Ухвала

іменем україни

05 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернулось до суду із зазначеним вище позовом, у якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 592 981 грн 48 коп.

Позов обґрунтований тим, що 14 вересня 2007 року між акціонерним комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 50 тис. доларів США зі сплатою 12,9 % річних та терміном повернення до 14 вересня 2018 року.

Крім того, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, згідно з яким останній зобов'язався відповідати за невиконання позичальником умов кредитного договору.

08 грудня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно з яким ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за вказаним кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору уторилася заборгованість у розмірі 592 981 грн 48 коп., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Не погодившись із таким вирішенням спору, ПАТ «Дельта Банк» оскаржило рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2016 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року закрито.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, справу направити для продовження розгляду до апеляційного суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 37 вказаного Закону на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Згідно з п. 1 ч. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень Фонд гарантування вкладів фізичних осіб діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Фонд видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові для виконання працівникам банку (п. 2 ч. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Згідно зі ст. 42 ЦПК України документом, що посвідчує повноваження представника від імені юридичної особи, є довіреність від юридичної особи, яка видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи (за наявності).

З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_5 звернувся до суду від імені юридичної особи ПАТ «Дельта Банк» на підставі довіреності, яка підписана уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та яка надає йому право від імені та в інтересах юридичної особи звертатися до суду за захистом прав (ч. 3 ЦПК України).

Закриваючи провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року, апеляційний суд виходив із того, що довіреність особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_5, не підтверджує право зазначеної особи подавати апеляційні скарги, оскільки відповідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правом надавати таких повноважень наділено лише виконавчу дирекцію Фонду. Можливість передоручення своїх повноважень уповноваженими особами Фонду іншим особам законом не передбачено.

З такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Закриття провадження - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави закриття провадження, у тому числі й апеляційного, визначені ст. ст. 310, 205 ЦПК України.

Вичерпний перелік підстав для закриття провадження, визначений статтею 205 ЦПК України, свідчить про те, що процес виник або неправомірно при відсутності в заінтересованої особи права на звернення до суду за захистом, або не може бути продовжений з інших причин, у тому числі і у зв'язку з волевиявленням сторін по розпорядженню своїми правами, які викликають зазначені правові наслідки.

Проте, зазначені вище норми не містять такої підстави закриття провадження у справі як неналежне оформлення повноважень представника чи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Вищевказаного апеляційний суд не врахував та дійшов помилкового висновку про те, що вищенаведені обставини є підставою для закриття апеляційного провадження у справі.

Вищевикладене свідчить про те, що суд апеляційної інстанції припустився порушень норм процесуального права, які згідно із ч. 1 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвали апеляційного суду з направленням справи для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик