Справа № 496/2384/15-ц
Провадження № 2/496/24/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі Горищенко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_3 та Відділ у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, уточнивши який (а.с. 47-50, 77-79), просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: Одеська область, Біляївський район, вул. Больнична, 50 недійсним та скасувати акт реєстрації в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 07.07.576.00221; скасувати рішення 6 сесії 5-го скликання Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 24.10.2006 про затвердження проекту відведення земельної ділянки; визнати підпис, що міститься на технічній документації, на підставі якого був виготовлений державний акт ОСОБА_2, таким, що не належить ОСОБА_1; зобовязати ОСОБА_2 провести демонтаж каналізаційної труби, каналізаційного люка-відстійника та вентиляційних каналів газового призначення, які знаходяться на земельній ділянці, яка розташована за адресою: вул. Больнична, 52 в с. Усатове Біляївського району Одеської області.

Свої вимоги мотивує тим, що на праві приватної власності їй належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в селі Усатове Біляївського району Одеської області по вулиці Больнична, 52, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 липня 1999 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2- 885, розташованого на присадибній земельній ділянці. Поруч з її будинком і на загальній земельній площі розташований житловий будинок ОСОБА_3 за адресою: вул. Больнична, 52а. На праві приватної власності їй належить земельна ділянка площею 0,063 та згідно державного акту на право власності на землю від 5 червня 2000 року за № 278. ОСОБА_3 також належить земельна ділянка площею 0,09 га, згідно державного акту на право власності від 5 червня 2000 року за № 277. ОСОБА_3 є її сином, тому до цього часу між ними не розділена земельна ділянка в натурі, тому у них немає межі, а земельною ділянкою вони користуються спільно. Житловий будинок, в якому вонана даний час проживає, був подарований їм громадянкою ОСОБА_4 в серпні 1964 року. Згідно схематичного плану нашої земельної ділянки за 1946 рік та 1955 рік, розміри земельної ділянки складають 1770 м2 і до цього часу ні разу не змінювались. ОСОБА_2, на протязі багатьох років самочинно, без їхнього дозволу змінювала межу між земельними ділянками. Як їй стало відомо, 6 червня 2007 року, відповідач отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, але при оформленні документів ОСОБА_2 не узгоджувала з нею межі і вона не ставила свого підпису щодо межі з нею, тобто відповідач поставила за неї інший підпис і навіть, написала її прізвище з помилкою в документах на оформлення державного акту. Усатівська сільська рада Біляївського району Одеської області не зреагувала відповідно до чинного законодавства на те, що ОСОБА_2 шляхом самозахоплення порушує земельне законодавство України та її законне право власності на землю. Також відповідач на її земельній ділянці, без її відома і дозволу провела каналізаційну трубу та каналізаційний люк-відстійник. На неодноразові скарги ОСОБА_2 не реагує. Вважає, що ОСОБА_2 змінила межі між земельними ділянками. Вважає, що її права порушені відповідачами, у звя»язку з чим вона звернулася до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала, при цьому пояснила, що у 1964 році позивачем була придбана ділянка. Межа з ділянкою відповідача проходила по стіні будинку. ОСОБА_2 ніколи не відмовляли в можливості обслуговування стіни будинку, незважаючи на те, що межа між земельними ділянками проходить по стіні будинку відповідача. Потім ОСОБА_2 загородила ділянку сіткою. Акт встановлення в натурі меж земельної ділянки ОСОБА_2 позивач не підписувала, з межами не згодна. Відповідно до державного акту на її земельну ділянку за 2000 рік межа між земельними ділянками позивача та відповідача має бути рівною. Крім того, вважає, що каналізація має знаходитись на земельній ділянці ОСОБА_2, а не на земельній ділянці позивача.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовну заяву не визнала і пояснила, що купила будинок у 1980 році. У 2010 році ОСОБА_3 особисто визначив межу та поставив огорожу, внаслідок чого вона була позбавлена можливості обслуговувати стіну будинку. Вважає, що позов ОСОБА_1 необґрунтований, а тому просила відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував та пояснив, право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку підтверджує державний акт, в ньому вірно визначені межі. Вважає позов ОСОБА_1 надуманим і просив у його задоволенні відмовити.

Представник відділу у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до судового засідання не зявився, належним чином повідомлений про слухання справи, причини не явки до суду не повідомив.

Представники третьої особи Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. Надали суду пояснення, що у 2013 році було створено комісію, яка виїздила на місце і було встановлено, що межі між земельними ділянками не було. Спеціалістами були проведені вимірювання, при цьому встановлено, що каналізаційний люк знаходився на території земельної ділянки ОСОБА_2, а не ОСОБА_1

Третя особа ОСОБА_3, який є сином позивача, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що питання лише в каналізації, яка поряд з їх цистерною. У них з матірю одна земельна ділянка, яка не розділена. Відповідач ОСОБА_2 купила будинок у 1980 році, були показані межі, межа була пряма, будинок відповідача був саме на межі. Ділянку біля свого будинку відповідач обслуговувала з їх дозволу, оскільки це частина їхньої земельної ділянки. Відповідач самовільно зробила відмостку та яму для відходів, у них почала забруднюватись вода в цистерні.

Представник Відділу у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до судового засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в будинку з 2012 року, хто ставив первинну огорожу між земельними ділянками він не знає, проте зауважив, що сітку на межі ставила ОСОБА_2, у останньої є відстійник та каналізація, через що вода в його колодязі має неприємний запах.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 пояснив, що дослідження ним були проведені, за результатом яких він склав наявний в матеріалах справи висновок і повністю його підтримує, всі питання були висвітлені в повному обсязі, при цьому зазначивши, що в схемі до висновку наявна технічна описка, варто брати до уваги номери 50,52 та 52а. В ході дослідження встановлено, що земельна ділянка під № 50 не відповідає правовстановлюючим документам за своїм місцем розташування, тобто проводити зіставлення з наявною інформацією, що ділянка не відповідає, не можна. Вирішення вказаного спору можливе шляхом внесення змін до бази Державного земельного кадастру, тобто змінити координати, чи його окремо, чи з іншими земельними ділянками, які розміщені поряд. Згідно висновків дослідження існує дві накладки 51 м2 та 3 м2 в різних частинах суміжних ділянок, тобто зміщення межі призвело до недоїмки зі сторони позивача, так і недоїмки зі сторони відповідача, лише в різних обсягах.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, експерта, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ст.78 ЗК України встановлено, що право власності на землю-це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками; право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них; земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Громадяни України, відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділенні в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 152 ЗК України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За умовами гарантій права власності на земельну ділянку, передбачених ч.1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до свідоцтва на право на спадщину, зареєстрованого в реєстрі за № 2-885, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 від 13.07.1999, домоволодіння за адресою: Одеська область, Біляївського району Одеської області, с. Усатове вул. Больнична, 52, належить ОСОБА_1 (том 1 а.с. 5). Площа земельної ділянки за вказаною адресою складає 0,12 га.

Рішенням № 194 Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 29.03.1999 року ОСОБА_1 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,063 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в с. Усатово по вул. Лікарняній 52 (том. 1 а.с.185)

Згідно виписки з рішення № 143 Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 11.02.1999 року ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,09 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в с. Усатово по вул. Лікарняній 52 (том. 1 а.с.184)

Ділянки № 52 та № 52а по вулиці Больнична в с. Усатове Біляївського району Одеської області не поділені огорожами та використовуються як єдина ділянка. Дана земельна ділянка обмежена фізичними межами.

Земельна ділянка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі державних актів на право приватної власності на землю відповідно серії IV-ОД №023895 від 05.06.2000 та серії IV-ОД №023894 від 05.06.2000 (а.с. том 1 а.с.11,14).

Згідно схематичного плану садибної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. Больнична, 52 в селі Усатове Біляївського району Одеської області, складеного станом на 01.09.1946 площа земельної ділянки складає 1742,7 м2 (том 1 а.с. 18)

За умовами схематичного плану садибної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. Больнична, 52 в селі Усатове Біляївського району Одеської області, складеного станом на 06.12.1955 площа земельної ділянки складає 1770 м2 (том 1 а.с. 19)

Згідно договору купівлі-продажу від 20.06.1980, ОСОБА_13 від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_14 продано ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Лікарняна, 50. Станом на 1980 рік, площа земельної ділянки, на якій було розташовано відчужуване домоволодіння становила 600м2 (том 1 а.с.216).

Рішенням № 155-У Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 24.10.2006 ОСОБА_2 було передано у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельну ділянку площею 0,105 га, розташовану за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Лікарняна, 50 (том 1 а.с. 163).

Земельна ділянка за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Лікарняна, 50, належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 06.06.2007 року (том 1 а.с. 20)

З висновку по складанню державного акту на право власності на земельну ділянку № 6-06-159 від 15.01.2006 наданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів вбачається, районний відділ земельних ресурсів погоджує складання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 за адресою: с. Усатове, вул. Больнична, 50 Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, згідно фактичних площ: всього землі 0,1053 га, в тому числі 0,0653 га рілля, 0,0400 га під будівлями та дворами.

Згідно висновку 4201 від 14.07.2017 судової земельно-технічної експертизи, обєктами дослідження якої були земельні ділянки №№50,52,52а, розташовані по вулиці Лікарняній в с. Усатове Біляївського району Одеської області встановлено наявність накладання меж земельних ділянок №№52, 52а по вул. Лікарняній в с. Усатове, Біляївського району Одеської області за даним технічної інвентаризації найбільш наближеної до первинного відведення земельної ділянки №52 та меж земельної ділянки №50 по вул. Лікарняній в с. Усатове, Біляївського району Одеської області за фактичними межами. Вказане накладання обумовлене зміною конфігурації спірної суміжної межі, з прямої лінії на ломану та зміщенням в сторону ділянки №52 в фасадній частині на 0,82 м та в задній частині на 2,55м. В результаті накладання площа земельної ділянки №52 зменшилась на 51м2 в фасадній частині на 12м2 та в задній частині на 39м2. Площа земельної ділянки №50 зменшилась на 3м2 в центральній частині земельної ділянки. Також таке накладання в фасадній частині земельних ділянок підтверджується схематичними планами інвентаризацій земельної ділянки №52 станом на 06.12.1955 року та на 25.11.2005 року, згідно яких спірна суміжна межа також проходить по прямій лінії та відстань від існуючого житлового будинку літ. «А» до спірної межі на 0,87 м та 0,80 м більше фактичної. Також згідно схематичного плану до копії технічного паспорту на садибний будинок №50 станом на 01.08.2013 року, ліву спірну межу показано такою, що проходить по зовнішній стіні житлового будинку літ. «А» орієнтованій на ділянку №52. Приймаючи до уваги, що фактичне місце розташування земельної ділянки №50 по вул. Лікарняній в с. Усатове, Біляївського району, Одеської області не відповідає положенню передбаченому правовстановлюючим документом (державним актом) та знаходиться зі зміщенням у південно-східному напрямку на 1,85м, порівнювати положення меж земельних ділянок №№52, 52а за даними первинної або наближеної до первинної документації з даними, які характеризують зміщення всіх меж земельної ділянки відносно фактичних, є некоректним та не може відображати обєктивну ситуацію. Графічно взаємне розташування земельних ділянок №50, №№52, 52а за фактичним використанням та за матеріалами інвентаризації 1946 року зображено у додатку №1 «Суміщена схема земельних ділянок №50, та №№52, 52а по вул. Лікарняній в с. Усатове. Біляївського району, Одеської області». При цьому взаємне положення меж земельних ділянок №№52, 52а за даними інвентаризації 1946 року та меж земельної ділянки №50 за державним актом графічно зображено у додатку1 Межі раніше цілою ділянки № 52 за даними 1946 року зображено червоним кольором, межі земельної ділянки №50 за державним актом синім. ( том 2 а.с. 20).

Згідно листа Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 11.09.2013 року № 04.2-08/13/4935 в ході візуального обстеження та примітивного обміру (рулеткою) фасадної частини земельної ділянки, факту самовільного зайняття ділянки ОСОБА_1 ОСОБА_2 не виявлено (том 1, а.с.37 )

В листі Держсільгоспінспекції України від 05.09.2013 (том 1 а.с. 38) вказано, що за результатом позапланової перевірки, здійсненою Державною інспекцією сільського господарства в Одеській області, факт самовільного зайняття частини земельної ділянки ОСОБА_3 сусідкою ОСОБА_2 не підтверджено.

Суд вважає, що державний акт на ім»я ОСОБА_2 був виданий у відповідності з вимогами закону, скасування державного акту не вирішить спору про межі між сторонами. Вирішення спору щодо приведення меж у відповідність можливе шляхом внесення змін до бази Державного земельного кадастру.

На думку суду, рішення Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки ніяким чином не порушує прав позивача, а тому підстав для його скасування суд не вбачає.

Позовна заява в частині визнання підпису, що міститься на технічній документації, на підставі якої був виготовлений державний акт на ім»я ОСОБА_2, таким, що не належить ОСОБА_1, задоволенню не підлягає, оскільки встановити, кому належить підпис можливе лише шляхом проведення судової почеркознавчої експертизи, а своїм правом на звернення до суду з відповідним клопотанням позивач та її представник не скористалися.

В частині зобов»язання ОСОБА_2 провести демонтаж каналізаційної труби, каналізаційного люка-відстійника та вентиляційних каналів газового призначення, суд вважає, що позовна заява задоволенню також не підлягає, оскільки позивачем та її представником у судовому засіданні не доведено ту обставину, що каналізаційний люк-відстійник та вентиляційні канали газового призначення розташовані на земельній ділянці позивача. Крім того, з державного акту на ім»я ОСОБА_2 вбачається, що за будинком наявна земельна ділянка, межа не проходить по межі будинку. Також зі схеми, складеної експертом вбачається, що за будинком ОСОБА_2 є частина земельної ділянки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, а тому підстави для її задоволення відсутні.

Судом 09.11.2017 року в якості забезпечення позову було накладено арешт на земельну ділянку під № 50, що знаходиться за адресою: с. Усатове, вул. Больнична Біляївського району Одеської області, загальною площею 0,1053 га, кадастровий номер :02:001:0271, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 118216.

Відповідно до ч.ч. 9,10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позовні вимоги позивача ОСОБА_1 залишені без задоволення, вжиті судом заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 125, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 182, 316, 319, 321, 387, 391, 393 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_3 та Відділ у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку за адресою: Одеська область, Біляївський район, вул. Больнична, 50 недійсним та скасування акту реєстрації в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 07.07.576.00221; скасування рішення 6 сесії 5-го скликання Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 24.10.2006 про затвердження проекту відведення земельної ділянки; визнання підпису, що міститься на технічній документації на підставі якої був виготовлений державний акт ОСОБА_2 таким, що не належить ОСОБА_1; зобовязання ОСОБА_2 провести демонтаж каналізаційної труби, каналізаційного люка-відстійника та вентиляційних каналів газового призначення, які знаходяться на земельній ділянці, яка розташована за адресою: вул. Больнична, 52 в с. Усатове Біляївського району Одеської області залишити без задоволення.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту на земельну ділянку під № 50, що знаходиться за адресою: с. Усатове, вул. Больнична Біляївського району Одеської області, загальною площею 0,1053 га, кадастровий номер :02:001:0271, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 118216, вжиті ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 09 листопада 2017 року.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.І. Трушина