Провадження № 4-с/161/19/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за скаргою ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_1, на постанову державного виконавця першого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_1 звернулося до суду з вказаною скаргою. Просить суд визнати рішення державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ГТУЮ юстиції у Волинській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу у провадженні № 51421049 від 25 липня 2016 року - неправомірними. Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 25 липня 2016 року, ВП № 51421049. Зобов'язати державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ГТУЮ юстиції у Волинській області ОСОБА_2 поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-4154/11 від 29 серпня 2011 року з підстав, викладених в скарзі.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Субєкт оскарження, державний виконавець першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ГТУЮ юстиції у Волинській області ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, представник першого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, скаргу не визнає в повному обємі.

Боржник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляла, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи у її відсутності.

Розгляд справи проводиться у відсутності сторін, що відповідає вимогам ст. 386 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до 383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Судом при розгляді скарги встановлено, що 25 липня 2016 року державним виконавцем першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, в боржника ОСОБА_4 відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, представником субєкта оскарження на засадах змагальності сторін суду взагалі не доведено та не надано доказів на підтвердження обґрунтованості прийнятої постанови від 25 липня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві. Також не виконано вимоги ухвали суду від 27 жовтня 2017 року щодо подання до суду письмових заперечень на скаргу та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що постанова державного виконавця першого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ юстиції у Волинській області ОСОБА_2 від 25 липня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві була винесена з порушенням прав скаржника та положень Закону України «Про виконавче провадження». А також те, що на засадах змагальності сторін субєктом оскарження суду взагалі не надано доказів, які свідчили про законність та обґрунтованість постанови від 25 липня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги шляхом визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

При цьому не підлягає до задоволення вимога скаржника про зобовязання державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ГТУЮ юстиції у Волинській області ОСОБА_2 поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-4154/11 від 29 серпня 2011 року. Оскільки суд не наділений повноваженнями давати вказівки державному виконавцю та примушувати до вчинення дій по виконавчому провадженню. А тому за таких обставин, дана вимога до задоволення не підлягає. А також судом достовірно встановлено, що жодних рішень щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу у провадженні № 51421049 від 25 липня 2016 року державним виконавцем не виносилось. Оскільки була лише винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Судом при розгляді справи встановлено, що скаржником при зверненні до суду з скаргою заявлено дві вимоги немайнового характеру. При цьому суд прийшов до висновку про задоволення однієї вимоги немайнового характеру. А тому підлягає стягненню з відділу ДВС на користь держави судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що судом постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника, а тому він стягується з відділу ДВС в дохід держави. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ГТУЮ юстиції у Волинській області на користь держави судового збору в сумі 640,00 гривень.

Керуючисьст.ст.10, 57, 60, 88, 154, 212 215, 383, 386, 387, 388 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_1, на постанову державного виконавця першого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ГТУЮ юстиції у Волинській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 25 липня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві протиправними.

Постанову державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ГТУЮ юстиції у Волинській області ОСОБА_2 від 25 липня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, винесену в рамках виконавчого провадження № 51421049 скасувати.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ГТУЮ юстиції у Волинській області, на користь держави судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Уразі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Ковтуненко