Справа № 360/1947/16-ц Головуючий у І інстанції Міланіч А. М.
Провадження № 22-ц/780/1450/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 06.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

06 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Березовенко Р.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 26 грудня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаною скаргою та просила про її задоволення, посилаючись на те, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 14 лютого 2012 року частково задоволено її позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої пожежею, на суму 127 390,13 грн.

На підставі виконавчих листів, виданих Бородянським районним судом від 08.06.2012 року, відділом ДВС Бородянського РУЮ 18.06.2012 року відкрито виконавчі провадження за №№ 3308804, 33083949, 33084028 про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 боргу.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру у двомісячний строк.

З часу відкриття виконавчих проваджень пройшло вже більше чотирьох років, однак рішення суду до цього часу не виконане, за виключенням отримання заявником від ОСОБА_4 восени 2012 року переказу на суму 1 000,00 грн., та отримання щомісячно, починаючи з серпня 2015 року, переказів на суму 156,00 грн. з пенсії боржника ОСОБА_3

На виконання рішення суду державним виконавцем 21.09.2012 року складені акти опису й арешту майна боржників, а саме: квартири АДРЕСА_1, що належить боржникам на праві власності, та ? частини будинку №4 по вулиці Петровського в селі Мигалки Бородянського району Київської області, в яких зазначено, що майно буде передано для реалізації не раніше 26.09.2012 року.

На протязі наступних 14-ти місяців державним виконавцем Ободзінською І.Л. не було вчинено ніяких дій щодо продажу описаної частини будинку, що належить боржникам, при цьому усно заявнику було пояснено про неможливість виставлення на торги цієї частини будинку в зв»язку з тим, що земельна ділянка біля будинку не передана у власність.

В грудні 2013 року державний виконавець звернулась до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, яка ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 11 грудня 2013 року була задоволена. Змінено спосіб і порядок виконання рішення Бородянського районного суду Київської області від 08.06.2012 року про стягнення боргу шляхом передачі по ? частині квартири №2 в смт. Пісківка Бородянського району Київської області по вулиці Піонерська, 41, які належать ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в рахунок часткового погашення боргу ОСОБА_2 на суму 56 430,00 грн.

Разом з тим і після зміни способу і порядку виконання рішення, останнє виконано не було.

27.05.2014 року державним виконавцем на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачу ОСОБА_2, які в подальшому були скасовані начальником ВДВС Бородянського РУЮ. При цьому заявника було повідомлено про те, що державним виконавцем 18.06.2014 року направлено до суду подання про тимчасове обмеження ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортних документів до виконання ними своїх зобов»язань згідно виконавчих документів. В цей же день державним виконавцем до Бородянського РВ ГУМВС України направлено подання щодо притягнення боржників до кримінальної відповідальності за ст.382 КК України, а до Бородянського відділення Ірпінської ОДПІ, Служби у справах дітей та сім»ї Бородянської РДА повторно направлено запити.

Разом з тим, на думку заявника, державним виконавцем вжито недостатньо заходів для виконання рішення суду, в зв»язку з чим вона просила суд визнати дії та рішення державного виконавця Ободзінської І.Л. такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», та зобов»язати державного виконавця: виконати ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 11 грудня 2013 року про зміну порядку і способу виконання рішення; викликати боржників до відділу ДВС для надання пояснень та з»ясування причин невиконання ними рішення; накласти на боржників штрафні санкції в разі ігнорування ними вимог державного виконавця та винести постанови про їх примусовий привід до ДВС органами МВС; перевірити майновий стан боржників за місцем їхнього проживання та з»ясувати питання, за рахунок яких доходів вони живуть та де працюють.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 26 грудня 2016 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність державного виконавця ВДВС Бородянського РУЮ ОСОБА_6 щодо невжиття всіх заходів, необхідних для своєчасного та повного примусового виконання рішення Бородянського районного суду Київської області за виконавчими листами № 2/1006/17 від 8 червня 2012 року, а саме в частині невиконання даного рішення протягом більше двох років з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Зобовязано державного виконавця ВДВС Бородянського РУЮ ОСОБА_6 вжити всі необхідні заходи щодо примусового виконання рішення Бородянського районного суду Київської області за виконавчими листами № 2/1006/17 від 8 червня 2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 127 390,13 грн., в строки відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

В задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу змінити та задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановами державного виконавця ВДВС Бородянського РУЮ від 18 червня 2012 року були відкриті виконавчі провадження на виконання виконавчих листів Бородянського районного суду Київської області від 8 червня 2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 127 390,13 грн.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 11 грудня 2013 року задоволено заяву державного виконавця та змінено спосіб і порядок виконання вказаного рішення суду в частині часткового погашення боргу на загальну суму 56 430 грн. шляхом передачі по 1/4 частині квартири №2 в смт.Пісківка Бородянського району Київської області по вул.Піонерській, 41, які належать ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в рахунок погашення боргу ОСОБА_2

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки державний виконавець ухилився від участі в розгляді справи та не надав суду доказів правомірності його дій щодо тривалого часу невиконання рішення суду, і протягом 2016 року державним виконавцем не вчинялись жодні дії відносно відшукування належного боржникам майна чи доходів, це є підставою для визнання бездіяльності державного виконавця незаконною та зобовязання його вжити всіх необхідних заходів щодо примусового виконання рішення Бородянського районного суду Київської області від 8 червня 2012 року в строки відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Оскільки державним виконавцем рішення суду про стягнення на користь ОСОБА_2 грошових сум не виконується понад встановлений законом строк, що є безумовним порушенням прав останньої, як стягувача у виконавчому провадженні, обґрунтованим є висновок суду про наявність підстав до часткового задоволення скарги та зобов»язання державного виконавця вжити всіх передбачених законом заходів для примусового виконання рішення суду про стягнення на користь ОСОБА_2 грошових сум у визначений законом строк.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про задоволення її вимог щодо зобов»язання державного виконавця викликати боржників до відділу ДВС для надання пояснень та з»ясування причин невиконання ними рішення; накладення на боржників штрафних санкцій в разі ігнорування ними вимог державного виконавця та винесення постанови про їх примусовий привід до ДВС органами МВС; перевірки майнового стану боржників за місцем їхнього проживання та з»ясування питання, за рахунок яких доходів вони живуть та де працюють, колегією суддів відхиляються, оскільки суд в своїй ухвалі зобов»язав державного виконавця вжити всіх необхідних для примусового виконання рішення суду у визначений законом строк заходів, до числа яких входять і ті, які виокремлює в своїй скарзі заявник.

Необгрунтованими є і доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про зобов»язання державного виконавця виконати ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 11 грудня 2013 року про зміну способу і порядку виконання, оскільки заявником під час розгляду справи не було доведено, що державний виконавець ухиляється від її виконання без достатніх підстав.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов"язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Оскільки скарга ОСОБА_2 є обґрунтованою, правильним є висновок суду першої інстанції про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною та зобов»язання його усунути порушення прав заявника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції ухвалу постановлено з додержанням вимог закону.

Оскільки судом першої інстанції ухвалу від 26 грудня 2016 року про часткове задоволення скарги ОСОБА_2 постановлено з додержанням вимог закону, підстави для її скасування відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 387 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: