Провадження № 2/127/5915/17
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншому суду

19 грудня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент архітектури та містобудування Вінницької міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа Департамент архітектури та містобудування Вінницької міської ради, в якій просив усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання за позивачем права на подачу документів для отримання будівельного паспорту забудови земельної ділянки без засвідченої в установленому порядку згоди співвласника земельної ділянки (житлового будинку) на забудову земельної ділянки по вулиці Гайдамацькій (Пролетарській), 23 у м. Вінниці.

Відповідно до частини третьої статті 122 ЦПК України (в редакції на час звернення позивача до суду з позовною заявою) у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій в порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, яка не є субєктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи..

Саме з метою виконання вказаної норми Закону, Вінницьким міським судом Вінницької області 19 жовтня 2017 року направлено запит до Центру надання адміністративних послуг м. Києва щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача у даній справі ОСОБА_3.

Вказаний запит отримано адресатом 23 жовтня 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 24.10.2017р., однак впродовж місяця відповіді на запит суду не надходило.

Враховуючи наведене, Вінницьким міським судом Вінницької області 24 листопада 2017 року повторно направлено запит до Центру надання адміністративних послуг м. Києва щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача у даній справі ОСОБА_3.

У відповідь на запит суду, яка надійшла до суду 18 грудня 2017 року, листом №074/06/2-3689 від 13.12.2017р., Департаментом з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради повідомлено Вінницький міський суд Вінницької області, що зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3 місто Київ, проспект Маяковського, 32 В, кв. 51.

Таким чином, оскільки інформація про зареєстроване місце проживання відповідача надійшла до суду лише 18 грудня 2017 року, усі процесуальні рішення щодо позовної заяви вирішуються судом після отримання зазначеної інформації.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, про те, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції Вінницького міського суду, а тому її слід передати на розгляд Деснянському районному суду м. Києва, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України (в редакції на час звернення позивача до суду з позовною заявою) позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ в абзаці другому пункту 34 Постанови №3 від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснив судам, що якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

Таким чином, основним критерієм при визначенні територіальної підсудності цивільних справ є зареєстроване відповідно до статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання чи перебування сторони, чи то позивача, чи то відповідача.

15 грудня 2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України, викладений в новій редакції.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень ЦПК України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Відповідно до статті 27 ЦПК України (чинного на даний час) позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Отже, положення Цивільного процесуального кодексу, в частині підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача, змін не зазнали.

Як зазначено вище та встановлено судом, зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3 місто Київ, проспект Маяковського, 32 В, кв. 51.

Отже, з урахуванням правил територіальної підсудності визначених як статтею 109 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017р.), так і статтею 27 ЦПК України (чинної на даний час) позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент архітектури та містобудування Вінницької міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю, не підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області, а належить до територіальної юрисдикції Деснянського районного суду м. Києва.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в позовній заяві відсутні будь-які посилання на застосування виключної підсудності при розгляді даної справи, однак суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 114 ЦПК України (в редакції на час звернення позивача до суду з позовною заявою) позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з частиною першою статті 30 ЦПК України (чинного на даний час) позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Отже, положення Цивільного процесуального кодексу, щодо виключної підсудності справ, також змін не зазнали.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 42 Постанови від 01.03.2013 №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснив судам, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання за позивачем права на подачу документів для отримання будівельного паспорту забудови земельної ділянки без засвідченої в установленому порядку згоди співвласника земельної ділянки (житлового будинку) на забудову земельної ділянки по вулиці Гайдамацькій (Пролетарській), 23 у м. Вінниці.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він має намір здійснити прибудову та надбудову свої частини будинковолодіння по вулиці Гайдамацькій (Пролетарській), 23 у м. Вінниці, замовив ескіз намірів, звернувся до Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради для отримання будівельного паспорта для проектування, однак не надав згоди відповідача, оскільки на його звернення щодо надання такої згоди відповідачем відреаговано не було.

Таким чином, з вищезазначеного слідує, що між позивачем та відповідачем існують правовідносини (можливо спір) щодо надання відповідачем згоди на здійснення прибудов та надбудов до будинку, а не спір щодо права володіння чи користування нерухомим майно.

Отже, незважаючи на те, що прохальна частина позовної заяви сформульована: «усунути перешкоди в користуванні власністю…», подана позовна заява не стосується спору щодо права володіння чи користування нерухомим майно, а відтак положення ЦПК про виключну підсудність до спірних правовідносин не застосовуються.

З урахуванням наведеного слідує висновок про те, що підсудність для розгляду даного спору визначається з урахуванням положень частини першої статті 109 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017р.), та частини першої статті 27 ЦПК України (чинної на даний час) за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до частини шостої та сьомої статті 187 ЦПК України (чинної на даний час) у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є субєктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом пяти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. (ч. 9 ст. 187 ЦПК)

Відповідно до пункту першого частини першої статті 31 ЦПК України (чинної на даний час) суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 187 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент архітектури та містобудування Вінницької міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю, передати за підсудністю на розгляд Деснянському районному суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: