Справа № 128/4478/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі Кіяниця А.О., без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2016 року позичав ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернувся із дійсним позовом до відповідача ОСОБА_2 селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Свій позов мотивував тим, що позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом від 27.02.2002 року померлої ОСОБА_4, яка померла 21.03.2016 року.

Вказує, що спадкодавець ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5. Згідно даних земельно шнурової книги, за будинком за адресою: вул. Підлісна, 8 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області рахується земельна ділянка площею 0, 31 га на ім*я ОСОБА_5 Членами колгоспного двору згідно господарської книги 1980 1982 року були ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка згідно свідоцтва до одруження змінила прізвище на «Дідух», та ОСОБА_7, ОСОБА_8. Згідно до записів з домової книги на будинковолодіння по вул. Підлісна, 8 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4 з ОСОБА_5 були зареєстровані у вказаному будинку, в той час як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були зняті з реєстрації ще 12.03.1980 року. Відповідно до копій з погосподарських книг на домоволодіння особистого рахунку ОСОБА_5 з 1980 року по 1984 рік відносилось до категорії колгоспних дворів. У зв*язку із утворенням територіальної громади селища Стрижавка з 1984 року по господарська за будинковолодіння по вул. Підлісна, 8 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, не велась. Станом на 15 квітня 1991 року право власності на майно колгоспного по вул. Підлісна, 8 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області набули ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частка по ? частки кожен, оскільки були зареєстровані та проживали за даною адресою. 28.08.2000 року помер ОСОБА_5, з яким на момент його смерті проживала та була зареєстрована ОСОБА_4 за адресою: Підлісна, 8 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, таким чином вступила в управління майном а, саме ? частки колгоспного двору, а саме вищезазначеного житлового будинку. 28.11.2016 року на дане будинковолодіння було виготовлено технічний паспорт. ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину не отримувала, проте фактично вступила в управління спадковим майном.

Позивач після смерті ОСОБА_4 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину звернулась до Вінницької районної державної нотаріальної контори, але постановою від 16.12.2016 року Вінницькою районною державною нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі такого свідоцтва , оскільки у спадкоємця відсутні документи , які підтверджують право власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: вул. Підлісна, 8 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області.

Зазначає, що з утворенням територіальної громади селища Стрижавка Вінницького району Вінницької області з 1984 року по господарська книга за будинковолодінням за адресою вул. Підлісна, 8 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, не велась, однак довідкою ОСОБА_2 селищної ради Вінницького району Вінницької області від 23.12.2016 року підтверджено, що особистий рахунок на дане будинковолодіння існує за ОСОБА_5

Враховуючи вищевикладене, що спірне домоволодіння - двір відносився до категорії колгоспних дворів , головою якого був ОСОБА_5, а ОСОБА_4, - членом двору, тому розмір частки кожного з них в майні двору складає по ? частці. Оскільки частку, що належала ОСОБА_5 ? успадкувала ОСОБА_4 , але документально спадщину на своє ім*я не оформила таким чином, то позивач позбавлена поза судовим порядком оформити свої спадкові права .

Тому просить суд визнати право власності в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що знаходяться за адресою: вул. Підлісна, 8 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, та складається із житлового будинку під літерою А загальною площею 76, 3 кв.м., із них прохожої 1-1 площею 8, 7 кв.м. коридору 1-2 площею 4, 8 кв.м., кімнати 1-3 площею 9, 7 кв.м., коридору 1-4 площею 7, 9. кв.м., кімнати 1-5 площею 21,5 кв.м.,кімнати 1-6 площею 9,2 кв.м.,кухні 1-7 площею 7,9 кв.м. та господарських будівель та споруд погріб «Б» з шиєю.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не зявилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_9 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності проти задоволення даного позову не заперечує.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб.

Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтованій та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено , ОСОБА_4, померла 21.03.2016 року ( а.с.6 зворотна сторона)

При житті ОСОБА_4 склала заповіт від 27 лютого 2002 року, згідно до усе своє належне майно на день смерті заповіла позивачу - ОСОБА_1 (а.с.8).

З копії свідоцтва про смерті, серії 1-АМ №295387, виданого 04 червня 2014 року, вбачається, що ОСОБА_5, помер 28 серпня 2000 року (а.с.6) а його дружиною при житті була ОСОБА_4, згідно до свідоцтва про одруження від 11.12.1954 року (а.с.7),

Згідно даних земельно шнурової книги, що за будинком за адресою: вул. Підлісна, 8 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області рахується земельна ділянка площею 0, 31 га на ім*я ОСОБА_5 (а.с.19-20).

З копії довідок від 21.09.ю2015 р., 22.09.2015 р., виданих ОСОБА_2 селищною радою Вінницького району Вінницької області, вбачається, що ОСОБА_5 з 11.12.1954 року по день смерті 28.08.2000 року, проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким також проживала ОСОБА_4 (а.с.9).

Відповідно до копії технічного паспорта від 28.11.2016 року, будинковолодіння, яке розташоване за адресою : вул. Підлісна, 8 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, складається із житлового будинку під літерою А загальною площею 76, 3 кв.м., із них прохожої 1-1 площею 8, 7 кв.м. коридору 1-2 площею 4, 8 кв.м., кімнати 1-3 площею 9, 7 кв.м., коридору 1-4 площею 7, 9. кв.м., кімнати 1-5 площею 21,5 кв.м.,кімнати 1-6 площею 9,2 кв.м.,кухні 1-7 площею 7,9 кв.м. та господарських будівель та споруд погріб «Б» з шиєю (а.с.10-12).

Згідно до записів з домової книги на будинковолодіння по вул. Підлісна, 8 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4 з ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8,були зареєстровані у даному будинку, однак 12.03.1980 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були зняті з реєстрації (а.с.13-14).

Відповідно до довідки, виданої ОСОБА_2 селищною радою Вінницького району Вінницької області, від 23.12.2016 року, у зв*язку із утворенням територіальної громади селища Стрижавка з 1984 року по господарська за будинковолодіння по вул. Підлісна, 8 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, не велась (а.с.15).

Відповідно до копії спадкової справи майна померлої 21 березня 2016 року, - ОСОБА_4, спадщину після її смерті прийняла онучка ОСОБА_1, подавши до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, інші спадкоємці по справі відсутні.

Позивач ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_4 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулась до Вінницької районної державної нотаріальної контори, але постановою від 16.12.2016 року нотаріуса Вінницькою районної державної нотаріальної контори в отриманні свідоцтва позивачу було відмовлено, оскільки у спадкоємця відсутні документи , які підтверджують право власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: вул. Підлісна, 8 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області (а.с.21).

Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове об'єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці.

Згідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Надалі порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно п. 9 зазначених Вказівок окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домашнє господарство.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Тобто усі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

З матеріалів справи судом встановлено, що будинок № 8 , по вул. Підлісна в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької відносилося до колгоспного двору, год будівництва будинку зазначено 1980 рік, головою колгоспного двору зазначений ОСОБА_5, членами ОСОБА_6 та їх сини- Дідух В.В., ОСОБА_8 ( а.с.16,18)

Станом на 15.04.1991 рік даний будинок відносився до типу колгоспного двору, в якому проживали та були зареєстровані ОСОБА_4 ( член колгоспного двору), померла померла 21.03.2016 року , та ОСОБА_5 ( голова колгоспного двору), помер -28 серпня 2000 року.

Позивач у справі є єдиною спадкоємицею, за заповітом після смерті ОСОБА_4

Реалізувати своє право як спадкоємця за заповітом після смерті спадкодавця поза судовим порядком, позивач не має можливості, оскільки спірний будинок відноситься до суспільної групи- колгоспний двір.

Тому, захист спадкового права позивача, підлягає захисту судом , шляхом задоволення позову про визнання права власності на даний будинок в порядку спадкування за заповітом оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 так як подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строк передбачений законодавством, даний будинок належав спадкодавцеві як члену колгоспного двору, голова якого помер раніше - 28 серпня 2000 року, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, а також, не порушує прав та інтересів третіх осіб .

Керуючись ст. ст . 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, підписаної її представником згідно договору ОСОБА_3 до ОСОБА_2 селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 21 березня 2016 року , на житловий будинок № 8 з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в смт. Стрижавка , по вул. Підлісна , Вінницького району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня отримання його копії, шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: