АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Одинака О. О., Перепелюк І. Б.

секретар Собчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2017 року (головуючий у суді першої інстанції - суддя Олексюк Т.І.),

встановила:

У березня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У подальшому позовні вимоги було уточнено та заявлено до ОСОБА_1, ОСОБА_2 у зв'язку зі смертю боржника ОСОБА_1

Позивач зазначав, що за кредитним договором від 14 травня 2014 року банк надав ОСОБА_1 кредит у виді встановленого кредитного ліміту в сумі 6000 грн на платіжну картку на умовах сплати процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості.

ОСОБА_1 порушив зобов'язання за кредитним договором і станом на 02 січня 2017 року загальна сума заборгованості становила 12510 грн коп., з яких 5655 грн 96 коп. - заборгованість за кредитом, 1665 грн 26 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 4117 грн 58 коп - пеня, 500 грн штраф (фіксована частина), 571 грн 94 коп. штраф (процентна складова).

У зв'язку зі смертю 19 квітня 2016 року боржника ОСОБА_1 банк пред'явив уточнені позовні вимоги до його спадкоємців - сина ОСОБА_1 та дружини ОСОБА_2, а саме вимоги про стягнення 12472 грн 99 коп., з яких заборгованість: 2520 грн 12 коп. - за кредитом, 8052 грн 87 коп. - за процентами, 1900 грн - пеня.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_2 не є спадкоємцем ОСОБА_1, а тому не може нести відповідальності за його боргами за кредитним договором, а вимоги до відповідача ОСОБА_1 як сина боржника задоволенню не підлягають у зв'язку з недоведенням позивачем наявності спадкового майна після смерті боржника ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Уточнені вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» зводяться до вимог, що заявлені до відповідачів ОСОБА_1 (сина спадкодавця), ОСОБА_2 (дружини спадкодавця) як до спадкоємців позичальника за кредитним договором ОСОБА_1, укладеного від 14 травня 2014 року.

У справі встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 розірвано 28 березня 2008 року (а.с.90). Відповідно вона не є спадкоємцем після смерті позичальника ОСОБА_1, а отже не може нести відповідальності за його борги за кредитним договором.

Апеляційна скарга не містить доводів неправильності рішення суду першої інстанції у частині відмови у позові до ОСОБА_2

Правильним по суті колегія суддів вважає й рішення суду в частині відмови у позові до спадкоємця ОСОБА_1 (сина позичальника).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України у редакції 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п. 4 ст. 10 ЦПК України у редакції 2004 року, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В суді першої інстанції позивач не посилався на докази наявності у спадкодавця ОСОБА_1 майна, що є обов'язковою умовою покладення на спадкоємців обов'язку задоволення вимог кредитора, передбаченого ст. 1282 ЦК України.

За клопотанням представника позивача суд першої інстанції витребував матеріали спадкової справи, які не містять відомостей про наявність майна, що належало на праві власності спадкодавцю ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається і це не оспорюється заявником, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_1 у нього відсутнє нерухоме майно (а.с.90).

За клопотанням представника банку апеляційним судом витребувана інформація про реєстрацію за спадкодавцем ОСОБА_1 транспортних засобів та земельних ділянок.

З листа регіонального сервісного центру в Чернівецькій області № 31/24/08-3598 від 12 грудня 2017 року вбачається, що за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані.

З листа Шипинецького сільського голови № 488 від 08 грудня 2017 року вбачається, що згідно земельно-облікових документів за померлим ОСОБА_1 обліковувалася земельна ділянка лише на праві користування орієнтовною площею 0,25 га.

На інші докази наявності майна в суді апеляційної інстанції банк не посилався, а його представники участі у справі не брали.

Отже, у справі не встановлено, а позивачем не доведено наявності за спадкодавцем ОСОБА_1 нерухомого чи рухомого майна, що унеможливлює задоволення позову, пред'явленого у порядку ст. 1282 ЦК України до відповідача ОСОБА_1 як до спадкоємця.

Наведене свідчить, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, є по суті правильним, а доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не вчиняв дій з витребування відомостей про наявність спадкового майна не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови - 26 грудня 2017 року.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: О. О. Одинак

І. Б. Перепелюк