Справа № 495/8063/17
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

11 грудня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд визнати за нею право власності на гараж загальною площею 39,3 кв.м. АДРЕСА_1, що складається з: гаражу площею 19,5 кв.м. та підвалу площею 19,8 кв.м., посилаючись на те, що вказаний гараж був придбаний нею 27.04.1999 року у ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу укладеному на Одеській товарній біржі. У зв'язку з тим, що Договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на товарній біржі, на сьогоднішній день не визнається законодавством як правовстановлюючий документ, позивач змушена звернутися до суду з відповідними вимогами для захисту своїх майнових прав.

Позивач у судове засідання не з'явилась, її представник - ОСОБА_3 надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі та участі його довірителя, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази та перевіривши наведені у заяві доводи,суд вважає, що позовні вимоги можуть бути судом задоволеніз наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 квітня 1999 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу № 2213/Б, зареєстрований на Одеській товарній біржі через Білгород-Дністровське представництво, згідно з яким відповідач продала, а позивач купила гараж АДРЕСА_1, що належав відповідачу на підставі договору купівлі-продажу № 1703/Б від 09.07.1998 року.

Згідно з даними технічного паспорту на гараж АДРЕСА_1, розроблений Білгород-Дністровським БТІ 14.05.1999 року, загальна площа гаражу літ. «А» становить 39,3 кв.м., з яких 19,5 кв.м. - площа гаражу, 19,8 кв.м. - площа підвалу.

У відповідності до ст. ст. 8, 9, 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті в її склад фізичні особи. Член товарної біржі має право сам здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, яка являє собою купівлю-продаж товарів, дозволених до обороту на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі, якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на товарній біржі.

На момент укладення угоди купівлі-продажу сторони були членами біржі зі статусом «Н», що вказано в самому договорі. Зазначена біржова операція являла собою угоду купівлі-продажу нерухомого майна, допущену до обороту на товарній біржі.

Між сторонами була досягнута згода за всіма істотними умовами договору. Свої зобов'язання покупець виконала повністю, коли передала гроші за придбаний гараж, що вбачається з п.5 вказаного договору та визнається продавцем - ОСОБА_2

Відповідно до п. 11 зазначеного Договору: цей договір у відповідності з вимогами, встановленими ст.. 15 ЗУ «Про товарну біржу», зареєстровано на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод нерухомістю, реєстраційний номер 2213/Б від 27.04.1999 року. Договір подальшого нотаріального посвідчення не підлягає.

Вказаний договір купівлі-продажу був вчинений в квітні 1999 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював відносини купівлі-продажу майна.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р., п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮУ від 03.03.2004 р. за № 20/5, підставою для державної реєстрації, що посвідчує виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, та підтвердженням такого права (правовстановлюючим документом), є в тому числі договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо.

Згідно з ст.ст. 1, 2, 15 Закону України «Про товарну біржу» №1956-ХІІ від 10.12.1991 року, чинним на момент укладення вказаного договору, - товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних із ним торгівельних операцій.

Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР в редакції 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Водночас, необхідно зазначити, що предметом вказаного вище договору купівлі-продажу був не житловий будинок, а гараж.

За положеннями ч.2 ст. 47 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Судом вище було встановлено, що договором купівлі-продажу № 2213/Б, укладеним на товарній біржі в 1999 році, сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов, виконали ці умови, та по сьогоднішній день у сторін заперечень стосовно наслідків його укладення не виникло, що дає підстави для застосування вимог ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу, щодо можливості визнання зазначеного договору купівлі-продажу дійсним.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, встановивши характер відносин сторін, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 та тим самим здійснити судовий захист її майнових справ.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 15 ЗУ «Про товарну біржу» №1956-ХІІ від 10.12.1991 р., ст. 47, 227 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст. 5, 16 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 174, 197, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на гараж загальною площею 39,3 кв.м. АДРЕСА_1, що складається з: гаражу площею 19,5 кв.м. та підвалу площею 19,8 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської облаті протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: