Справа № 226/84/17
Провадження № 2/226/123/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

04.04.2017 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Пікало К.І.,

представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Педченка В.Г., прокурора Натеси М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що до служби у справах дітей 04.01.2017 звернулася із усною заявою голова ОСББ «Молодіжний 15» ОСОБА_6 щодо надання допомоги у вирішенні питання родини ОСОБА_2-ОСОБА_5, яка має малолітню дитину, оскільки умови життя дитини не задовільні та спричиняють загрозу її здоров'ю, батьки зловживають алкогольними напоями, не слідкують за сином, дитина постійно кричить, особливо вночі.

В ході проведення профілактичного рейду «Сім'я» 17.01.2017 встановлено, що в квартирі № АДРЕСА_1, де мешкає родина відповідачів, грубо-порушені санітарно-гігієнічні умови проживання, існує безпосередня погроза здоров'ю та життю малолітньої дитини з боку батьків через відсутність створення ними умов безпечного утримання і виховання дитини. Так, відсутній запас їжі у будь-якому вигляді, в приміщенні стоїть неприємний запах, в значній кількості наявні комахи, які є переносниками інфекційних захворювань, холодильник порожній та брудний, на підлозі розкидані недопалки цигарок. В квартирі безлад, речі розкидані, брудні, деякі меблі зламані, весь посуд брудний. Відсутній запас дитячого одягу, наявні речі не придатні для використання через забруднення. Також відсутні предмети особистої гігієни, іграшки, приладдя для розвитку та м'який інвентар для догляду за дитиною. На момент відвідування дитина голодна, брудна, майже гола, весь час хиталася, намагаючись заспокоїти себе. Розвиток дитини не відповідає вікові, малолітній не реагував навіть на своє ім'я.

З 13.05.2016 по 26.09.2016 малолітній ОСОБА_5 перебував на обліку служби у справах дітей як такий, що опинився у складних життєвих обставинах через ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків повною мірою. Батьки неодноразово попереджалися про необхідність терміново усунути перешкоди у вихованні і утриманні дитини. З червня 2016 року родина відповідачів перебуває під соціальним супроводом міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, під час супроводу батьки частково виконували надані поради. Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушені вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 180 Сімейного Кодексу України, ст. 18 Конвенції ООН про права дитини.

Мати дитини - відповідач ОСОБА_2 не працює, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримує допомогу при народженні дитини - 860 гривень щомісяця.

Батько - відповідач ОСОБА_3, з його слів, працює на підприємстві «ПК-Інвест».

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не перебувають на обліку як отримувачі пенсії, як безробітні, як пацієнти лікарів нарколога та психіатра.

18.01.2017 дитину ОСОБА_5 поновлено на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, служби у справах дітей виконавчого комітету Мирноградської міської ради. На екстреному засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому 17.01.2017 було розглянуто питання доцільності відібрання дитини у батьків. Було встановлено, що не зважаючи на вжиті з боку органу опіки та піклування та соціальних служб заходів зі збереження біологічної родини, батьки свідомо нехтують своїми обов'язками: не створюють умов, необхідних для утримання дитини, не займаються її розвитком, своїми безвідповідальними діями причиняють загрозу для здоров'я і життя сина, тому позбавлення їх батьківських прав є доцільним і буде відповідати інтересам дитини.

18.01.2017 виконавчим комітетом Мирноградської міської ради за клопотанням служби у справах дітей прийняте рішення № 32 про відібрання малолітнього ОСОБА_5 у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Позивач просить суд позбавити відповідачів батьківських прав щодо дитини та стягнути з них аліменти на її утримання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що вона особисто як представник органу опіки та піклування знайома з родиною відповідачів з моменту народження дитини. Коли ОСОБА_5 народився, за інформацією лікарні, дитину було нікуди виписувати, оскільки вдома була повна антисанітарія, не було приданого для дитини. Для перевірки цих обставин на адресу проживання відповідачів виходили спеціалісти органу опіки, вдома була мати відповідача ОСОБА_2, яка наводила лад у квартирі і дуже просила віддати дитину додому. Саме завдяки їй дитина була виписана з пологового будинку, бабуся сприяла купівлі ліжка та коляски дитині, хоч якось прибирала у перші часи життя ОСОБА_5 вдома. Однак вона була змушена поїхати, оскільки є мешканкою Харківської області, та з того часу відвідує онука дуже рідко. Весь інший час дитина проводила з батьками, яким вона не потрібна. В квартирі відповідачів стоїть повний безлад, вона потребує ремонту, дитина не може перебувати в такому бруді. Є підтвердженою інформація, що дитина не отримує належного харчування та лікування, ніхто не займається її розвитком та не приділяє уваги. Часто хлопчик залишається вдома один, з ним ніколи не гуляють вулицею. Так сталося, що внаслідок агресивної поведінки відповідача ОСОБА_2 сусіди побоюються її, тому до останнього не скаржилися з приводу порушення прав дитини до служб. Через рік після народження дитини сусідка з будинку навпроти, вікна якої виходять на вікна відповідачів, повідомила службу у справах дітей, що через вікно бачить, що в квартирі ОСОБА_2-ОСОБА_5 страждає дитина - вона плаче, голодна та роздягнена. В дитячій поліклініці було підтверджено, що сім'я мешкає у вкрай незадовільних умовах, в повній антисанітарії, але завідуюча амбулаторією також з причини страху перед відповідачами не зверталася із заявами про це. 12.05.2016 співробітники служби у справах дітей вийшли за адресою відповідачів, на вулиці зустріли ОСОБА_2, яка влаштувала скандал, не хотіла пускати їх до квартири, але вони наполягли. В квартирі був суцільний жах, але мати відповідача знов виправила ситуацію, приїхала, навела лад, просила дати останнього шансу родині на налагодження умов виховання дитини. З того часу дитина була взята на облік, кожного тижня родина відвідувалася, проводилися бесіди, надавалися рекомендації. Здавалося, ситуація виправляється, у дитини були речі, їжа, її частіше відвідувала бабуся, ззовні хлопчик виглядав чистішим. У вересні 2016 року дитина була знята з обліку і скарг з того часу щодо родини відповідачів не надходило.

В січні 2017 року до служби звернулися сусіди ОСОБА_2-ОСОБА_5 зі скаргою, що відповідачі порушують права дитини, просили вжити заходів задля врятування хлопчика. Рейдом були встановлені жахливі умови життя ОСОБА_5, ситуація була ще гіршою, ніж у 2015-2016 роках. В квартирі було як на смітнику, сморід, мухи і таргани, недопалки навіть біля дитячого ліжка, зовсім не було їжі та іграшок, якійсь брудний мотлох замість дитячого одягу. Дитина була голодна, брудна, напівгола, мала хворобливий вигляд та зовсім не реагувала на людей. Рішенням виконкому хлопчик був негайно відібраний у батьків та поміщений до лікарні. Особисто вона жодного разу не бачила відповідачів нетверезими, але їх поведінка є шкодливою та небезпечною для сина. Просила задовольнити позовні вимоги.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на позбавленні відповідачів батьківських прав та стягненні з них аліментів, оскільки в ході розгляду справи дійшов до переконання, що знаходження дитини в родині несе пряму загрозу її здоров'ю та життю.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Пояснив, що мешкає в квартирі № АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 та їх сином ОСОБА_8. Дитину в них відібрали, коли він був на роботі, він не погоджується з відібранням та вважає, що у справі багато притирок і брехні. Він визнає, що наразі вони з дружиною не можуть забезпечити належного рівня утримання та виховання дитини через фінансові труднощі родини та брак вільного часу особисто у нього як батька дитини. Вважає, що дитину належить віддати бабусі, там синові буде краще, а вони, якщо зможуть налагодити задовільний рівень життя, потім заберуть його назад. Він багато працює, з ранку до вечора відсутній вдома, не має змоги опікуватися дитиною. Так, їх квартира не є взірцем чистоти та наповненості, але там можна жити, позивач штучно збільшує негативне враження про їх побут. Він не вживає алкоголю вже багато років, дружина вживає дуже рідко. Позивач бреше, ними було придбане все необхідне для дитини, вони слідкували за здоров'ям сина. Він не заперечує, що син погано розвивається, навіть возив його до невропатолога у м. Покровськ, але неофіційно, тому записів у картці про це немає. Вони купували ліки, дитина почала виправлятися, бігала, говорила та посміхалася. З сусідами в них ворожнеча, їм не подобається ОСОБА_2, тому вони роблять наклепи і хочуть відібрати в них квартиру, а для цього треба спочатку відібрати дитину. В них купа боргів, кредити, тому їм важко забезпечувати дитину. З моменту відібрання вони з дружиною відвідують дитину в лікарні, але він не може робити цього часто, оскільки працює.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні також не визнала позовні вимоги та підтвердила всі пояснення ОСОБА_3 Додала, що у поясненнях представника позивача багато неправди, все збільшено, вона прибирає в квартирі, годує дитину та розвиває її. Водночас, на запитання суду позивач не змогла пояснити, як саме займається розвитком дитини, які дії вживає для покращення її стану, яким бачить майбутнє сина, хоча й стверджувала, що є фаховим психологом та розуміється у цьому. Вона погоджується, що квартира не відповідає санітарним нормам для проживання в ній дитини, що дитина не гуляє на вулиці, оскільки в них немає ключа від домофону і вона не хоче турбувати сусідів. Підтверджує, що вони возили сина до невропатолога і той призначав лікування, рекомендації лікаря вони виконували. Щеплення дитині вони робили, у випадку хвороби викликали лікаря. Алкоголь не вживають, доказів їх неналежної поведінки у сусідів немає, міліція до них не приїздила. Фото соцслужбами зроблені у невигідному для них ракурсі, їжу, одяг і іграшки не фотографували, проти антисанітарії вона не заперечує, таргани є у всіх в будинку. Вважає, що приділяла достатньо уваги дитині, кормила, гуляла та купала сина, ніколи не залишала без нагляду, а коли уходила, завжди просила когось приглянути за ним. Інколи, але рідко, до них приїздить її мати з м. Ізюма, допомагає з онуком. Вона особисто раніше перебувала на обліку у лікаря-психіатра, але дуже давно і з ініціативи матері. Зараз здорова, спокійна та не має проблем із психікою. Після відібрання відвідує дитину, передає йому памперси та гостинці. Вважає, що сина належить відібрати у них, але тимчасово, наприклад, віддати її матері. На запитання суду підтвердила, що у сім'ї незадовільний фінансовий стан, наявні борги і кредити, але пояснити, чому з моменту відібрання дитини у січні 2017 року на момент розгляду справи у квітні 2017 року вона не влаштувалась на роботу, не змогла, посилаючись на очікування пропозицій лише від певних роботодавців. Також не змогла чітко пояснити, чому з часу відібрання дитини, не працюючи та маючи багато вільного часу, не здійснила генеральне прибирання у квартирі, не позбавилася комах, на випрала та не випрасувала дитячі речі, не поцікавилася засобами розвитку дитини, не звернулася за відповідними консультаціями, щоб представники соцслужб, які відвідали квартиру 30.03.2017, змогли підтвердити покращення санітарного стану житла, а працівники служби у справах дітей - позитивні зміни у відношенні батьків до своїх обовязків .

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Педченко В.Г., який був призначений за дорученням центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в судовому засіданні повідомив, що двічі - одразу після призначення 14.03.2017 та потім 21.03.2017 відвідував квартиру відповідачів, щоб мати уявлення про їх життя. Так, першого разу картина була неприваблива, в нього були зауваження до їх побуту, але іншого разу він відмітив покращення - вже не було комах та попільничок. Бачив шафу з іграшками. Наголосив, що всі труднощі родини пов'язані із скрутним фінансовим станом відповідачів, допомога у ремонті та обладнанні житла може вирішити проблему без позбавлення відповідачів батьківських прав.

Судом за клопотанням сторін в судових засіданнях були опитані свідки, які показали таке.

Свідок ОСОБА_6, яка є головою ОСББ, в якому мешкає родина відповідачів, показала, що ОСОБА_3 знає з дитинства, він ріс на її очах і претензій до нього в неї не було до того часу, як він виріс і почав жити з ОСОБА_2 На початку 2015 року в них народився син ОСОБА_8. ОСОБА_3 з ранку до вечора працює, з дитиною вдома залишається ОСОБА_2 Жодного разу вона не бачила батьків з дитиною на вулиці. Це викликало питання, тим більше, що сусіди казали про підозрілу тишу у квартирі, дитина зовсім не плакала до семи місяців. Коли сусіди намагалися поцікавитися, як живе дитина, двері їм відповідачі не відчиняли. В листопаді 2016 вона стала до обов'язків голови ОСББ і почала займатися питаннями будинку, дізналася про наявність заборгованості відповідачів за квартплатою. На той час сусіди почали скаржитися, що дитина постійно плаче, що в родині щось не так, постійно чути сварки та скандали. Вона у під'їзді зустріла відповідачів, віддала їм квитанції по заборгованості та колективного листа ОСББ щодо поводження з дитиною, повідомила, що вони звернуться до органу опіки, але відповідачі лише посміхалися. 29.12.2016 вони з сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_9 прийшли до них, відчинила ОСОБА_2 Вони були обурені тим, що побачили - дитина, стоячи на колінах, спала у колясці, була брудна, в якійсь жахливій кофточці, з голою нижньою частиною тіла, волосся липке та брудне, в квартирі безлад, бруд, на підлозі купа недопалків, сморід, в холодильнику майже нічого, в квартирі, не зважаючи на зиму, були мухи. П'яними відповідачів вона не бачила. ОСОБА_2 є грубою, емоційною людиною з агресивною поведінкою, вона домінує над ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що з осені 2016 року вона є медсестрою у дитячій поліклініці на дільниці, яка обслуговує малолітнього ОСОБА_5 Батька дитини вона бачила до відібрання лише одного разу, мати не бачила взагалі. Медсестра, яка працювала на дільниці до неї, відвідуючи дитину, не могла потрапити до квартири, сусіди вказували, що дитина постійно кричить. Вона потрапила до квартири лише одного разу та казала, що там було дуже брудно, погані умови, дитина не стоїть, не є здоровою. Запису від лікаря-невропатолога у картці дитини немає. 19.01.2017 вона була присутня при відібранні дитини, и умови, і стан самої дитини були вкрай жахливі. Дитина брудна, напівгола, в квартирі бруд, комахи, сморід і сміття, доволі прохолодно. Перед судовим засіданням вона була у лікарні, де зараз перебуває дитина, там дізналася, що дитині краще не стало, вона не пішла, хитається, внаслідок неналежного утримання в родині хлопчик є недорозвиненим та недогодованим. Однак за побутовими умовами в лікарні дитині набагато краще, ніж вдома з такими батьками. Жодного разу до неї, як до дільничної медсестри, батьки дитини за рекомендаціями, порадами або допомогою не зверталися.

Свідок ОСОБА_11, яка є фахівцем Мирноградського міського центру соціальних служб для сімей, дітей та молоді, показала, що з 01.06.2016 родина ОСОБА_2-ОСОБА_5 перебуває під соціальним супроводом центру, однак ця родина була відома фахівцям центру і раніше. Вони надавали рекомендації відповідачам для подолання тяжких ситуацій, часто відвідували їх та бачили, в яких жахливих умовах вони живуть. Рекомендації відповідачами почуті не були. Вона була присутня при відібранні дитини, бачила весь бруд, мух та тарганів, пустий холодильник та поодинокі брудні іграшки, відчувала сморід тютюну та каналізації. Після відібрання також неодноразово відвідувала квартиру ОСОБА_2-ОСОБА_5. Крім того, відповідачі є отримувачами гуманітарної допомоги в центрі - продуктів харчування. Засвідчує, що ніяких позитивних змін, крім одного погано вимитого вікна, після відібрання дитини в квартирі не відбулося.

Свідок ОСОБА_12 - начальник відділу соціальної роботи Мирноградського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, в суді також підтвердила існування відверто антисанітарних умов в квартирі відповідачів та недоглядання ними дитини. Пояснила, що відвідуючи родину якось о 10-00 ранку, з'ясувала, що дитина була ще ненагодована і продуктів харчування в квартирі не було, відповідачі пояснили, що ще тільки планують іти за їжею до магазину. Вони отримують гуманітарну допомогу, яку видає центр від імені церкви. 29.03.2017, вже після відібрання дитини, вони прийшли до відповідачів з перевіркою, їм ніхто не відчинив. 30.03.2017 вони прийшли знов, побачили ту ж саму картину, що й в усі рази раніше, - бруд, тарганів, павутиння, недопалки, відсутність нормальної їжі. Вона особисто була у відповідачів з моменту відібрання дитини тричі, ніяких змін на краще в них не відбулося.

Свідок ОСОБА_13, яка є сусідкою родини ОСОБА_2-ОСОБА_5 і мешкає в квартирі НОМЕР_1, пояснила, що їй завжди дуже добре чути, що відбувається у квартирі відповідачів, оскільки в їх квартирах є спільна стіна. Вона чує постійні сварки, гуляння компаній, лише останнім часом такого стало менше. Сумнівні «бомжуваті» напівп'яні друзі відповідачів постійно стукають до її дверей, кличуть ОСОБА_14, мабуть, плутають квартири. Синові ОСОБА_2 та ОСОБА_3 близько двох років. Дитиною ніхто не займається, не розвиває, в квартирі можна задихнутися від смороду. Взагалі в квартирі відповідачів вона була двічі - влітку 2016 року, коли ОСОБА_2 просила її посидіти з дитиною, та 29.12.2016, коли вона викликала міліцію, але співробітники не приїхали. Обидва рази в квартирі був жах. Десь чотири місяці тому ОСОБА_2 постукала до неї та попросила посидіти з дитиною, оскільки їй треба піти. Вона не змогла піти до них, оскільки в неї була новонароджена дитина, тому погодилася, щоб ОСОБА_2 привела сина до неї. Хлопчик був такий брудний, що його було страшно взяти на руки. Одяг на ньому був задубілий від бруду, волосся злиплося. Дитина просто просиділа на підлозі до приходу ОСОБА_2. Весь під'їзд, і вона в тому числі, знає, що дитина часто, щонайменш раз на тиждень, залишається відповідачами вдома сама. Неодноразово вона зустрічала обох відповідачів без сина поза квартирою, в той час як дитина плакала в квартирі та била якоюсь залізякою по дверям. Їй чути, як ОСОБА_2 постійно кричить на адресу сина нецензурною лайкою, кожного дня, мовляв, затули пельку, або викину тебе. Хлопчик навіть не плаче, він виє, без зупинки. На вулиці вона бачила дитину лише одного разу. Вона разом із сусідами написала скаргу, оскільки побоювалася за життя і здоров'я дитини відповідачів. Скаргу вона написала лише зараз, тому що раніше в неї не було своїх дітей і вона не розуміла повною мірою всієї небезпеки. Зараз вона народила дитину і як мати відчула всі ризики, які наявні для хлопчика, якщо він залишиться з такими батьками. Зазначила, що часто бачила ОСОБА_2 п'яною, ОСОБА_3 не бачила п'яним, але чула, як він йде і бурмоче по сходах, тому також не виключає, що він п'є.

Свідок ОСОБА_15, яка також є сусідкою відповідачів і мешкає у квартирі НОМЕР_2, пояснила, що ладу в родині немає, дитина постійно кричить, вона неодноразово заходила до відповідачів і бачила голу дитину, з надутим животом, мокру, тоді хлопчику було 2-3 місяці. З дитиною не гуляють, турботи та любові до неї нема. Вони з сусідами давно хотіли звернутися до органу опіки, але давали шанс відповідачам виправитися. Неодноразово вона особисто викликала міліцію у зв'язку з криками дитини. В квартирі відповідачів повна антисанітарія, комахи. Вона була там разів п'ять з моменту народження дитини і завжди все було однаково. Дитину залишали саму, хлопчик кричав, вона зустрічалась з відповідачами в під'їзді, коли вони обидва поверталися додому.

Свідок ОСОБА_16, яка є матір'ю відповідача ОСОБА_2, пояснила, що мешкає в м. Ізюмі Харківської області, а її дочка з чоловіком та сином ОСОБА_8 - в м. Мирнограді. За станом здоров'я та з інших причин вона не має змоги часто відвідувати онука, крім того, є фінансові труднощі. Останнього разу вона була у дітей восени 2016 року, бачила, що розвиток дитини не відповідає віку, але пов'язує це з тим, що в 1986 році вона була у м. Чорнобилі, в 1988 році народила дочку - ОСОБА_2, на якій позначилися наслідки Чорнобильської катастрофи, вона була дуже нервова, і онук теж такий з тієї ж причини. Знає, що діти возили онука до невропатолога, після лікування він побіг, був веселий, посміхався. Зараз після відібрання дитина у лікарні, знов не ходить, боїться. Родина дочки знаходиться у скрутному фінансовому стані, вона допомагає грошима, як може, але й сама потребує коштів. Коли вона приїздила, то прибиралася, готувала їжу, гуляла з онуком, спонукала дочку та зятя, щоб прибирали у квартирі, навіть сварила їх з приводу безладу у житлі. Дійсно, в квартирі у них злидні, нема умов ніяких, але вони не вживають алкоголю. Вважає, що могла б забрати онука до себе та опікуватися ним, доки відповідачі не налагодять своє життя.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4, 5).

12.05.2016 Димитровським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та працівниками служби у справах дітей в рамках проведення рейду «Сім'я» під час відвідування родини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, було встановлено, що санітарно-гігієнічні норми в квартирі не витримані, наявний неприємний запах каналізації і тютюну, дитина не має речей особистої гігієни, її ліжко закидане недопалками, дитячі речі розкидані і брудні, відсутній запас продуктів харчування для дитини, у приміщенні перебувають сторонні люди. Мати ОСОБА_2 за дитиною не доглядає (а.с. 17, 25).

20.05.2016 ОСОБА_3 на ім'я начальника служби у справах дітей складена розписка, в якій він зобов'язався співпрацювати зі службою, виконувати рекомендації з виконання ним і його дружиною ОСОБА_2 батьківських обов'язків щодо їх сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).

Однак, зобов'язання щодо належного виконання відповідачами батьківських обов'язків виконане не було.

29.12.2016 на ім'я голови ОСББ «Молодіжний-15» ОСОБА_6 мешканцями будинку ОСОБА_13, ОСОБА_17, ОСОБА_14, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 складена заява, отримана нею 04.01.2017, про надання допомоги у вирішенні питання щодо сусідів, що мешкають у квартирі № 71 та мають дитину віком 1 рік 8 місяців, з приводу повної антисанітарії у квартирі, наявністю п'яних компаній, та, що найголовніше, недоглядання за дитиною, яка майже не розмовляє, на вулиці не буває, залишається вдома сама, плаче, б'є по дверях, а потім просто замовкає, навіть якщо знаходиться на самоті (а.с. 20). З цією заявою ОСОБА_6 звернулася до служби у справах дітей.

17.01.2017 року спільно працівниками служби у справах дітей та фахівцем із соціальної роботи центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді складено акт обстеження умов проживання дитини ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2, за відомостями якого в приміщенні дуже брудно, стоїть неприємний запах, літають мухи, відсутня постільна білизна, засоби особистої гігієни, на підлозі розкидані недопалки, всюди брудні речі, брудний посуд, відсутня їжа. Для проживання та виховання дитини умов не створено, відсутні чистий одяг, їжа, засоби особистої гігієни, постільна білизна, приладдя для розвитку та іграшки. ОСОБА_2 повідомлена про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків (а.с. 21).

Рішенням № 32 від 18.01.2017 виконавчого комітету Мирноградської міської ради постановлено малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відібрати у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 29).

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради 23.01.2017 за № 004 складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 у зв'язку з ухиленням батьків від виконання повною мірою своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього без поважних причин, що є порушенням вимог Закону та прав дитини (а.с. 30-31).

Відповідно до частин першої, другої, третьої та п'ятої статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на обліках у лікарів психіатра, фтізіатра і нарколога в м. Мирнограді не перебувають, пенсій не отримують, в центрі зайнятості не обліковуються. ОСОБА_2 до відібрання дитини отримувала допомогу при народженні дитини в управлінні соціального захисту населення, ОСОБА_3 на обліку в управлінні не перебуває. За місцем мешкання ОСОБА_3 характеризується позитивно, ОСОБА_2 - вкрай негативно. Даних про працевлаштування відповідачів останніми не надано, посилання ОСОБА_3 на те, що він працює на підприємстві «АПК-Інвест» ніякими доказами підтверджені не були.

Суд вбачає, що відповідачі, будучи повнолітніми дієздатними особами, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо малолітнього сина ОСОБА_8, оскільки не піклуються про його фізичний розвиток, не забезпечують належного харчування, медичного догляду та лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, не створили належних умов для проживання дитини. Це, в свою чергу, призвело до загрози її життю та здоров'ю та зумовило необхідність негайного відібрання дитини у відповідачів і поміщення її до лікувального закладу.

Такі висновки суду, крім вже описаних доказів, ґрунтуються й на таких відомостях.

За інформацією Мирноградського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про роботу із сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з 01.06.2016 року родина перебуває під соціальним супроводом як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Родина володіє знаннями щодо створення умов для здорового розвитку своєї дитини ОСОБА_5, але нехтує ними, що призвело до виникнення загрози життю та здоров'ю дитини та відібрання дитини у батьків. Підтримка родини, надання необхідних рекомендацій та послуг, роз'яснення вимог законодавства щодо виконання батьківських обов'язків та надання гуманітарної допомоги є постійно наявними в рамках соціального супроводу. З родиною неодноразово працювала мобільна бригада соціально-психологічної допомоги. В квартирі родини грубо порушені санітарно-гігієнічні умови проживання. Під час систематичних відвідувань мати дитини ОСОБА_2 агресивно реагує на зауваження та рекомендації, до порад родина не прислухається, рекомендації не виконує (а.с. 59-60).

Листом заступника головного лікаря з охорони дитинства та материнства КЗ МЦ ПМСД» від 23.01.2017 № 104 повідомлено, що дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться під наглядом лікаря-педіатра за місцем проживання. На момент огляду дитини в січні 2017 року самопочуття дитини незадовільне, дитина постійно кричить, її психомоторний розвиток не відповідає вікові, має порушення апетиту і харчування, режиму дня та сну не дотримується, зі слів сусідів, у дитини були ознаки фізичного насильства та ушкодження від батьків. Рекомендації лікаря щодо виконання лікувальних заходів виконуються не повністю. Дитина інвалідності не має, гострих та хронічних захворювань не має, на «Д» обліку не перебуває, щеплена за віком (а.с. 61).

За інформацією про результати психологічного дослідження дитини раннього віку від 03.03.2017 щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на даний момент дитина перебуває у дитячому відділенні Мирноградської міської центральної лікарні. Об'єктивно обстежити дитину не вдалося, тому що її фізичний та психічний розвиток не відповідають віковим нормам. Спостереженням за дитиною встановлено, зокрема, що контакт вкрай утруднений через нерозуміння мови, самостійно дитина контакти з дорослими не ініціює, сама себе заколисує, розгойдуючись в різні боки, що може бути ознакою дефіциту уваги і тактильних контактів з боку дорослого, несприятливого мікроклімату в родині. Загальний фізичний розвиток, маса тіла, зріст мають значні відхилення від норми. Малюк не має необхідних вмінь, має утруднений самоконтроль фізіологічних потреб, не відчуває дискомфорту в забрудненому одязі. Не розмовляє, взагалі не користується мовою, не відгукується на своє ім'я. Рівень знань віку не відповідає, привернену увагу дитина не утримує, інтересу до дій дорослого та спільного виконання завдань не проявляє. За висновками практичних психологів, стан психічного і фізичного розвитку дитини віковій нормі не відповідає, затримка розвитку може бути результатом неналежного догляду, виховання та розвитку дитини з боку батьків, педагогічної запущеності. За сприятливих умов, що створені медичним персоналом дитячого відділення, емоційний стан дитини покращився, хлопчик почав взаємодіяти з людьми та фізично розвиватися (а.с. 106).

Відповідно до виписки з історії хвороби № 48 від 03.03.2017, дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, доставлений до педіатричного відділення 19.01.2017 у брудному одязі із запахом тютюнового диму, кожні покрови брудні, дитина не мита, має врослі нігті. У пахових складках попрілості з мацерацією кожних покровів, у волосяній частині голови явища педикульозу, у тім'яній області праворуч садно під корочкою. Загальний стан порушений внаслідок катаральних явищ, дитина голодна, зниженого харчування, наявна косоокість. Відстає у психомоторному розвитку, не контактна (а.с. 107).

Досліджені судом документи у сукупності з показами свідків дають судові підставу вважати, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 дійсно ухиляються від утримання, виховання та розвитку своєї дитини, не вживають заходів щодо її лікування, не створили необхідних та безпечних умов для проживання дитини і, таким чином, ставлять під загрозу як здоров'я, так і життя свого сина. В той самий час, достатніх доказів зловживання відповідачами алкоголем, на що вказує свідок ОСОБА_13, та завдання ними тілесних ушкоджень дитині (інформація про наявність садна на голові, а.с. 107) під час судового розгляду здобуто не було.

