Справа № 438/909/16-ц
Номер провадження 2/438/78/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 квітня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Наминанік О.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини на час навчання,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який 23.02.2017 року було нею уточнено зменшено розмір позовних вимог та в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, іден.код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 10% від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дати подачі даної заяви і до досягнення ОСОБА_6 23-х років або до закінчення навчання та аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 20 відсотків від усіх видів заробітку, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі даної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, який розірвано рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 11.02.2013р. Від вказаного шлюбу у них є діти: сини, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 та син, ОСОБА_7 15.07.2003р. народження. На підставі рішення Бориславського міського суду Львівської області від 05.03.2013р. з ОСОБА_4 проводилась стягнення аліментів на її користь на утримання дітей ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 15.07.2003р. народження в розмірі 45% частки усього заробітку відповідача до повноліття ОСОБА_5, тобто до 01.09.2016р. У звязку з цим Центральним відділом виконавчої служби м. Вінниця припинено стягнення аліментів й на утримання сина ОСОБА_7 15.07.2003р. народження. Відповідач у добровільному порядку зовсім не приймає участі в утриманні неповнолітнього сина. Старший син ОСОБА_6 навчається на денній формі навчання у Дрогобицькому державному педагогічному університеті імені ОСОБА_8, у звязку із цим позбавлений можливості працювати та забезпечувати себе матеріально, молодший син ОСОБА_7 є неповнолітнім. Діти проживають разом із нею та самотужки вона неспроможна утримувати дітей так як тимчасово не працює, а тому змушена звертатися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі 5% доходу щомісячно до досягнення ОСОБА_6 23-х років або до закінчення навчання та аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, у розмірі 5% доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В решті позову просить відмовити з тих підстав, що відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2016 року у справі № 127/20427/16-ц за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, даним рішенням суду стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 15% від усіх видів заробітку, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 15% від усіх видів заробітку та на утримання Дружини ОСОБА_9 в розмірі 10% від усіх видів заробітку. Враховуючи, що з відповідача уже стягуються аліменти в розмірі 40% від усієї заробітної плати, а загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, відповідач вважає що до стягнення підлягають аліменти в розмірі 5% від усіх видів заробітку на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 до закінчення ним навчання та аліменти в розмірі 5% на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття, про що представником подано письмові заперечення від 19.12.2016 року та 18.01.2017 року.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, з'ясувавши обставини у справі, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є батьком неповнолітнього ОСОБА_7, 15.07.2003р.н., що стверджено світлокопією свідоцтва про народження Серії 1-СГ №9283231 та повнолітнього ОСОБА_5, що стверджено світлокопією свідоцтва про народження Серії 1-СГ №098523 (а.с.3 справа №438/909/16-ц). ОСОБА_5 навчається стаціонарно на другому курсі інституту фізики, математики, економіки та інноваційних технологій Дрогобицького державного педагогічного університету, що стверджено довідкою від 29.08.2016 року за №308 (а.с.4 справа №438/948/16-ц).

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 05.03.2013р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4, 26.02.1972р.н. аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, у розмірі 45% частки усього заробітку ОСОБА_4 щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 08.02.2013 року і до повноліття ОСОБА_5, 01.09.1998р.н.

У звязку з тим, що 01.09.2016 року ОСОБА_5 досягнув повноліття, Центральним відділом виконавчої служби м. Вінниця припинено стягнення аліментів й на утримання ОСОБА_7 15.07.2003р.н.

Відповідач ОСОБА_4 після припинення стягнення з нього аліментів добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього ОСОБА_7 15.07.2003р.н. та ОСОБА_5, 01.09.1998р.н. на час навчання.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (або) і інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Крім цього, ст.ст.199, 200 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Згідно п.20 Постанови Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

На даний час сини проживають з матір`ю позивачем ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні, відтак потребують також і фінансової підтримки з боку батька.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2016 року у справі № 127/20427/16-ц позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволено; стягнуто з ОСОБА_4, 26.02.1972р.н., на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 15% від усіх видів заробітку, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 15% від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.09.2016 року до досягнення старшою дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 аліменти на її утримання в розмірі 10% від усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною сином ОСОБА_6, 29.02.2016р.н., трьох років, до 29.02.2019 року включно.

З відповідача ОСОБА_4 стягуються аліменти в розмірі 40% від усіх видів заробітку, що підтверджується світлокопіями постанов про відкриття виконавчих проваджень від 28.11.2016 року №52994057 і №52994099, та постанов про стягнення із заробітної плати боржника від 28.11.2016 року №52994057 і №52994099, винесених старшим державним виконавцем Староміського відділу Державної виконавчої служби м.Вінниця ОСОБА_12

Твердження представника відповідача про те, що з відповідача уже стягуються аліменти в розмірі 40% від усієї заробітної плати, а загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, що є підставою як вважає представник відповідача для відмови у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі судом не беруться до уваги та спростовуються наступними доказами.

Згідно ч.3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів відповідно до якої: «Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 року N 606-ХІV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.».

Закон України від 21.04.1999 року N 606-ХІV (606-14 ) "Про виконавче провадження" втратив чинність 05.10.2016 року у звязку із набранням чинності новим Законом України «Про виконавче провадження» N 1404-VIII (1404-19 ) від 02.06.2016 року.

Згідно ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Враховуючи матеріальне становище позивача, яка не працює та перебуває на обліку в Центрі зайнятості м.Борислава, те, що старший син ОСОБА_6 навчається на денній формі навчання в Дрогобицькому державному педагогічному університеті, молодший син ОСОБА_7 є неповнолітнім та фактично знаходяться на утриманні матері, а також те, що відповідач ОСОБА_4 як батько повинен утримувати неповнолітнього ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття та ОСОБА_6 до досягнення ним 23-х років або до закінчення ним навчання, оскільки останній продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а також враховуючи те, що відповідачем стягуються аліменти на двох інших дітей у розмірі 30%, та на користь ОСОБА_9 на її утримання в розмірі 10% до досягнення дитиною сином ОСОБА_6, 29.02.2016р.н., трьох років, до 29.02.2019 року включно - суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача слід визначити у розмірі 10% щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, 01.09.1998р.н. до закінчення ним навчання або досягнення 23-х річного віку та 20% щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, 15 липня 2003 року, що не перевищуватиме встановленого законодавством 70% розміру відрахувань за кількома виконавчими документами із заробітної плати відповідача ОСОБА_4

Керуючись ст.ст.181, 182, 199, 200 СК України, ст.ст.10, 60, 88, ч.3 ст.209, 212, 213, 215, 218, п.1 ч.1 367 ЦПК України, ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, іден.код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 10 відсотків від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи із 01 вересня 2016 року до закінчення навчання або досягнення сином двадцятитрьохрічного віку та аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 20 відсотків від усіх видів заробітку, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, іден.код НОМЕР_1 в доход держави 640 гривень 00 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області.

Головуючий: суддя А.Т. Слиш