Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2017 Справа №607/2468/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого В.М. Братасюка

за участю секретаря І.В.Гнатенко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Драганівської сільської ради, Тернопільської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно-

встановив:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Драганівської сільської ради, Тернопільської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 79 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Листопадова в с.Драганівка Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 115,5кв.м. та житловою площею 67,8 кв.м. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлої 31.07.2008 року, ОСОБА_3, померлого 31.08.2011року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона не може успадкувати спірне нерухоме майно та отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подано заяву про слухання справи у відсутності їх представника, відносно задоволення позовних вимог не заперечують.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подано заяву про розгляд справи без присутності їх представника.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР №728644 від 01 серпня 1961 року, виданого Драганівською сільською радою Козлівського району Тернопільської області, батьками позивача вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

10 листопада 1973 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище на «Гунько», що стверджується відміткою у паспорті громадянина України серії МС 578722, виданого 03.09.1999 року Тернопільським МВ УМВСУ в Тернопільській області.

31 липня 2008року померла ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №061042, виданим 01 серпня 2008 року Драганівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України.

31 серпня 2011 року помер батько позивача-Піпан ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №124415, виданим 01 вересня 2011 року Драганівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України.

Відповідно до заповіту посвідченого 24 березня 2009 року секретарем Драганівської сільської ради Тернопільського району, за реєстром №4 померлий ОСОБА_3 заповів усе належне йому майно позивачу ОСОБА_1

На даний житловий будинок Тернопільським районним госпрозрахунковим БТІ 03.02.2017 року виданий технічний паспорт.

Згідно інформаційної довідки №105 від 03.02.2017року по обліку бюро будинковолодіння № 79 по вул. Листопадова (раніше Жовтнева) в с.Драганівка рахується за ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Згідно довідок №№106,107 від 03.02.2017року, виданих Тернопільським районним госпрозрахунковим БТІ, станом на 01.01.2013року житловий будинок № 79 з надвірними будівлями і спорудами по вул.Листопадова в с.Драганівка Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 115,5кв.м. та житловою площею 67,8 кв.м. зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Тернопільською районною радою 30.11.1986року на підставі рішення виконкому №316 від 29.11.1986року. Державна реєстрація вказаного будинку ОСОБА_2 в бюро не проведена.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності.

Зважаючи на те, що станом на 15.04.1991 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були членами колгоспного двору, тому суд приходить до висновку, що вони були власниками по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Листопадова №79 в с.Драганівка Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла, до інших осіб.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем спадкового майна, відмови від прийняття спадщини не заявляла, а звернуласяся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської державної нотаріальної контори від 20.02.2017року, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті батька ОСОБА_3, померлого 31.08.2011року та після смерті матері ОСОБА_5, померлої 31.07.2008року, у звязку із тим, що державна реєстрація права власності на житловий будинок в бюро не проведена.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення, шляхом визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на житловий будинок № 79 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Листопадова в с.Драганівка Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 115,5кв.м. та житловою площею 67,8 кв.м. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлої 31.07.2008 року, ОСОБА_3, померлого 31.08.2011року.

Керуючись ст. ст. 10, 11 ч.1, 60, 210, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 79 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Листопадова в с.Драганівка Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 115,5кв.м. та житловою площею 67,8 кв.м. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлої 31.07.2008 року, ОСОБА_3, померлого 31.08.2011року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_7