Справа № 183/2685/17
№ 2/183/2145/17
07 грудня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Сороки О.В.
секретаря Дем`яненка Р.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначає, що являється власником квартири АДРЕСА_1 . Разом з нею у вищезазначеній квартирі зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 . 07.05.2015 року відповідач був призваний військову службу, з того часу і по сьогоднішній день ОСОБА_2 у вищезазначеній квартирі фактично не проживає. 11.10.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний. На даний час в квартирі зареєстрованими значаться позивач та відповідач по справі, однак позивач наполягає на тому, що ОСОБА_2 в квартирі не проживає з 2015 року, його місцеперебування - ВЧ НОМЕР_1 , м. Миколаїв.
Отже, позивач сама проживає у вказаній квартирі, утримує її та сплачує рахунки за комунальні послуги, але через те, що відповідач залишається зареєстрованим у спірній квартирі, позивач сплачує більше за деякі комунальні послуги, що ставить її у скрутне матеріальне становище.
Таким чином, ОСОБА_1 зазначає, що відповідач без поважних причин не проживаючи в квартирі АДРЕСА_1 понад шість місяців, втратив право користування зазначеним жилим приміщенням, з підстав, визначених ст.ст. 71,72 ЖК України.
До початку судового розгляду позивач звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи.
Представник третьої особи надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року місце проживання фізичної особи в Україні підлягає реєстрації. Підставою для реєстрації місця проживання заявника може бути ордер на житло, свідоцтво про право власності на житло, договір оренди житла, тощо); у разі відсутності зазначених документів згода власника/співвласників житла або їх уповноважених органів, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання заявника.
Суду надано копію договору дарування жилої квартири ВЕР 297015, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Шевченко О.М. 08.07.2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-2648, у відповідності до якого ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 (а.с. 5).
Згідно зі ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).
Основним законодавчим актом у сфері регулювання житлових відносин є Конституція України та Житловий кодекс України, прийнятий у 1983 році. (далі - ЖК України).
17 липня 1997 року Україна ратифікувала римську Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенцію), а також Перший протокол та протоколи №№ 2, 4, 7 та 11 до цієї Конвенції. Певна увага приділена у Конвенції правам людини, що пов`язані з житлом. Так, п. 1 ст. 8 Конвенції встановлює, що кожна людина має право на повагу до її житла. Цим правом закріплена недоторканність житла, яка проголошена також ст. 30 Конституції України. Відповідно до цього ніхто не може перешкоджати особі у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм житлом, а будь-які порушення цих повноважень захищаються у встановленому законом порядку.
Судом по справі встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 2 особи, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.12).
Відповідно до акту № 747 від 10.02.2017 року, складеного комісією в складі старшого інспектора відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Ткаля І.А., за участі мешканців кв. АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 в кв. АДРЕСА_4 не проживає.
Також суду надано довідку Новомосковського-Магдалинівського ОМВК № 134/766 від 13.05.2015 року, у відповідності до якої ОСОБА_2 07.05.2015 року призваний на військову службу до в/ч НОМЕР_2 м. Полтава.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Крім того, вимоги ст.156 ЖК України передбачають, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Судом встановлено, що реєстрація відповідача в квартирі позивача порушує її право вільно розпоряджатися своєю власністю, суду не подано доказів поважності причин відсутності члена сім`ї в квартирі, як і не встановлено домовленості між власником житла та членом його сім`ї.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10-12, 27, 30, 58-62, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, -
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмово заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сорока О.В.