АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/763/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_3» (далі - ПАТ «ОТП ОСОБА_3», ОСОБА_3) на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_3» про визнання поруки припиненою, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до ПАТ «ОТП ОСОБА_3» про визнання поруки припиненою, посилаючись на те, що 27.12.2007 року між ЗАТ «ОТП ОСОБА_3», правонаступником якого є ПАТ «ОТП ОСОБА_3», та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № ML-F00/313/2007.

Згідно з умовами кредитного договору ОСОБА_3 надав ОСОБА_7 кредит в розмірі 71980 доларів США із встановленням плаваючої процентної ставки у розмірі 3,49 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору), відповідно до п. 3 частини № 1 кредитного договору.

Позичальник ОСОБА_7 зобовязався прийняти кредитні кошти та повернути їх у строки вказані в договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах встановлених договором.

На забезпечення виконання зобовязання за основним договором 27.12.2007 року між ОСОБА_6 та Банком укладено договір поруки № SR-F00/313/2007, відповідно до умов якого поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність за повне та своєчасне виконання ОСОБА_7 його зобовязань перед Банком за кредитним договором.

23.12.2010 року між ПАТ «ОТП ОСОБА_3» та ОСОБА_7 був укладений додатковий договір № 1 до кредитного договору № ML-F00/313/2007 від 27.12.2007 року.

Відповідно до пункту 1 додаткового договору, сторони доповнили основний договір кредиту положенням про те, що у випадку надання банком письмової згоди щодо укладення позичальником договору страхування з умовою розстрочки сплати повної суми страхових платежів, позичальник зобовязаний не пізніше трьох банківських днів до дати сплати чергової частини страхового платежу, що визначені умовами договорів страхування, надавати банку оригінал платіжного документу, що підтверджує сплату страхового платежу на наступний період дії договору страхування чи оригінал договору страхування укладений на умовах, що задовольняють банк та з погодженою банком страховою компанією. Перелік погоджених банком страхових компаній розміщується на сайті банку.

Згідно п. 2 додаткового договору у випадку порушення позичальником будь-яких своїх зобовязань, встановлених п. 1 цього додаткового договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток (в залежності від виду процентної ставки, що застосовується за кредитним договором (плаваюча чи фіксована процентна ставка) підвищується на 4 % річних, в порядку передбаченому цим додатковим договором.

Поручитель не був повідомлений про таке збільшення відповідальності позичальника, а відповідно і про збільшення своєї відповідальності за договором поруки.

В договорі поруки сторонами не узгоджено можливість зміни розміру процентів за основним зобовязанням без додаткового повідомлення поручителя та укладення додаткової окремої угоди.

Таким чином, у зобовязаннях, в яких бере участь поручитель, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя, не дає підстав покладати на останнього відповідальність за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком, а тому порука є такою яка припинилася.

Тому на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України позивач просив суд визнати поруку ОСОБА_6 перед ПАТ «ОТП ОСОБА_3» згідно договору поруки № SR-F00/313/2007 від 27.12.2007 року припиненою.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОТП ОСОБА_3» просить рішення суду скасувати як незаконне, необґрунтоване та таке, що порушує норми матеріального та процесуального права. Просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

При цьому вказує, що відповідно до п. 4 додаткового договору № 1 після підвищення процентної ставки в порядку, передбаченому п. 2, 3 цього додаткового договору та подальшого належного виконання позичальником своїх зобовязань, встановлених в п. 1 цього договору, фіксована процентна ставка чи фіксований зменшується на 4 % річних в порядку, передбаченому цим додатковим договором.

Апелянт вважає, що умови додаткового договору № 1 до кредитного договору жодним чином не призводять до збільшення відповідальності боржника та поручителя та не є підставою для припинення договору поруки.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що додатковим договором до кредитного договору фактично встановлено нові умови, якими збільшено процентну ставку у випадку порушення позичальником зобовязань, встановлених п. 1 додаткового договору, на 4 %. Таким чином, відбулось збільшення відповідальності поручителя без його згоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2007 року між ЗАТ «ОТП ОСОБА_3», правонаступником якого є ПАТ «ОТП ОСОБА_3», та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № ML-F00/313/2007. Згідно з умовами кредитного договору ЗАТ «ОТП ОСОБА_3» надав позичальнику кредит в розмірі 71 980 доларів США із встановленням плаваючої процентної ставки у розмірі 3,49 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору), відповідно до п. 3 частини № 1 кредитного договору.

Позичальник ОСОБА_7, в свою чергу, відповідно до п. 1.1 ст. 1 частини № 2 кредитного договору зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки вказані в договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах встановлених договором.

