Справа № 569/3607/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Мізера А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач розмір заявлених позовних вимог уточнила. Суду пояснила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2008 року, від якого у них 17 вересня 2009 року народилась донька ОСОБА_3.

Спільне життя у них не склалось. Останні два роки вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, з відповідачем не спілкуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим.

Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча працездатний, на утриманні інших осіб немає, отримує мінливий та нерегулярний дохід.

Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; визначити місце проживання малолітньої доньки з нею; стягнути з відповідача на її користь аліменти в тому розмірі, в якому визначить суд.

В судове засідання відповідач не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2008 року.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №043559 виданим 14 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 14 листопада 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2008 року листопада місяця 14 числа зроблено відповідний актовий запис №1931. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2.

Від даного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №103079 виданим 24 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_3 народилася 17 вересня 2009 року в м.Рівне, про що зроблено відповідний актовий запис №2444. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Від надання терміну для примирення позивач в судовому засіданні відмовилася.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, та те, що протягом останнього часу шлюбні відносини між сторонами погіршувалось, що призвело до фактичного їх припинення. На даний час сторони два роки проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, фактично їх сімя розпалась, а шлюб існує лише формально, позивач втратила до відповідача почуття любові. Від надання терміну для примирення позивач в судовому засіданні відмовилася, перспектив для збереження сімї не вбачається, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Оскільки від відповідача не надійшло заперечень з приводу того, що після розірвання шлюбу їх малолітня донька буде проживати з матірю, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», установлено у 2017 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку не надає позивачу кошти на утримання доньки, не приймає участь у її утриманні та вихованні, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Однак, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також те, що в судовому засіданні позивачем не подано належних та допустимих доказів того, що відповідач спроможний сплачувати заявлений позивачем розмір аліментів, крім того суд враховує, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, тому суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти в розмірі по 800,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки при подачі позову до суду в частині позовних вимог про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,228,294 ЦПК України, ст.ст.110-112,160,180-182 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволити частково. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 14 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1931 розірвати.

Визначити місце проживання малолітньої доньки сторін ОСОБА_3 з матірю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій суму в розмірі по 800,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 03 березня 2017 року і до досягнення донькою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :