Справа №: 398/2441/13-ц
провадження №: 6/398/65/17
УХВАЛА

"14" квітня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Соколова Р.І., за участю секретаря Лісовської Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії подання старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В :

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло подання державного виконавця, в якому ставиться питання про тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинання державного кордону України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього, а саме сплати заборгованості по аліментам на суму 32046грн. 67 коп.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що на виконанні в Олександрійському МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/398/1183/13 виданого 30 травня 2013 року Олександрійським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину, починаючи з 27 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 18 липня 2026 року.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», виконавцем відкрите виконавче провадження та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на день звернення з поданням до суду боржником не виконано.

В судове засідання представник ДВС не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд подання у відсутність представника органу. Судом проведено розгляд справи у відсутність державного виконавця та ухвалено рішення на підставі наявних в справі доказів.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов до висновку, що у його задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Олександрійського МРВ ДВС ГУЮ у Кіровоградській області знаходиться виконавче провадження ВП № 38425508 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/398/1183/13, виданого 30 травня 2013 року на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду від 29 травня 2013р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину, починаючи з 27 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 18 липня 2026 року.

Виконавче провадження було відкрито на підставі постанови державного виконавця Олександрійського МРВ ДВС ГУЮ у Кіровоградській області Сіленко Т.І. від 12 червня 2013 року, згідно якої запропоновано боржнику виконати рішення суду в добровільному порядку. Однак, боржник ОСОБА_1 рішення суду не виконує.

Як вбачається зі змісту ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року (чинний на момент винесення державним виконавцем вказаних постанов), постанова про відкриття провадження надсилається боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Однак, докази того, що боржником отримано дану постанову, а саме повідомлення про її вручення, в матеріалах справи відсутні.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянину України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

За правилом ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобовязаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем проводилися дії щодо виявлення коштів та майна боржника, на які можна звернути стягнення.

16 березня 2017 року на адресу боржника, а саме: АДРЕСА_1, направлено виклик про явку до державного виконавця для надання пояснень про причини невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклик не зявився, причини неявки не повідомив.

29 березня 2017 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника та встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1, проживає ОСОБА_4, яка повідомила що ОСОБА_1 за вказаною адресою майже не зявляється.

Згідно довідки Олександрійського міськрайонного центру зайнятості від 22 березня 2017 року вих. №04-10/675/04 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на обліку як безробітний не перебуває.

Після відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій, а саме, отримано відповіді, згідно яких:

за результатами аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України у ОСОБА_1 відсутні транспортні засоби, належні йому на праві власності;

за результатами обробки запиту до ДПС України платник податків з таким податковим номером чи серією та номером паспорта, як у ОСОБА_1, не перебуває;

за результатами обробки запиту до ПФУ Кіровоградської області інформації щодо ОСОБА_1 як особи, яка отримує пенсію, або працює за трудовим та цивільно-правовим договорами чи про останнє місце роботи, не знайдено;

за результатами перевірки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 відомості за вказаними параметрами відсутні.

На запит виконавця, Державна прикордонна служба України в своєму листі від 27 березня 2017 року вих. №0.64-10679/0/15-17 повідомила, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перетинав державний кордон України.

Суд зазначає, що факт неодноразового перетинання державного кордону України не може слугувати належним доказом свідомого та навмисного ухилення боржником від виконання обовязків по виконанню рішення суду.

Вивчивши подання та надані державним виконавцем документи, суд приходить до висновку, що органом ДВС не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, зокрема, відсутні докази належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження (отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження), належного виклику боржника до ВДВС.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», в їх системному звязку, вбачається, що право ОСОБА_1 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у звязку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обовязків по виконанню рішення суду.

Крім того, суд зазначає, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Р.І.Соколова