Ухвала

іменем україни

27 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Володимир-Волинського підприємства теплових мереж «Володимир-Волинськтеплокомуненерго» про стягнення недорахованої заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 12 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебуває з відповідачем у трудових відносинах, обіймає посаду головного інженера.

18 березня 2015 року директором підприємства був виданий наказ про встановлення неповного робочого тижня на підприємстві. Попри вказане, позивач виходив на роботу всі робочі дні, що передбачені чинним законодавством, протягом травня-серпня 2015 року, крім тих, коли перебував у відпустці, але протягом цього періоду йому не була нарахована заробітна плата у повному обсязі.

На підставі вказаного позивач просив стягнути з відповідача на його користь недораховану заробітну плату за травень-серпень 2015 року у розмірі 4 277,62 грн.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 08 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 12 липня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору скасовано. У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

У статті 56 КЗпП України визначено, що за угодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень. Оплата праці в цих випадках проводиться пропорційно відпрацьованому часу або залежно від виробітку.

Отже, відповідно до вказаних норм закону у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці, втому числі і режиму роботи.

Також за згодою між працівником і власником може встановлюватися і неповний робочий час.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судами, що наказом від 18 березня 2015 року № 52 на підприємстві відповідача з 20 травня 2015 року до 01 жовтня 2015 року встановлено неповний (чотирьохденний) тиждень для усіх працівників підприємства.

Відповідно до заяв працівників підприємства вони погодились на встановлення чотирьохденного робочого тижня з 20 травня 2015 року по 30 вересня 2015 року з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу. Таку згоду надав і позивач ОСОБА_4 (а. с. 129).

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 12 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана Л.М. Мазур О.В. Попович