Ухвала

іменем україни

05 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за клопотанням відкритого акціонерного товариства «Мінський автомобільний завод» - керуюча компанія «Белавтомаз» про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 20 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року відкрите акціонерне товариство «Мінський автомобільний завод» (далі - ВАТ «Мінський автомобільний завод») - керуюча компанія холдингу «Белавтомаз» звернулося до суду із зазначеним вище клопотанням, посилаючись на те, що 03 листопада 2014 року Економічним судом міста Мінська винесено рішення у справі № 251-14/2014 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» (далі - ТОВ «Техноторг-Дон») на користь ВАТ «Мінський автомобільний завод» - керуюча компанія холдингу «Белавтомаз» пені у розмірі 300 620 грн 56 коп. за прострочення оплати поставленої автотехніки за контрактом від 11 грудня 2013 pоку, а також 13 255 грн 55 коп. державного мита за розгляд справи.

Вказане рішення набрало чинності 03 березня 2015 року. ТОВ «Техноторг Дон» було повідомлене про час і місце розгляду спору.

11 березня 2015 року Економічним судом м. Мінська виданий наказ про стягнення з ТОВ «Техноторг-Дон» на користь «Мінський автомобільний завод» - керуюча компанія холдингу «Белавтомаз» вищезазначених коштів.

ТОВ «Техноторг-Дон» є резидентом України. Для виконання у примусовому порядку вищевказаного рішення потрібно його визнання на території України.

На підставі викладеного, керуючись Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 pоку, ВАТ «Мінський автомобільний завод» - керуюча компанія холдингу «Белавтомаз» просило визнати та дозволити примусове виконання на території України рішення Економічного суду м. Мінська про стягнення з ТОВ «Техноторг-Дон» (Україна) на користь ВАТ «Мінський автомобільний завод» - керуюча компанія холдингу «Белавтомаз» (Республіка Білорусь) пені у розмірі 300 620 грн 56 коп. за прострочення в оплаті за поставлену автотехніку та 13 255 грн 55 коп. державного мита.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 лютого 2016 року у задоволенні клопотання ВАТ «Мінський автомобільний завод» - керуюча компанія холдингу «Белавтомаз» відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 20 травня 2016 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову, якою клопотання ВАТ «Мінський автомобільний завод» - керуюча компанія холдингу «Белавтомаз» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Економічного суду м. Мінська від 03 листопада 2014 року задоволено.

Визнано та надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення Економічного суду міста Мінська від 03 листопада 2014 року у справі № 251-14/2014 про стягнення з ТОВ «Техноторг-Дон» на користь ВАТ «Мінський автомобільний завод» - керуюча компанія холдингу «Белавтомаз» пені у розмірі 300 620 грн 36 коп. за прострочення в оплаті за поставлену автотехніку за контрактом від 11 грудня 2013 pоку № 7301/158-08-13, а також 10 930 791 рублів Національного Банку Республіки Білорусь державного мита за розгляд справи, що еквівалентно 13 255 грн 55 коп.

Видано виконавчий лист про стягнення з ТОВ «Техноторг-Дон» на користь ВАТ «Мінський автомобільний завод» - керуюча компанія холдингу «Белавтомаз» суми пені у розмірі 300 620 грн 56 коп. за прострочення в оплаті за поставлену автотехніку за контрактом від 11 грудня 2013 pоку № 7301/158-08-13, а також 10 930 791 рублів Національного Банку Республіки Білорусь державного мита за розгляд справи, що еквівалентно 13 255 грн 55 коп.

У касаційній скарзі ТОВ «Техноторг-Дон», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу місцевого суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ВАТ «Мінський автомобільний завод» - керуюча компанія холдингу «Белавтомаз», суд першої інстанції виходив із того, що клопотання не відповідає вимогам ст. 394 ЦПК України, ст. 53 Конвенції та що стягувач не приєднав до клопотання документи, які б свідчили про те, що ТОВ «Техноторг-Дон» було належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, задовольняючи клопотання та надаючи дозвіл на примусове виконання рішення іноземного суду, апеляційний суд виходив із того, що підстави для відмови в наданні такого дозволу відповідно до ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ст. 396 ЦПК України, перелік яких є вичерпним, відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду.

Статтею 390 ЦПК України встановлено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Розгляд судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами-учасницями відповідних міжнародних договорів.

При їх вирішенні суди повинні виходити з положень ст. 84 Закону України «Про виконавче провадження», статей 35, 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» і відповідних міжнародних договорів України, що передбачають порядок визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів, і враховувати, що згідно зі ст. 9 Конституції України міжнародні договори, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, входять до національного законодавства України та відповідно до Закону України «Про дію міжнародних договорів на території України» такі договори застосовуються в Україні в порядку, передбаченому для норм цього законодавства.

Згідно зі статтею 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Судом установлено, що ВАТ «Мінський автомобільний завод» - керуюча компанія холдингу «Белавтомаз» та ТОВ «Техноторг-Дон» 11 грудня 2013 року уклали контракт на виготовлення та передачу у власність 26 автомобілів МАЗ-6422А5-(322). Укладаючи контракт, сторони погодили, що будь-який спір, що виникає з цього контракту або у зв'язку з ним, зокрема, ті, що стосуються його порушення, припинення, визнання недійсним, підлягає вирішенню в Господарському суді за місцем знаходження продавця із застосуванням до спірних правовідносин права Республіки Білорусь. (п. 8.1 контракту).

03 листопада 2014 року Економічним судом м. Мінська винесено рішення у справі № 251-14/2014 про стягнення з ТОВ «Техноторг-Дон» на користь ВАТ «Мінський автомобільний завод» - керуюча компанія холдингу «Белавтомаз» пені у розмірі 300 620 грн 56 коп. за прострочення в оплаті за поставлену автотехніку за контрактом від 11 грудня 2013 pоку, а також 13 255 грн 55 коп. державного мита за розгляд справи.

Вказане рішення набрало чинності 03 березня 2015 року. ТОВ «Техноторг-Дон» було повідомлене про час і місце розгляду спору.

11 березня 2015 року Економічним судом м. Мінська був виданий наказ про стягнення з ТОВ «Техноторг-Дон» на користь «Мінський автомобільний завод» - керуюча компанія холдингу «Белавтомаз» вищезазначених коштів.

Визнаючи та надаючи дозвіл на виконання рішення іноземного суду, апеляційний суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), та з урахуванням вимог ст. ст. 390-395 ЦПК України дійшов правильного висновку про те, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду відповідає вимогам закону, а підстави для відмови у його задоволенні, передбачені ст. 396 ЦПК України, відсутні.

Посилання на те, що до клопотання про визнання та виконання рішення іноземного суду не було долучено належним чином завірене рішення економічного суду м. Мінська від 03 листопада 2014 року, колегія суддів відхиляє, оскільки з матеріалів справи вбачається, що зазначене вище рішення завірене мокрою печаткою Економічного суду м. Мінська (а. с. 5-6).

Доводи скарги про неналежне повідомлення ТОВ «Техноторг-Дон» про арбітражний розгляд також колегія суддів відхиляє, оскільки із тексту рішення Економічного суду м. Мінська від 03 листопада 2014 року вбачається, що ТОВ «Техноторг-Дон» повідомило суд про неможливість участі у судовому засіданні через зайнятись у іншому процесі та направило суду заяву про припинення провадження у справі на підставі а. 2 ч. 1 ст. 149 ГПК Республіки Білорусь (спір не підлягає розгляду у господарському суді), що також свідчить про те, що товариство було повідомлене про процес розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ВАТ «Мінський автомобільний завод» - керуюча компанія холдингу «Белавтомаз» та ТОВ «Техноторг-Дон», укладаючи контракт від 11 грудня 2013 року, погодили, що будь-який спір, що виникає з цього контракту або у зв'язку з ним, зокрема ті, що стосуються його порушення, припинення, визнання недійсним, підлягає вирішенню у Господарському суді за місцем знаходження продавця з застосуванням до спірних правовідносин права Республіки Білорусь (п. 8.1 контракту).

Тобто, цією угодою сторони визначили суд, який буде розглядати будь-який спір, що виникає з цього контракту. Зміна лише найменування цього визначеного сторонами угоди суду з господарського на економічний зі збереженням за ним компетенції господарського суду не потребувала обов'язкового внесення змін в контракт щодо найменування суду, який повинен розглядати спори за контрактом.

Декретом Президента Республіки Білорусь від 29 листопада 2013 року № 6 «Про удосконалення судової системи Республіки Білорусь» господарські суди областей (м. Мінськ) були перейменовані в економічні суди областей (м. Мінськ). З моменту перейменування господарських судів в економічні, господарських судів на території Республіки Білорусь не існує взагалі.

За таких обставин, посилання на те, що ТОВ «Техноторг-Дон» під час укладення контракту не давало згоди на можливість розгляду спорів у іншому суді хоча і за умови збереження за цим судом компетенції господарського суду, не дають підстав вважати, що спір був вирішений некомпетентним судом, визначеним не за процедурою, вказаною в контракті.

Апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що спір був розглянутий компетентним судом, визначеним сторонами у контракті.

Доводи скарги з приводу того, що апеляційним судом не було задоволено клопотання ТОВ «Техноторг-Дон» про перенесення розгляду справи на іншу дату, так як не мало часу для ознайомлення з матеріалами справи та надання своїх заперечень, колегія суддів відхиляє, оскільки відмова у задоволенні вказаного клопотання не є тим процесуальним порушенням, яке є підставою для скасування судового рішення.

Інші доводи касаційної скарги також висновків суду не спростовують і зводяться до оцінки та переоцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України, і не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 20 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик