Справа № 654/110/17-ц
Провадження № 2/654/347/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2017 м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Охтень А.А.,

при секретарі Шешеня М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № HEXRRX13390037, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 8733,91 грн., зі сплатою 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Оскільки відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з неї на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 53157,36 грн., що складається з: 8060,66 грн. заборгованість за кредитом, 961,18 грн. - заборгованість за відсотками; 1886,58 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 39241,45 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» «Стандарт») 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2507,49 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав на підставах викладених в заяві та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про час слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов до наступного.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 07 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитно-заставний договір у вигляді заяви позичальника № HEXRRX13390037, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 8733,91 грн., зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно умов договору, позичальник повинна щомісяця надавати банку грошові кошти в сумі 516,63 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, винагородою, комісією, а також іншими витратами згідно умов.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідач порушила умови кредитно-заставного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 11.11.2016 рік виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 53157,36 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Статтею 1048 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно положень заяви позичальника, ОСОБА_1 повинна сплачувати банку щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 104,81 грн. та єдиноразову винагороду у розмірі 1399,80 грн.

За цих обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються з: заборгованості по кредиту 8060,66 грн., заборгованості по процентам 961,18 грн. та заборгованості по комісії за користування кредитом 1886,58 грн.

У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Так, відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що розмір пені нарахований банком відповідачу за несвоєчасне виконання грошового зобовязання становить 39241,45 грн.

Зважаючи на те, що відповідач в судове засідання не зявився і від неї не надходило заяв про зменшення вищезазначеного розміру виду неустойки, суд задовольняє вказану суму в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача штрафів відповідно до п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» «Стандарт»), то в цій частині суд приходить до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню.

Так, відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» «Стандарт»), при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн.+5% від суми заборгованості

Враховуючи, що в порядку ч.2 ст.549 ЦК України штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобов'язання за договором у розмірі 2507,49 грн. (процентної складової) підлягають задоволенню.

Разом з цим, що стосується вимог про стягнення штрафу у розмірі 500 грн. (фіксованої частини), то дані вимоги суперечать положенням ч.2 ст.549 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі ст.88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «Приват Банк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 179, 208, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 623, 1048-1052, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 паспорт серії МР № 169325 виданий Голопристанським РВ УМВС України в Херсонській області 01.03.2006 року на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк 49094 м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги 50 МФО 305299, р.р.3111 заборгованість за договором № HEXRRX13390037 від 07.04.2008 року у сумі 52657 (пятдесят дві тисячі шістсот пятдесят сім) грн. 36 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн., а всього 54257 (пятдесят чотири тисячі двісті пятдесят сім) грн. 36 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через Голопристанський районний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_2