Справа № 740/684/17
Провадження № 2/740/612/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 квітня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно та права на земельну частку (пай)в порядку спадкування,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про визнання права власності в порядку спадкування після своєї матері ОСОБА_2, яка померла 18 лютого 2000 року, на житловий будинок №72 по вул.Шевченка с.Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області та на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Обрій», розміром 3,7 в умовних кадастрових гектарах. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач прийняла спадщину своєї матері ОСОБА_2, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спірний будинок має статус колгоспного двору і не має реєстрації, що позбавляє оформлення прийнятої спадщини в нотаріальному порядку, що має місце невизнання права позивача на даний будинок.

Відповідно до заяви від 06 квітня 2017 року представник позивача ОСОБА_3 підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 06 березня 2017 року Талалаївський сільський голова ОСОБА_4 просить розглянути справу за відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, встановлено, що майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно довідки Талалаївської сільської ради від 23 січня 2017 року станом на 15 квітня 1991 року у буд.72 по вул.Шевченка с.Талалаївка Ніжинського району проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_1, суспільна група господарства-колгоспна.

За таких обставин ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не втратили права на даний будинок, їх частки є рівними-по 1 / 2.

Відповідно до довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 03 березня 2017 року вищезазначенй будинок станом на 31 грудня 2012 року не зареєстрований.

Технічний паспорт від 30 січня 2017 року засвідчує прийняття даного будинку до експлуатації.

ОСОБА_2 померла 18 лютого 2000 року в с.Талалаївка Ніжинського району, спадщину після останньої прийняля її дочка-позивач по справі ОСОБА_1, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до положень ст.549 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України про зареєстроване місце проживання позивача з 1976 року в буд.72 по вул.Шевченка с.Талалаївка Ніжинського району, довідкою Талалаївської сільської ради від 23 січня 2017 року. Відповідно до повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 06 березня 2017 року спадкова справа після ОСОБА_2 не заводилась.

Докази на підтвердження інших спадкоємців, які здійснили дії по прийняттю спадщини ОСОБА_2, станом на час розгляду справи відсутні.

За таких обставин спадкодавець ОСОБА_2, як член колгоспного двору, не втратила права на вищезазначений будинок в 1 / 2 частці, яка входять до складу її спадщини, цивільна правоздатність останньої, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент її смерті, відсутність правовстановлюючих документів на дану частку будинку перешкоджає позивачу, як спадкоємцю за законом першої черги, оформити прийняту спадщину, позивач, як член колгоспного двору, також не втратила права на даний будинок в 1 / 2 частці, що перешкоджає останній у реєстрації даного права в порядку ст.182 ЦК України, ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що є підставою для задоволення позову в цій частині.

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №044351 ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай), розміром 3,74 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується також повідомленням Управління Держгеокадастру у Ніжинському районі Чернігівської області від 16 лютого 2017 року.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Отже, за наявності умов у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання права на спадщину задоволенню не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема, в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Позивачем не надано суду вмотивованої відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину щодо права на вищезазначену земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №044351, звернення позивача до суду з вказаним позовом в цій частині є передчасним.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Заявлена вимога позивача про визнання права власності на земельну частку (пай) чиним законодавством України не передбачена.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 197, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок №72 по вул.Шевченка с.Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П. Олійник .