Справа № 306/2082/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 грудня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів Готри Т.Ю., Бисага Т.Ю.,

секретарі Чучка Н.В.,

з участю: представника ТзОВ «Санаторій «Кришталеве Джерело» - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Свалявського районного суду від 15 листопада 2017 року №306/2082/17 (головуючий: Уліганинець П.І.),

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року представник ОСОБА_2- ОСОБА_3 звернувся в суд із даним позовом, який мотивує тим, що згідно наказу № 9 від 13.09.2017 року ОСОБА_2 звільнено з роботи у звязку з встановленням її невідповідності займаній посаді протягом строку випробування. Вважає звільнення незаконним, оскільки ОСОБА_2 прийнята на роботу на постійній основі, має медичну освіту, за спеціальністю медсестри, працювала протягом двадцяти пяти років у період з 01.08.1984 року по 01.09.2009 року. Окрім того, з нею не було проведено остаточного розрахунку при її звільненні.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді медсестри лікувальних душів з 13.09.2017 року та виплатити їй заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Свалявського районного суду від 16 листопада 2017 року у позові представника ОСОБА_2- ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні. Зазначає, що ОСОБА_2 приймалася на роботу на постійній основі, а не з випробуванням та при звільненні не проведено розрахунку з останньою, що судом до уваги не взято.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, однак, їх неявка, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не є перешкодою для розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника ТзОВ «Санаторій «Кришталеве Джерело» - ОСОБА_1, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 26 КЗпП України умова про встановлення випробування може бути визначена угодою сторін, тобто випробування може встановлюватися лише за взаємною домовленістю працівника і роботодавця і роботодавець не має права встановлювати його в односторонньому порядку. Разом з тим відмова працівника від випробування може слугувати підставою для відмови в прийнятті його на роботу.

У наказі про прийняття працівника на роботу, незалежно від форми укладеного з ним трудового договору, має бути зазначено про встановлення випробування і вказано його строк. З цим наказом працівник має бути ознайомлений під розписку, що засвідчує його згоду на встановлення випробування. У разі недотримання зазначеної процедури працівник матиме підстави вважати, що випробування йому не встановлювалося.

З наказу (розпорядження) № 19 від 03.07.2017 року про прийняття ОСОБА_2 на роботу слідує, що така прийнята на посаду медсестри кабінету душ Шарко зі строком випробування 3 місяці.

Позивач була ознайомлена з вказаним наказом, про що свідчить її особистий підпис в такому, а тому погодилася з вказаними умовами прийняття на роботу з випробувальним терміном на 3 місяці.

Доводи апелянта про те, що при ознайомленні з наказом у такому не було зазначено строк випробування 3 місяці, не підтвердженні нею належними та допустимими доказами.

Крім того, ОСОБА_2 не оскаржувала вищевказаний наказ.

Відповідно до ст. 28 КЗпП України у разі встановлення невідповідності працівника роботі, на яку його прийнято, протягом строку випробування власник або уповноважений ним орган протягом цього строку вправі розірвати трудовий договір.

Як слідує з доповідної записки головної медсестри від 04.09.2017 року медсестра ОСОБА_2 потребує підвищення кваліфікації у звязку з невідповідністю її кваліфікаційним вимогам, згідно посадової інструкції медсестри лікувальних душів.

Відповідно до наказу № 9 від 13.09.2017 року, ОСОБА_2 звільнено з роботи у звязку з встановленням її невідповідності займаній посаді протягом строку випробування.

З наведеного слідує, що відповідачем не порушено право позивача та у відповідності до ст. 28 КЗпП України, без порушення трудового законодавства, звільнено ОСОБА_2 із займаної посади.

Також не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що відповідачем не проведено розрахунок з позивачем у день її звільнення, оскільки, як слідує з платіжного доручення № 620 від 13.09.2017 року, на особовий рахунок позивача перераховано 1 452, 89 грн. належної суми при звільненні.

За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка норма підлягає застосуванню до даних правовідносин, правильно вважав, що права ОСОБА_2 при звільненні не порушені та обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись п. ё1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Свалявського районного суду від 15 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.12.2017 року.

Головуючий:

Судді: