Справа № 449/968/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2017 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Борняк Р.О.

секретаря Баран П.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором з покликанням на те, що 08.08.2008р. ОСОБА_2М отримала в ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% на рік за його користування на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів за його користування і станом на 31.07.2017р. загальна заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» склала 52063,96 грн. з яких: 1554,29 грн. заборгованість за кредитом, 43292,34 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 4500,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 2717.33грн. штраф. Просить примусово стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, несплачених відсотках за користування кредитом, пеню за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, а також судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. В позовній заяві у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечував проти розгляду справи без участі представника банку та прийняття заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подала заяву про слухання справи без її участі та зазначила, що дійсно отримував кредит в розмірі 1600,00 грн., однак, не погоджується з наданим банком розрахунком в частині нарахованих відсотків, пені і штрафів, та подала документи про свій майновий стан.

Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини:

07.08.2008р. відповідач, оформивши відповідну анкету, отримала платіжну картку КРЕДИТКА «УНІВЕРСАЛЬНА» з встановленим кредитним лімітом 1600,00 грн. Згідно довідки про умови кредитування базова відсоткова ставка в місяць складає 3%, що відповідає ставці 36% річних зазначених в позовній заяві. Інформації про закінчення строку дії даної картки в матеріалах справи немає.

В матеріалах справи також відсутні будь-які докази, які б свідчили, що дана відсоткова ставка змінювалась від 2008р. до моменту подання позову. Тим паче, не має доказів того, що про зміну такої процентної ставки повідомлялась відповідачка, як цього вимагає чинне законодавство (зокрема, ст.1056-1 ЦК України) та й Умови надання банківських послуг на які посилається сам позивач.

Як вбачається з розрахунку, кредитний ліміт відповідачкою не перевищувався.

Як вбачається з доданого позивачем розрахунку, з 08.09.2013р. у відповідача залишався борг у розмірі 1554,29 грн., що відповідає тілу кредиту, який просить стягнути позивач. З огляду на відсоткову ставку у розмірі 36 % річних з 08.09.2013р. і до 31.01.2017р. (кінцева дата проведеного розрахунку), незрозумілим для суду є те, як з тіла кредиту у розмірі 1554,29 грн. за неповних чотири роки (1422 дні) утворилась заборгованість за процентами у розмірі 43292,34 грн. Яким чином проводились такі розрахунки, яку відсоткову ставку позивач застосовував і чому суд не може встановити.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст.536 ЦК України).

Проценти на неустойку не нараховуються (ст.550 ЦК України).

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1048 ЦК України передбачене право позикодавця на одержання процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем також нараховано відповідачці штраф у розмірі 250.00 грн. (фіксована складова) та 2467,33 грн. (процентна складова). Однак, в позові не зазначається з якого моменту у банку виникло право нарахувати такий штраф, а також коли і яке саме порушення допустив відповідач. З огляду на це, із змісту позовної заяви та наданих суду документів підставність нарахування таких штрафів суд не може встановити, тому позов у цій частині не підлягає до задоволення.

Аналогічною є ситуація з нарахуванням пені та комісій у сумі 4500,00 грн. Невідомо, яка частина з даної суми є комісія, а яка пеня (оскільки вони відображаються водній колонці 13). Тим більше суду не надані жодні розрахунки та розяснення таких розрахунків.

Відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, яка відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Зважаючи на те, що в позовній заяві відсутні посилання на будь-які умови договору про порядок нарахування відсотків та суду не надані розяснення щодо проведеного банком розрахунку, - суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і з відповідачки слід стягнути заборгованість у розмірі 3734,21 грн.:

1554,29 грн. заборгованість за кредитом;

2179,92 грн. заборгованість за процентами з 08.09.2013р. по 31.01.2017 р. (1422 дні), (1554.29грн. / 100 х 36 / 365 х 1422 = 2179,92 грн.).

Також з ОСОБА_2 у відповідності до ст.88 ЦПК України за якою, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, необхідно стягнути судові витрати в сумі 115.00 грн.

Керуючись ст.ст. 536, 550, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст.8, 10, 57, 60, 169, 209, 212-215, 218, 223-228, 292, 294 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 08.08.1985р.н. (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк "Приватбанк" (, рахунок № 3111, МФО № 305299) заборгованість за кредитом у розмірі 3734,21 грн. (три тисячі сімсот тридцять чотири грн. 21 коп.), з яких: 1554,29 грн. заборгованість за кредитом; 2179,92 грн. заборгованість за процентами.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, 08.08.1985р.н. (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк "Приватбанк" (, рахунок № 3111, МФО № 305299) понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 115,00 грн..

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з дня його проголошення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте Перемишлянським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_3