Того ж дня, 27.12.2007 року, на забезпечення зобовязання за основним договором, між ОСОБА_6 та ЗАТ «ОТП ОСОБА_3» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП ОСОБА_3») було укладено договір поруки № SR-F00/313/2007. Відповідно до п. 1.1. договору ОСОБА_6 взяв на себе зобовязання відповідати в повному обсязі за належне виконання ОСОБА_7 його зобовязань перед Банко за кредитним договором.

23.12.2010 року між ПАТ «ОТП ОСОБА_3» та ОСОБА_7 було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № ML-F00/313/2007 від 27.12.2007 року (далі додатковий договір). Згідно з п. 1 додаткового договору сторони домовились доповнити кредитний договір положенням про те, що у випадку надання банком письмової згоди щодо укладення позичальником договору страхування з умовою розстрочки сплати повної суми страхового платежу, позичальник зобовязаний не пізніше трьох банківських днів до дати сплати чергової частини страхового платежу, що визначені умовами договору страхування, надавати банку оригінал платіжного документу, що підтверджує сплату страхового платежу на наступний період дії договору страхування чи оригінал договору страхування укладений на умовах, що задовольняють банк та з погодженою банком страховою компанією. Перелік погоджених банком страхових компаній розміщується на сайті банку.

Відповідно до п. 2 додаткового договору № 1 у випадку порушення позичальником будь-яких своїх зобовязань встановлених п.п. 1 цього договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток підвищується на 4 % (чотири відсотки) річних в порядку, передбаченому цим додатковим договором.

Підвищення процентної ставки, передбачене п. 2 додаткового договору, відбудеться в випадку порушення позичальником будь-яких зобовязань, встановлених п.1 додаткового договору та не потребує укладення будь-якого додаткового договору до кредитного договору чи графіку платежів у новій редакції, та сторони згодні з таким підвищенням по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту, при цьому, процентна ставка по кредиту підлягає підвищенню в першій банківській день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено порушення п. 1 цього додаткового договору (п. 3 додаткового договору № 1 до кредитного договору № ML-F00/313/2007 від 27.12.2007 року).

Після підвищення процентної ставки, в порядку передбаченому п.п. 2.3 додаткового договору та подальшого належного виконання позичальником своїх зобовязань встановлених п. 1 цього додаткового договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток (в залежності від виду процентної ставки, що застосовується за кредитним договором (плаваюча чи фіксована процентна ставка), зменшується на 4 % річних та в порядку передбаченому додатковим договором (п. 4 додаткового договору № 1 до кредитного договору № ML-F00/313/2007 від 27.12.2007 року).

Зменшення процентної ставки, передбачене п. 4 цього додаткового договору, буде здійснено в силу належного виконання позичальником своїх зобовязань передбачених п. 1 цього додаткового договору та не потребує укладення додаткового договору до кредитного договору чи графіку платежів у новій редакції та сторони згодні з таким зменшенням процентної ставки по відношення до всієї неповернутої суми кредиту, при цьому, процентна ставка по кредиту підлягає зменшенню в першій банківських день місяця, наступного за місяцем в якому було здійснено належне виконання позичальником своїх зобовязань передбачених умовами п. 1 цього додаткового договору (п. 5 додаткового договору № 1 до кредитного договору № ML-F00/313/2007 від 27.12.2007).

В матеріалах справи відсутні докази, підтверджуючі внесення змін до договору поруки між ОСОБА_6 та ПАТ «ОТП ОСОБА_3», в звязку з укладенням додаткового договору № 1 до кредитного договору № ML-F00/313/2007 від 27.12.2007 року.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як установлено судом попередньої інстанції, пунктом 1 додаткового договору до кредитного договору сторони доповнили основний договір положенням, яким фактично збільшили обсяг відповідальності позичальника та його поручителя.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що порука припиняється у разі внесення будь-яких змін до умов основного зобов'язання без згоди поручителя, якщо при цьому відбулось збільшення обсягу відповідальності останнього.

Проаналізувавши вищевказані норми, пункти додаткового договору та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_6, оскільки обсяг зобовязань його як поручителя було збільшено без його згоди.

Що стосується посилань в апеляційній скарзі на п. 4 додаткового договору щодо зменшення процентної ставки на 4 % у разі належного виконання позичальником своїх зобовязань за п. 1 додаткового договору, то вони є непереконливими, оскільки у п. 2 додаткового договору передбачено збільшення процентної ставки на 4 % в разі порушення позичальником своїх зобовязань.

Решта доводів апеляційної скарги повторюють вимоги, що були викладені в запереченнях до позовної заяви, були оцінені судом першої інстанції та не дають підстав для скасування чи зміни рішення районного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_3» відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :