Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1841/17

Номер провадження: 2/511/770/17

20 грудня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванова О. В.,

секретаря - Кирилової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

В С ТА Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між ними розірваний. Після чого сторони почали проживати окремо. Відповідач з моменту припинення їх спільного проживання, вихованням їх дітей не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей,не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на фізичний розвиток, як складову виховання. На підставі викладеного позивач просить суд, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася 26.10.2017 року та 22.11.2017 року, про день та час слухання справи була сповіщена належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази.(а.с.22;23;27).

Крім того, позивач втретє в судове засідання, призначене на 20.12.2017 року також не зявилася, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, що підтверджується відповідним зворотнім рекомендованим повідомленням, при цьому до суду повертаються смс-повідомлення про недоставляння sms (а.с. 23).

Відповідач ОСОБА_2 був сповіщений належним чином про час та місце судового засідання, до суду не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи за його відсутності не подавав, та не надав суду заперечень щодо предмету позову по суті.(а.с.41-43).

Представник третьої особи Служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації ОСОБА_5 в судові засідання не зявлялася про день та час слухання справи була сповіщена належним чином, через канцелярію суду надала заяви відповідно до яких позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, заперечувала проти їх задоволення, окрім того долучила до справи Висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, просила справу розглядати за її відсутністю. (а.с.24-25; 29).

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши представлені документи та матеріали, заяви сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за їх недоведеністю за наступних підстав.

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 263 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними тощо.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (ч. 3 ст. 263 ЦПК України).

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми процесуального права та необхідність дотримання строків розгляду справи, суд вважає неявку позивача в судове засіданні неповажною та вважає за можливе продовжити розгляд зазначеної справи за відсутності позивача та необхідністю ухвалення рішення по справі на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що у вересні 2017 року до суду з позовом про позбавлення батьківських прав звернулася позивач, не надавши жодного доказу на обгрунтування своїх позовних вимог, в тому числі наявності або відсутності підстав для позбавлення батьківських прав батька дітей; доказів з ким діти проживають тощо.

З позовної заяви вбачається, що 04 червня 2011 року в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Зирянова) ОСОБА_6, 25 травня 1993 року вродження, уклала шлюб із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, про що виконавчим комітетом Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 14, після укладення шлюбу із відповідачем вона обрала прізвище чоловіка - «Подскрьобишева».(а.с.

Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, серії 1-ЖД № 275959, виданим 16 вересня 2011 року виконавчим комітетом Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області;(а.с.6); сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, серії 1-ЖД № 422452, виданим 24 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області.(а.с.7), згідно позовної заяви спільне життя у позивача із відповідачем не склалося тому шлюб розірвали; відповідач проживає окремо, але діти залишилися проживати з позивачем та перебувають на її утриманні.

Також судом встановлено, що Роздільнянською РДА, як органом опіки та піклування було проведено вивчення питання соціальної характеристики ОСОБА_2 та було надано висновок про недоцільність позбавлення його батьківських прав, відносно його малолітніх дітей. Даний висновок обґрунтований тим, що ОСОБА_1 було надано недостатньо підстав для позбавлення його батьківських прав.( а.с. 25).

Відповідно до ст.ст. 4, 81 ч.ч. 1, 5-7 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд вважає, що позивач в даному випадку самостійно розпорядився своїми правами, ухилилася від явки до суду та надання доказів; також не представивши необхідний пакет документів на засідання РДА щодо доцільності вирішення вказаного спору; крім того розглядом справи на протязі трьох місяців не цікавиться, навіть відключила мобільний телефон, що унеможливлювало здійснити її смс-повідомлення.

Виходячи з наведених вище обставин суд вважає, що позивач не довів свої вимоги у повному обсязі.

Таким чином, суд вважає, що наявні в матеріалах справи тільки ксерокопії свідоцтв про народження дітей без всієї сукупності інших доказів по справі не можуть свідчити про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача, тому враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вони не підлягають задоволенню, а тому суд вважає позовні вимоги позивача недоведеними та необґрунтованими.

Суд вважає, що наявність вини батьків належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав.

Таким чином позивачем не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, судом не встановлено винної поведінки відповідача та свідомого ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, тому суд зазначає, що підстави, передбачені ст. 164 СК України для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, відсутні, що є підставою для відмови в задоволенні позову за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. ст. 15, 150, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України, суд

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до п.п. 15.2, 15.5 Перехідних положень до Закону України № 2147-VШ від 03.10.2017р. скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що можуть бути предметом судового розгляду; апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного

перегляду.

Суддя: О. В. Іванова