Справа № 202/8080/16-ц
Провадження № 2/202/715/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 березня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Журавльов А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 138 «Сатурн», третя особа: державний нотаріус Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що її матері ОСОБА_3, як члену житлово-будівельного кооперативу № 138 «Сатурн», було надано ордер на зайняття квартири АДРЕСА_1 на склад сімї з трьох осіб. З дня народження позивака проживала в даній квартирі постійно. 26 березня 1969 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті батько позивачки став членом ЖБК № 138 «Сатурн» та повністю виплатив пайові внески за квартиру. 12 травня 2016 року помер батько позивачки ОСОБА_4. Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 за законом. Позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Постановою державного нотаріуса від 19 грудня 2016 року їй було відмовлено у вчиненні нотарі вальних дій у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання зявилася, проти задоволення позову не заперечувала. Суду пояснила, що батько позивачки дійсно був членом ЖБК № 138 «Сатурн» з 1969 року до часу смерті, однак всі архівні документи кооперативу були знищені.

Третя особа у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином. В матеріалах справи є лист Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори № 179/01-16 від 24.01.2017 року про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та обставини.

Батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3. 09.07.1988 року ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_6 та їй було присвоєно прізвище «Глазунова».

ОСОБА_3 був членом ЖБК № 138 «Сатурн» та отримала на підставі ордеру № 2223 від 26.11.1968 року квартиру АДРЕСА_3 на склад сімї з 3-х осіб: вона, ОСОБА_4 чоловік, ОСОБА_5 - дочка.

ОСОБА_3 померла 26 березня 1969 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть. Після її смерті членом ЖБК № 138 «Сатурн» став її чоловік ОСОБА_4, що підтверджується довідкою ОК ЖБК № 138 «Сатурн» за № 10 від 13.03.2017 року та показаннями свідка ОСОБА_7

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР(в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном.

Якщо спадщина у звязку зі смертю члена кооперативу відкрилася до 01 липня 1990 року, тобто на час чинності Закону СРСР «Про власність» (який згідно з постановою Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» підлягав застосуванню на території України до 15 квітня 1991 року часу набрання чинності Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року) та відповідно до ст. 145 ЖК УРСР, відкривається спадщина не на квартиру, а на пай, який переходить до спадкоємців у порядку, передбаченому законом (ст. ст. 524-626 ЦК УРСР в редакції 1963 року), а члени його сімї, які проживають разом з ним, зберігають право користування жилим приміщенням за умовами вступу до кооперативу одного із них.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 її чоловік ОСОБА_4 успадкував виплачений пай на кооперативну квартиру. Згідно довідки ОК ЖБК № 138 «Сатурн» вартість квартири у розмірі 3740,65 рублів була сплачена ОСОБА_4 з жовтня 1967 року по червень 1983 року.

Згідно довідки ОК ЖБК № 138 «Сатурн» за № 20 від 20.02.2017 року на день смерті ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_4 були зареєстровані: дочка ОСОБА_1 та онук ОСОБА_8.

Відповідно до ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

12 травня 2016 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть. Спадкоємицею за законом після його смерті є ОСОБА_1.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражного-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садибний будинок. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі і споруди.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_5. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 19 грудня 2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_4 у звязку з тим, що право власності на спадкове майно квартиру АДРЕСА_3, не було зареєстровано за спадкодавцем.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачка з дня отримання квартири зареєстрована та проживає у спірній квартирі проводить поточний та капітальний ремонт квартири, сплачує комунальні платежі, що підтверджується письмовими доказами, які знаходяться у матеріалах справи.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивачки і необхідність у їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 328, 384, 1217 ЦК України, ст. ст. 524, 549, 562 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 3, 7, 14, 57, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_6 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г.Зосименко