РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/1933/16-ц

05 квітня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретарів: Буратчук О.В., Госедло Л.І.

з участю представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

представника третьої особи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації, як представник органу опіки та піклування про надання дозволу на виготовлення паспорта дитини без дозволу батька,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Надвірнянської РДА, як представник органу опіки та піклування про надання дозволу на виготовлення паспорта дитини без дозволу батька.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_6 з 19.10.2006 року. В шлюбі 11.01.2007 р. народилася дочка ОСОБА_7. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківсьої області від 11.08.2009 р. шлюб між ними розірвано, дитину суд залишив проживати з матір'ю.

В 2005 році вона взяла участь в інтернет-лотареї United States Permanent Resident Card ( Грін карта) та отримала дозвіл на проживання та працю в США. 28.04.2012 р. вона уклала шлюб з ОСОБА_8, народила ще одну дитину. В 2013 р. переїхала на постійне проживання в США. Відповідач по справі надав дозвіл на виїзд їх спільної дочки ОСОБА_9 на постійне місце проживання до США. Разом з чоловіком вони придбали будинок, ОСОБА_7 відвідує школу та має належні умови для фізичного та духовного розвитку. У 2016 р. вона отримала паспорт ОСОБА_10 Штатів Америки, однак громадянство України не припинено.

Для можливості подорожувати, забезпечення відпочинку та повноцінного розвитку її дочки ОСОБА_9 необхідно виготовити паспорт громадянки США. На її звернення в компетентні органи США, вона отримала відповідь із вимогою надати нотаріально засвідчену заяву батька на виготовлення паспорта ОСОБА_7 або документи, що посвідчують одноосібну опіку над дитиною, зокрема це може бути рішення суду.

Однак відповідач відмовився надати таку заяву, тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_5 з підстав, зазначених в уточненій позовній заяві, суду пояснила, що оскільки правовідносини виникли на території США з приводу виготовлення дитині паспорта саме цієї держави, де неповнолітня ОСОБА_7 постійно проживає на даний час, то відповідно до ст. 16, ст. 66 Закону України «Про міжнародне приватне право» при вирішенні даного спору є підстави для застосування права США, зокрема норми законодавства США, які регулюють порядок та виготовлення, отримання паспорта громадянина США дитині, яка не досягла 16 років. Відповідно до закону США і Кодексу федеральних нормативних положень, а саме 22 Кодексу 51.28 неповнолітня дитина віком до 16 років повинна бути присутня з обома батьками для отримання паспорта громадянина США. Якщо один з батьків відсутній, то інший з батьків може отримати паспорт за певних умов: наявності нотаріально посвідченої заяви - згоди від батька, що не є заявником, на видачу паспорта або документа, що посвідчують одноосібну опіку. Таким документом може бути рішення суду про спеціальне право на отримання паспорта дитини. Зазначає, що згідно з Декларацією прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Оскільки неповнолітня ОСОБА_7 проживає з матір'ю в США, де їй створено належні умови, забезпечено навчання, догляд та турботу, виготовлення паспорта громадянина США розширить можливості для повноцінного розвитку дитини.

Заперечення представника відповідача щодо неналежного забезпеченння, перешкод у спілкуванні вважає необґрунтованими. Просить позов ОСОБА_5 задоволити в повному об'ємі та надати дозвіл на виготовлення та отримання паспорта громадянки ОСОБА_10 Штатів Америки малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову ОСОБА_5 виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Представник позивача ОСОБА_11 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_5 з підстав, зазначених в позовній заяві, виходячи з пріорітетності інтересів дитини просить надати дозвіл на виготовлення паспорта громадянки ОСОБА_10 Штатів Америки малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди батька ОСОБА_6.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала надані письмові заперечення, заперечила обставини на які вказує позивач, як на підставу позовних вимог. Суду пояснила, що між сторонами 19 жовтня 2006 року було укладено шлюб, який розірвано 11 серпня 2009 р. За час спільного проживання в шлюбі, 11 січня 2007 року в них народилася донька - ОСОБА_7. В 2005 році позивачка отримала дозвіл на проживання та працю в США на підставі Грін-кард і періодично виїзджала до ОСОБА_10 Штатів Америки на роботу. 24.08.2012 року в США уклала шлюб з ОСОБА_8, в 2013 році переїхала на постійне місце проживання до США, а 10 листопада 2013 року народила сина ОСОБА_12. Спільна дочка сторін в даний час проживає з матір'ю в США. Стверджує, що фактично з самого моменту розлучення, у сторін почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почали створюватися штучні перешкоди з сторони позивача та осіб, які проживали разом з їх донькою, стосовно неможливості батька нормально спілкуватися з ОСОБА_7. З моменту виїзду доньки відповідача, з її мамою, до США батьку дитини чинять перешкоди у спілкуванні з дочкою.

Вважає твердження позивача, що неповнолітній ОСОБА_7 створено якнайкращі умови, забезпечено належний догляд та турботу недоведеними, а копія договору купівлі-продажу від 20 травня 2014 року вказано, що ОСОБА_13 Засковскі та ОСОБА_14 Засковскі продає ОСОБА_8 рухоме майно, далі *див. копію договору купівлі-продажу нерухомості, який тут додається та укладений як частина даного документу для рухомого майна* не є підтвердженням того, що новою сім'єю позивача було придбано будинок для їх проживання, в тому числі проживання доньки ОСОБА_7, а укладений як частина даного документу для рухомого майна, що не є належним доказом. Вважає, що сторона позивача, не довела жодної з обставин, на які вона посилалась в позові, а навпаки, їх докази свідчать про безпідставність претензій ОСОБА_5 на предмет спору.

Батько дитини має із позивачкою рівні права і обов'язки щодо ОСОБА_7, але позивач нехтує його правами, порушуючи їх. Так йому не повідомляють про обставини справ у ОСОБА_7, в той час коли він, через перешкоджання позивача у побаченні та спілкуванні з донькою, через виїзд її на проживання до США, фактично позбавлений права побачитись з нею. Вважає, що проживаючи постійно в ОСОБА_10 Штатах Америки та набувши громадянство цієї держави його донькою ОСОБА_7 не дозволить йому бачитися з нею, спілкуватися, а також не дозволить виховати її справжньою громадянкою України.

Зазначає, що при налагодженні нормального спілкування з донькою ОСОБА_7, так як з її виїздом на постійне проживання за кордон їх стосунки припинилися, а також, якщо на переконання батька дитини, його доньці насправді будуть створені належні умови для проживання, а не на словах, тоді ним буде надано згоду на виготовлення їй паспорта громадянки США, як було уже сказано, без примусу.

В зв'язку з зазначеними обставинами просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про надання дозволу на виготовлення паспорта громадянки ОСОБА_10 Штатів Америки малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди батька ОСОБА_7 (в даний час ОСОБА_3) ОСОБА_15 відмовити в повному обсязі.

Суд заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 7 СК України).

Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, ратифікована Україною ще 27.02.1991 р. і яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 19.10.2006 року перебували у шлюбі, який зареєстровано у відділі РАЦСу Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, а.з. № 184 (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_7 Тарасівну-11.01.2007 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 02.07.2014 р.(а.с. 26).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.08.2009 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано. ОСОБА_16 дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матір'ю ОСОБА_5

Даним рішенням встановлено, що спору щодо проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, 11.01.2007 року між сторонами немає та вона буде проживати з матір'ю (а.с. 8).

В 2005 році позивач взяла участь в інтернет-лотареї United States Permanent Resident Card (Грін карта) та отримала дозвіл на проживання та працю в США. 28.04.2012 р. позивач уклала шлюб ОСОБА_8 та народила ще одну дитину ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 20-21).

В 2013 р. позивач переїхала на постійне проживання в США.

Відповідач по справі надав дозвіл на виїзд їх спільної дочки ОСОБА_9 на постійне місце проживання до США, що підтверджується копією нотаріально посвідченої заяви від 29.08.2013 р.(а.с. 58).

Сім'я позивача забезпечена власним житлом, що підтверджується договором купівлі продажу від 20 травня 2014 року (а.с. 5-6).

ОСОБА_16 ОСОБА_7 відвідує початкову школу Емерсон округ 205, штат Іллінойс та навчається 4 класі (а.с. 12-13).

Позивач 15 липня 2016 р. отримала паспорт ОСОБА_10 Штатів Америки.(а.с. 19). Однак громадянство України позивача не припинено.

З метою можливості подорожувати, забезпечення відпочинку та повноцінного розвитку її дочки ОСОБА_9 позивач звернулася в компетентні органи США для виготовлення паспорта громадянки США.

На її звернення в компетентні органи США, отримала відповідь із вимогою надати нотаріально засвідчену заяву батька на виготовлення паспорта ОСОБА_7 або документи, що посвідчують одноосібну опіку над дитиною, зокрема це може бути рішення суду (а.с. 22-23).

Однак відповідач батько дитини відмовився надати таку заяву. З пояснень представника відповідача така відмова обумовлена тим, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Згідно ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Гарантія рівності прав іноземців, осіб без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, і громадян України закріплена в Конституції України.

Частина 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачає, що якщо хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, або об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави, або юридичний факт, який створює, змінює або юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини мав чи має місце на території іноземної держави, то приватноправові відносини регулюються цим Законом.

Згідно ч. 1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» справи підсудні судам України, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження.

Розгляд цивільних справ з іноземним елементом здійснюється за «законом суду», тобто юридичною підставою застосування іноземного права на території України є норми ЦПК України, ОСОБА_3 України «Про міжнародне приватне право» тощо.

Норми права інших держав суд застосовує у разі, коли це встановлено законом України чи міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (ч. 6 ст. 8 ЦПК України).

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про міжнародне приватне право» при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України, якщо інше не передбачено законом. Якщо норми і поняття, що потребують правової кваліфікації, не відомі праву України або відомі під іншою назвою або з іншим змістом і не можуть бути визначені шляхом тлумачення правом України, то при їх правовій кваліфікації також враховується право іноземної держави.

Установлення змісту норми права іноземної держави регламентується ст. 8 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Зміст права може встановлюватися не тільки судом, але й сторонами, які зацікавлені в застосуванні даного права. Особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм.

Якщо зміст норм права іншої держави, незважаючи на вжиті з цією метою заходи, в розумні строки не з'ясовано, суд застосовує відповідні норми законів та інших нормативно-правових актів України.

Оскільки правовідносини виникли на території США з приводу виготовлення дитині паспорта саме цієї держави, де неповнолітня ОСОБА_7 постійно проживає на даний час, то відповідно до ст. 16, ст. 66 Закону України «Про міжнародне приватне право» при вирішенні даного спору у суда є всі підстави для застосування права США.

22 грудня 2016 року головним адвокатом юридичної фірми «Баранюк» ОСОБА_18Баранюк, яка діє на підставі ліцензії в штаті Іллінойс США, надано довідку щодо норм законодавства США, які регулюють порядок і виготовлення та отримання паспорта громадянина США дитині, яка не досягла 16 років.

Відповідно до закону США і Кодексу федеральних нормативних положень, а саме 22 Кодексу 51.28 неповнолітня дитина віком до 16 років повинна бути присутня з обома батьками для отримання паспорта громадянина США. Якщо один з батьків відсутній, то інший з батьків може отримати паспорт за певних умов: наявності нотаріально посвідченої заяви - згоди від батька, що не є заявником, на видачу паспорта або документа, що посвідчують одноосібну опіку. Таким документом може бути рішення суду про спеціальне право на отримання паспорта дитини (а.с. 78-80).

Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що батьки несуть відповідальність за розвиток дитини, забезпечують її матеріальний та духовний розвиток, а права та обов'язки батьків повинні ґрунтуватися на принципі інтересів дитини.

Як вбачається з матеріалів справи стосунки між батьками дитини склалися несприятливі, саме такі стосунки стали підставою для вказаного позову, а також позову батька дитини про усунення перешкод у спілкуванні дитини, який знаходиться на розгляді в Надвірнянському районному суді. Разом з тим, сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей.

Зокрема стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини; при цьому пріоритетне та принципове значення мають саме інтереси дитини - вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

При вирішенні цього конкретного спору суд виходить з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини, приймає до уваги встановлені в судовому засіданні факти зокрема, що шлюб між сторонами розірвано, згідно рішення суду місце проживання дитини визначено з матір'ю, з чим погоджувався відповідач, виїзду неповнолітньої ОСОБА_7 у 2013 р. на постійне місце проживання в США з нотаріально засвідченого дозволу батька дитини, те що дитина проживає у сім'ї, де мати, вітчим та двоє їх неповнолітніх дітей мають паспорт США, належні умови проживання та навчання дитини, відсутність претензій батька протягом 4 років з часу виїзду дитини щодо перешкод у спілкування з дитиною, а також відсутність виключних обставин щодо заперечень батька на виготовлення паспорта дитини.

В судовому засіданні представник відповідача не надала належних доказів щодо неналежного забезпечення житлом неповнолітньої дитини, висловлюючи вільне трактування наданих позивачем документів, а саме офіційного перекладу договору купівлі продажу.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, які ствердили про належне виконання батьком дитини батьківських обов'язків. Однак вказані свідчення підтверджують виконання батьком дитини батьківських обов'язків до виїзду неповнолітньої в США і не стосуються предмету даного позову.

Враховуючи всі обставини справи в сукупності, з огляду на визначений Декларацією прав дитини принцип, діючи винятково в інтересах дитини, встановивши про відсутність будь-яких виключних обставин, які б викликали необхідність відмови у виготовлення документа дитині суд дійшов висновку про задоволення позову.

На підставі наведеного,Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, ратифікована Україною ще 27.02.1991р. і яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, Декларацією прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст.ст.7,155СК України, керуючись ст.ст. ст.ст.10, 11, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ.

ОСОБА_22 Миколаївни до ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації, як представник органу опіки та піклування про надання дозволу на виготовлення паспорта дитини без дозволу батька задовільнити.

Надати дозвіл на виготовлення та отримання паспорта громадянки ОСОБА_10 Штатів Америки малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено 10.04.2017 року