Справа №470/117/14-ц 13.12.2017 13.12.2017
Справа № 470/117/14-ц
Провадження № 22ц/784/2528/17 Головуючий у 1-ї інстанції Міщенко Г.В.
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання:ОСОБА_2,

без участі сторін ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2017 року за позовом

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 травня 2006 року було укладено договір кредиту № DNH4KP34000071, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 1800,50 грн. зі сплатою за користування кредитом 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 14 травня 2008 року.

Відповідач зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконав, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вніс, станом на 16 січня 2014 року його заборгованість склала 26301,62 грн.

Посилаючись на вказані обставини та порушення відповідачкою своїх зобовязань, що призвело до заборгованості за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 26301 грн.62 коп., яка складається з 1312 грн.98 коп. заборгованості по кредиту, 7805 грн. 12 коп. проценти, 15454 грн. 87 коп. пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1228 грн. 65 коп. штраф (процентна складова).

Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» вважав рішення необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому просило його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14 травня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав і обовязків якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір № DNH4KP34000071 про отримання кредиту, в розмірі 1800,50 грн., зі сплатою за користування кредитом 2,09 % на місяць на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 14 травня 2008 року. Зазначений договір складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.4-8).

Згідно п.5.1.умов надання споживчого кредиту, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки.

Крім того, у відповідності до п.5.3 зазначених умов, при порушенні Позичальником строків платежу за будь-яким грошовим зобовязанням, передбаченим даним договором більше, ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості.

Пунктом 5.5. вказаних умов, сторони визначили строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів тривалістю 5 років.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст.1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк на виконання умов кредитного договору видав грошові кошти, проте відповідач, взяті на себе зобовязання за договором та наведені вимоги закону не виконав.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, щомісячні платежі відповідачем не сплачувались, в звязку з чим станом на 16 січня 2014 року виникла заборгованість в сумі 26301,62 грн., з яких 1312,98 грн. заборгованість за кредитом, 7805,12 грн. заборгованість за відсотками, 15454,87 грн. пеня, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1228,65 штраф (процентна складова), у відповідності до п.5.3. умов і правил надання банківських послуг (а.с.3).

У відповідності до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду за вимогами про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 253 вищевказаного Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1,5 ст. 261 ЦК України).

Із змісту Умов та правил надання споживчого кредиту фізичним особам вбачається, що сторони домовились, що строк позовної давності складає 5 років.

Враховуючи вимоги закону, а також те, що сторони встановили не тільки щомісячні платежі в сумі 96, 48 грн. погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту до 14 травня 2008 року, перебіг позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, районний суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем порушено позовну давність, оскільки позов до суду подано 12 лютого 2014 року, тобто більше ніж через пять років.

Також районний суд вірно послався на правову позицію викладену Верховним Судом України у постанові від 22 жовтня 2014 року у справі № 6-127 цс 14.

Згідно з вимогами ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Порушене право підлягає захисту лише в разі визнання причин пропуску поважними.

Оскільки не встановлено наявності поважних причин порушення позовної давності, районний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно наявності причин для стягнення заборгованості в межах позовної давності, тобто за 5 років, не заслуговують на увагу, оскільки, відповідно до правової позиції ВСУ від 19 листопада 2014 року у справі за № 6-160цс14, таке стягнення має бути здійснено у межах строку позовної давності за основною вимогою. Проте в даній справі позовна давність стосовно основної вимоги також порушено, в звязку з чим, суд вірно застосував положення ст. 266 ЦК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія не вбачає підстав для його зміни чи скасування, тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК України, рішення слід залишити без змін.

Керуючись статями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_4

ОСОБА_5