Судом оглянуті фотознімки з місця проживання родини відповідачів, виконані працівниками соцслужб під час відвідування родини 12.05.2016 та під час відбирання дитини 19.01.2017 (а.с. 22-24, 26-28, 120-125). Крім того, проглянуто відеозапис, де наявна дитина у манежі в кімнаті квартири відповідачів (а.с. 62). Відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечене, що на знімках та відеозапису зображені їх житло та їх дитина. Суд вбачає, що посилання позивача, пояснення свідків та дані, відображені в матеріалах справи щодо умов утримання дитини, зовнішнього обліку хлопчика є правдивими, оскільки є вочевидь наявними як антисанітарні та неприпустимі умови життя, так і недоглянутий вигляд дитини. Не маючи спеціальних знань в оцінці фізичного та розумового розвитку дитини, суд вважає за необхідне вказати, що на відеозапису дитини під час відібрання є наявними описані у вищеописаній інформації про результати психологічного дослідження дитини раннього віку прояви поведінки - розхитування, байдужість до оточення, відсутність уваги та інтересу, враховуючи, що в той момент у квартирі перебували сторонні особи - працівники соцслужб. Складеним більш ніж через два місяці після відібрання дитини актом соціального інспектування б/н від 30.03.2017 засвідчено, що санітарно-гігієнічні умови квартири ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є нижчими за середні, так само наявні таргани, мухи, павутиння, відсутні продукти харчування у необхідній кількості (а.с. 130). На підставі викладеного суд дійшов впевненого висновку, що перебування дитини в родині відповідачів є неприпустимим і беззаперечно не відповідає інтересам малюка.

Доводи представника відповідача ОСОБА_2 про те, що остання перебуває на обліку лікаря-психіатра Ізюмської ЦМЛ і це виключає її умисну провину у невихованні дитини і свідомому нехтуванні батьківськими обов'язками суд не бере до уваги з огляду на таке.

Згідно з відповіддю Ізюмської центральної міської лікарні від 20.02.2017 №429, ОСОБА_2 перебуває на обліку лікаря-психіатра Ізюмської ЦМЛ з 2008 року, у 2013 році перебувала на стаціонарному лікуванні в ХОПБ № 1 з діагнозом: емоційно нестабільний розлад особистості, імпульсивний тип (а.с. 87). Як за поясненнями самої ОСОБА_2, так і за поясненнями її матері ОСОБА_16, ОСОБА_2 останні вісім років у м. Ізюмі не мешкає, наразі проблем зі здоров'ям не має, скарг на психічні розлади не висловлює, за наданням медичної, психологічної чи психіатричної допомоги з 2013 року не зверталася. ОСОБА_16 пояснено, що насправді дочка не хворіє, це вона сприяла постановленню її на облік у 2008 році та лікуванню у 2013 році, оскільки дочка була нервова внаслідок впливу радіації та особистих обставин життя. Судом встановлено, що в психіатричному кабінеті Мирноградської міської лікарні відсутні відомості щодо звернень ОСОБА_2 за допомогою, відомості щодо звернень інших осіб з приводу надання допомоги ОСОБА_2 Знаходження її на обліку в Ізюмській ЦМЛ з 2008 року само по собі не є підтвердженням наявної психічної хвороби ОСОБА_2 на теперішній час, клопотань від сторін щодо встановлення цієї обставини експертним дослідженням суду не надходило, актуальні дані щодо наявності хвороби відсутні. Крім того, при зверненні до суду з позовом позивач не посилається на наявність психічної хвороби ОСОБА_2 як на причину відібрання дитини.

Суд, серед іншого, надає оцінку поведінці відповідачів під час судового розгляду. Протягом всіх проведених у справі судових засідань було наявним, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 більшою мірою обурюються тим, що сусідами подана щодо них скарга, з'ясовують можливі засоби реагування на це, ніж переживають щодо розлучення з дитиною та щодо подальшої долі сина. Відповідачі не просять суд повернути дитину до родини, а лише пояснюють причини,через які не можуть опікуватися малюком належним чином, виправдовують себе та не висловлюють наміру виправити ситуацію, що склалася в сім'ї.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки це відповідає інтересам даної дитини.

Відповідно до частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, незважаючи на позбавлення відповідачів батьківських прав відносно сина, вони зобов'язані виконувати свої батьківські обов'язки з утримання дитини до досягнення нею повноліття, сплачуючи аліменти на її утримання.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення аліментів з відповідачів та їх розмір, суд враховує, що відомості про наявність у відповідачів на утриманні інших осіб відсутні, відповідачі здорові, перебувають у працездатному віці. З огляду на наведене, вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини по 1/8 частині всіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з кожного відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі підлягають відшкодуванню відповідачами у дохід держави.

На підставі викладеного, положень статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини», статей 150, 164, 166, 180-182 СК України, керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирiшив:

Позовні вимоги органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України, до досягнення дитиною повноліття на користь органу опіку і піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради, з перерахуванням коштів на особовий рахунок дитини.

Стягнути із ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України, до досягнення дитиною повноліття на користь органу опіку і піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради, з перерахуванням коштів на особовий рахунок дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частинах на користь держави судові витрати у справі в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Салькова