№336/4767/17
пр.№ 2/336/2408/2017
21 грудня 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді Суркової В.П.,
при секретарі Прохоровій А.О.,
розглянувши у відкритом судовому засіданні цивільнза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1.
У квартирі зареєстрований його колишній зять ОСОБА_2, відповідач у справі.
У квітні 2014 року відповідач виїхав з квартири на постійне проживання до іншого жилого приміщення, при цьому забрав всі свої речі, але реєстрацією не припинив, місце його проживання позивачу невідомо.
Реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі перешкоджає йому розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.
Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 26 в будинку № 6 по вул. Косигіна у м. Запоріжжі.
В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову з підстав, викладених у позові та додатково пояснив, що раніше його дочка ОСОБА_3 з відповідачем мешкали у спірній квартирі, сімейні стосунки не склалися і тому у квітні 2014 року відповідач залишив квартиру, у подальшому вони припинили шлюб. Неодноразово пропонував відповідачу знятися з реєстраційного обліку, але отримав відмову.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився повторно. Причину неявки не повідомив.
За згодою позивача і у відповідності до вимог ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення позивача, свідків, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва № 9823 від 06.01.2000 року, належить квартира АДРЕСА_2 ( а.с. 10), до перейменування вул. Косигіна.
Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місці проживання УДМС України в Запорізькій області від 28.09.2017 року, у квартирі АДРЕСА_3 з 2010 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с.24).
Відповідач доводиться позивачу колишнім зятем, шлюб між дочкою позивача ОСОБА_3 та відповідачем розірваний на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2014 року (а.с. 17-18).
За положеннями ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності, а у відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона є дружиною позивача та мешкає за адресою: АДРЕСА_4. Після розлучення їх дочки з відповідачем у 2014 році останній залишив квартиру, забрав всі свої речі, місце його проживання невідомо.
Аналогічні показання дала свідок ОСОБА_3
Аналізуючи наведені докази у сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач втратив право користування спірною квартирою, оскільки без поважних причин не проживає у ній понад один рік, тому наявні підстави для задоволення позову.
Керуючись ст. 319, ч. 1, 2 ст. 386, ст. 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 76-80,258, 259, 263- 265, 354, 355 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 26 в будинку № 6 по вул. Спартака Маковського (до перейменування вул. Косигіна) у м. Запоріжжі.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір у сумі 640 грн.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Суркова