Справа № 583/624/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

при секретарі судового засідання Зубатовій І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області про визнання права на продовження приватизації земельної ділянки,

встановив:

21 березня 2017 року, уточнивши позовні вимоги заявою від 31.03.2017 року, ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 05.03.2016 року помер її чоловік ОСОБА_3, після смерті якого, позивач, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.2016 року, успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Молодецькій, 23, с. Молодецьке, Охтирський район, Сумська область. Рішенням Рибальської сільської ради від 19.11.1993 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,636 га, на яку за життя ОСОБА_3 державний акт не отримував. При зверненні до нотаріальної контори, з метою оформлення спадкових прав на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті чоловіка, ОСОБА_2, постановою приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу від 27.12.2016 року, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно (земельну ділянку), як такого, який зареєстрований згідно норм діючого законодавства. Тому просить визначити за нею право на продовження приватизації та отримання на своє імя правовстановлюючого документу на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,132 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,504 га, що знаходяться за адресою: вул. Молодецька, 23, с. Молодецьке, Охтирський район, Сумська область, та які були передані ОСОБА_3 в приватну власність, згідно рішення Рибальської ради народних депутатів Охтирського району від 19.11.1993 року, в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 05.03.2016 року.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив задовольнити.

Представник Грунської сільської ради Охтирського району в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просять розгляд справи проводити без участі представника сільської ради, з позовом згодні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивач, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено що 13.05.1978 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 6).

05 березня 2016 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №252545 виданим 09.03.2016 року виконкомом Гнилицької сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с.8).

Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За час життя ОСОБА_3 заповіту не склав, тому має місце спадкування за законом.

В порядку статті 1261 Цивільного кодексу України, до спадкоємців першої черги за законом входять діти померлого, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 27.12.2016 року приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу ОСОБА_4, спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3, який помер 05.03.2016 року, а саме житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Молодецьке вул. Молодецька, 23, Охтирський район, Сумська область, розташованого на приватній земельній ділянці, є ОСОБА_2 (а.с.11).

Крім того, судом встановлено, що на підставі рішення 15-ї сесії 23-го скликання Рибальської сільської ради від 19.11.1993 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,636 га, в тому числі для ведення особистого селянського господарства 0,504 га, для індивідуального житлового будівництва 0,132 га, про що зроблено запис в Книзі реєстрації громадян за №23 (а.с. 20-21).

Інформація щодо реєстрації державного акту на імя ОСОБА_3 в відділі в Охтирському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області відсутня, що підтверджується довідкою відділу в Охтирському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 20.03.2017 року (а.с.22).

Частиною 1 статті 1297 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у склад якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про спадщину.

Так, постановою приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 27.12.2016 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно (земельну ділянку), як такого, який зареєстрований згідно норм діючого законодавства (а.с.13).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до положення ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з приписами п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст. 116 ЗК).

Однак, відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01 січня 2013 року акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а право власності реєструється у державному реєстрі прав із видачею свідоцтва про право власності.

Право на завершення приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлому ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що спадкові права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання за нею права на завершення приватизації спірної земельної ділянки та отримання на своє імя правовстановлюючого документа на дану земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) право на завершення приватизації та отримання на своє імя правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,636 га, в тому числі для ведення особистого селянського господарства - 0,504 га, для індивідуального житлового будівництва - 0,132 га, розташовану по вул. Молодецька, 23, с. Молодецьке, Охтирський район, Сумська область, яка була передана у приватну власність ОСОБА_3 на підставі рішення 15-ї сесії 23-го скликання Рибальської сільської ради від 19.11.1993 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 05.03.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк із дня проголошення рішення, у разі відсутності осіб у судовому засіданні під час проголошення рішення з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р.В. Сидоренко