статті 116 ЖК УРСР , суд приходить до висновку, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

За таких обставин вбачається, що відповідач ОСОБА_2 відповідно до рішення по справі за позовом ОСОБА_5 з 19.12.2013 року втратила право користування квартирою № 18 будинку № 3 по вул. Польова в м. Луцьку, з 01.02.2014 року була знята з реєстрації (а.с.14-16, 19) та з зазначеного часу відповідач самоправно (син. самовільно, свавільно ) - порушуючи встановлений законом порядок користується спірним житлом.

Судом встановлено, що позивач, як власник майна, фактично позбавлений права користуватись спірним приміщенням направив вимогу відповідачу від 05.05.2014 року з пропозицією добровільного звільненні квартири №18 на вул.. Польова,3 у м. Луцьк, але відповідач добровільно не бажає його звільнити.

Крім того в судовому засіданні було встановлено, що 25.03.2015 року позивач надсилав Голові правління ОСББ «Польова3» ОСОБА_10 лист про виселення ОСОБА_2 (а.с. 107). Голова правління ОСББ «Польова3» ОСОБА_10 відмовила в наданні попередження про виселення без зазначення в попередженні іншої адреси для її переселення, зазначену відповідь складав ОСОБА_3, який був представником відповідача (а. с. 31,182,183).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 23 червня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 співвласників багатоквартирного будинку «Польова 3», виконкому Луцької міської ради про зміну умов договору житлового найму залишено без розгляду та оскаржений не був.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен зясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сімї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сімї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що слід усунути перешкоди Луцькій міській раді у користуванні жилим приміщенням , шляхом виселення ОСОБА_2 з житлового приміщення, що знаходиться на вул. Польова, 3/18 в м.Луцьку без надання іншого житлового приміщення.

Суд критично відноситься до доводів представника відповідача в судовому засіданні, що відповідач не була знята з реєстрації по вул. Польова, 3/18 в м. Луцьку, оскільки зазначене спростовується дослідженим в судовому засіданні письмовими доказами: листом Управління державної міграційної служби України у Волинській області від 03.05.2015 року № 0701/3712, відповідю Управління державної міграційної служби України у Волинській області від 07.07.2015 року № 22115 (а.с 10, 19), що узгоджується абз.2 п.п. 3.1 порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України

22.11.2012 № 1077.

Крім того, суд не погоджується з доводами представника відповідача в судовому засіданні стосовно необхідності при виселенні надання іншого житла, оскільки ч.3 статті 116 ЖК УРСР, що є підставою позову, не передбачено надання іншого жилого приміщення.

Що стосується посилання представника відповідача на рішення апеляційного суду Волинської області від 24.07.2013 року, яким в позові Луцької міської ради до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовлено, суд вважає безпідставним, оскільки предметом доказування в зазначеному спорі було саме не проживання в спірному привішенні по вул. Польова, 3/18 в м.Луцьку ОСОБА_2 більше 6 місяців, що не було доведено Луцькою міською радою.

Керуючись ст. ст. 3. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Луцької міської ради, третя особа на стороні позивача ОСОБА_11»єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПОЛЬОВА 3» до ОСОБА_2 про примусове виселення особи - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням комунальної форми власності, шляхом виселення ОСОБА_2 із житлового приміщення, що знаходиться на вул. Польова, 3/18 в м. Луцьку без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Луцької міської ради понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 12 квітня 2017 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_12