Справа №295/1401/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА У СКЛАДІ:

Головуючого судді Стрілецької О.В. За участі секретаря Содель А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 08 серпня 1993 року. Зазначила, що від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В обгрунтування позовних вимог вказала, що життя з відповідачем не склалось, причиною стала відсутність взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Зауважила, що між нею та відповідачем постійно виникали конфлікти, що призвело до втрати поваги та любові між ними. Зазначила, що на теперішній час мешкають з відповідачем окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сімї неможливим.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі (а.с.38).

Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справу без його участі, щодо розірвання шлюбу не заперечував (а.с.34-35).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_3 встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 серпня 1993 року, який зареєстрований Олександрівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №36 (а.с.12).

Сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується змістом свідоцтва про народження (а.с. 5).

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають з жовтня 2016 року.

Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,158, 169, 197, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований Олександрівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області 08 серпня 1993 року, актовий запис №36.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на подальше виховання матері.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище "Судіна".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Стрілецька