Справа № 452/2884/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"11" грудня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

при секретарі Задорожній В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Самборі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що 12 грудня 2007 року в с. Михайлевичі померла його бабця ОСОБА_5. На випадок своєї смерті зробила заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своєму внуку ОСОБА_1.

Позивач після смерті бабці з метою оформлення спадщини звернувся до органів нотаріату та 28 грудня 2016 року йому державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво за реєстраційним номером №1-917 (спадкова справа 360/2016).

21 квітня 2016 року в селі Михайлевичі помер дід позивача ОСОБА_6. На випадок своєї смерті зробив заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своєму внуку ОСОБА_1.

Позивач після смерті діда з метою оформлення спадщини звернувся до органів нотаріату та 28 грудня 2016 року йому державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори були видані свідоцтва на спадщину за законом на земельні ділянки за реєстраційним номером №1-920, №1-923, №1-924 (спадкова справа 359/2016).

Після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 також відкрилася спадщина на житловий будинок №16 по вулиці Івана Франка в селі Михайлевичі Самбірського району Львівської області. За життя вони не оформили документів про право власності на вказаний житловий будинок. Враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на дане майно, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на зазначений житловий будинок, а тому позивач звернувся в суд та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з обставин викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_7 підтримала позовні вимоги позивача та просила суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнали та згідні на його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 121749 від 13.12.2007 року відомо, що ОСОБА_5 померла 12.12.2007 року у віці 74 років в с. Михайлевичі, Самбірського району, Львівської області. ( а.с. 8 ).

Із копії заповіту від 26.03.2003 року посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_8 сільської ради Самбірського району Львівської області відомо, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалося, в чому б воно не виражалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповідає своєму внукові ОСОБА_1 ( а.с. 9).

Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 44635610 від 02.08.2016 року відомо про реєстрацію спадкової справи, де спадкодавцем являється ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Волощанці Самбірського району, яка померла 12.12.2007 року.( а.с. 10).

Як вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.2016 року посвідченого державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори, спадкоємцем до 13/14 часток зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 є ОСОБА_1. Спадщина складається із земельної частки (паю). Свідоцтво про право на спадщину на 1/14 частку спадкового майна ще не видане. ( а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-СГ № 423951 від 26.04.2016 року відомо, що ОСОБА_6 помер 21.04.2016 року у віці 81 року в с. Михайлевичі, Самбірського району, Львівської області. ( а.с. 12 ).

Із копії заповіту від 14.03.2003 року посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_8 сільської ради Самбірського району Львівської області відомо, що ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалося, в чому б воно не виражалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповідає своєму внукові ОСОБА_1 ( а.с. 13).

Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 44635401 від 02.08.2016 року відомо про реєстрацію спадкової справи, де спадкодавцем являється ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 21.04.2016 року. ( а.с. 14).

Як вбачається із копій свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.2016 року посвідченого державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6 є ОСОБА_1. Спадщина складається із 1/14 частини земельної частки (паю), земельної ділянки площею 0,4094 га та земельної ділянки площею 0,9197 га. ( а.с. 15-17).

Із повідомлення Самбірської державної нотаріальної контори від 18.09.2017 року відомо що причиною відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на частину житлового будинку № 16 по вул. І.Франка в с. Михайлевичі Самбірського району Львівської області, який належав ОСОБА_6 є відсутність правовстановлюючого документу на дане майно. ( а.с. 18).

Згідно технічного паспорту, складеного 23 грудня 2016 року Самбірським МБТІ житловий будинок №16 по вулиці Івана Франка в селі Михайлевичі Самбірського району Львівської області побудований в 1970 році, відсоток зносу становить 45. Будинок має 73,8 кв.м. загальної площі та 49,9 кв.м. житлової площі. До господарських будівель та споруд належить: літня кухня позначена на плані Б, стодола позначена на плані В, сарай позначений на плані С, убиральня позначена на плані Д, гараж позначений на плані Е, колодязь позначений на плані К, огорожа 1-3. ( а.с. 24-26).

Вказаний житловий будинок згідно даних погосподарського обліку відносився до суспільної групи колгоспний двір, членами якого були: ОСОБА_6 голова, ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_3 син, ОСОБА_2 син, ОСОБА_4 дочка. ( а.с. 19).

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.95 р. «Про судову практику у справах за позовами по захист права приватної власності», згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність", на час введення в дію Закону України «Про власність» чинне законодавство не передбачало реєстрації прав власності на житлові будинки у сільській місцевості, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно довідки ОСОБА_8 сільської ради №422 від 19 вересня 2017 року станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були:

ОСОБА_6 голова

ОСОБА_5 дружина

ОСОБА_3 син

ОСОБА_2 син

ОСОБА_4 дочка. ( а.с. 20).

Отже, кожному з них належала по 1/5 частки в майні колгоспного двору. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті і після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/5 і після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина також 1/5 частки в майні бувшого колгоспного двору. Враховуючи вищевикладене, Позивач ОСОБА_1 прийняв вказану спадщину після них, проте через відсутність правовстановлюючих документів не зміг отримати свідоцтва про спадщину за законом на вказані частки.

Крім того, на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося станом на 15.04.1991 року поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

ОСОБА_3 знявся з реєстрації за вказаною адресою 08 листопада 2001 року, а ОСОБА_2 знявся з реєстрації за вказаної адресою 23 грудня 2010 року. Вказані члени колгоспного двору починаючи з часу зняття з реєстрації та залишення даного місця проживання за витребуванням своєї частки з майна колишнього колгоспного двору не зверталися, питання про визначення частки в майні колгоспного двору, про виділ чи поділ колгоспного двору - ніким з них не ставилось.

Крім того ОСОБА_4, мати позивача, питання про визначення частки в майні колгоспного двору, про виділ чи поділ колгоспного двору не ставила та зазначала, що відмовляється від частки в майні колгоспного двору.

Із довідки виданої позивачу ОСОБА_8 сільською радою від 19.09.2017 року відомо, що на день смерті ОСОБА_5 в житловому будинку по вул. І.Франка, 16 в с.Михайлевичі Самбірського району Львівської області були зареєстровані і проживали: ОСОБА_6 чоловік; ОСОБА_4 дочка; ОСОБА_9 внучка; ОСОБА_1 внук. ( а.с. 22).

Із довідки виданої позивачу ОСОБА_8 сільською радою від 19.09.2017 року відомо, що на день смерті ОСОБА_6 в житловому будинку по вул. І.Франка, 16 в с.Михайлевичі Самбірського району Львівської області були зареєстровані і проживали: ОСОБА_4 дочка; ОСОБА_9 внучка; ОСОБА_1 внук; ОСОБА_10 правнук. ( а.с. 23).

У відповідності до ст.ст. 346, 347 ЦК України, право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно п.4 ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та члена його сім'ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, виключно в судовому порядку можна встановити право власності позивача на житловий будинок №16 по вулиці Івана Франка в селі Михайлевичі, з яких: 1/5 в порядку спадкування по заповіту після смерті ОСОБА_6, 1/5 в порядку спадкування по заповіту після смерті ОСОБА_5, 2/3 як частка в майні колишнього колгоспного двору.

Враховуючи усе вищенаведене в сукупності суд дійшов до висновку, що предявлений ОСОБА_1 позов підлягає до задоволення в повному обсязі заявлених ним позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_4 на її частку в майні колишнього колгоспного двору по вул. Івана Франка №16 в с. Михайлевичі Самбірського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та господарські будівлі за адресою: Львівська область, Самбірський район, с.Михайлевичі, вул. Івана Франка 16.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя