Номер справи 623/121/17
Номер провадження 2/623/419/2017
РІШЕННЯ

іменем України

30 березня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуренко М. О.

з участю: секретаря - Телешевської В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ізюмі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначав, що відповідача вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06.09.2016 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, від якого потерпілий ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

З 06.03.2016 року по 10.03.2016року потерпілий ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КМУ «Міська лікарня № 3» м. Краматорська.

З 10.03.2016 року по 19.04.2016 року потерпілий ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Донецькому національному медичному університеті ім. М. Горького в відділенні травми м. Лиман Донецької області, де йому 15.03.2016 року було проведено операцію - відкрита репозиція, МОС перелому правої плечової кістки пластиною та гвинтами та його лікування закладом охорони здоров'я витрачено кошти в розмірі 25082,51 грн., які позивач і просить стягнути зі «Страхової компанії «УНІКА», суму відшкодування моральної шкодив розмірі 5000,00 грн., а також просив стягнути з ОСОБА_2 суму відшкодування моральної шкодив розмірі 10000,00 грн.

Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги і просив стягнути зі «Страхової компанії «УНІКА» суму завданого матеріального збитку в розмірі 25082,51 грн., суму відшкодування моральної шкодив розмірі 1254,12 грн., а також просив стягнути з ОСОБА_2 суму відшкодування моральної шкодив розмірі 10000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував.

Представник ПрАТ «СК «УНІКА» подав заперечення проти позову, в яких зазначає, що витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Що стосується стягнення моральної шкоди, то за умови задоволення позовних вимог щодо стягнення з ПрАТ «СК «УНІКА» витрат на лікування та придбання лікарських препаратів в розмірі 25082,51 грн., ПрАТ «СК «УНІКА» здійснює відшкодування моральної шкоди позивачу в розмірі не більшому 1254,13 грн. Просить розгляд справи провести за відсутності представника ПрАТ «СК «УНІКА».

Суд, вислухавши позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06.09.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Згідно вироку, 06.03.2016 року, близько 07 години 20 хвилин, ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем ЗАЗ ТF696Р, реєстраційний номер НОМЕР_1, в районі 630 км + 400м автошляху Київ-Харків-Довжанський, рухаючись зі сторони м. Слов'янськ Донецької області в напрямку м. Ізюм Харківської області, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій ОСОБА_2 не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, та безпечно керувати ним, чим грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого втратив контроль над керуванням, допустив виїзд автомобілю у правий кювет по напрямку руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого осколкового перелому правого плеча, які відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я. (а.с.15-18).

У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у Донецькому національному медичному університеті ім. М. Горького в відділенні травми м. Лиман Донецької області з 10.03.2016 року по 19.04.2016 року., що підтверджується випискою з історії хвороби

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, повинна відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.

Згідно положень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат № 11 від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року.

Порядком обчислення розміру фактичних витрат охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, визначено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я.

Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат № 11 від 07.07.1995 року, відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі. Всі інші витрати (наприклад, пов'язані з наданням потерпілому швидкої або невідкладної медичної допомоги, на амбулаторне лікування тощо) не відшкодовуються. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Відповідно до частини першої статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 застрахована ПрАТ «СК «УНІКА», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно з полісом АІ/8827960 (а.с.17 кримінальне провадження № 623/1480/16-к; 1-кп/623/151/20160)

Згідно зі статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Позивач вказує на те, що йому нанесена моральна шкода в розмірі 5000 грн. (від «Страхової компанії «УНІКА»), та в розмірі 10000,00 грн. (від ОСОБА_2).

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України розмір моральної шкоди завданий позивачу може бути визначено виключно на підставі відповідного рішення суду.

Відповідно до ст. 26-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Моральною шкодою вважаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так до матеріалів справи потерпілим додано виписку з історії хвороби №14878 та виписний епікриз №557, виданих ДМУ ім. М. Горького, виписку з історії хвороби №1913, виданої КМУ «Міська лікарня №3» в якій наведено перелік медикаментів та медичних препаратів для операції, які придбавались потерпілим та його родичами.

Дослідивши надані потерпілим фіскальні чеки, суд зазначає, що тільки в фіскальних чеках №60098 від 11.03.2016р., №60333 від 17.03.2016р., №60332 від 17.03.2016р. та №60092 від 11.03.2016р., № від 06.03.2016р. наведені медикаменти, медичні препарати та засоби, які співпадають назвою та кількістю з тим переліком, що є вищенаведених виписках з історії хвороби, які складають 6770,95 грн.

Поміж тим, з ухвали Апеляційного суду Харківської області від 06 грудня 2016 року вбачається, що відповідно наданої потерпілим копії товарного чеку від 14.03.2016 року вартість пластини з гвинтами, які були придбані потерпілим для операції складає 13600 грн. і дана сума була залишена судом поза увагою.

Таким чином, підлягає стягненню з ПАТ «СК «УНІКА» сума завданого матеріального збитку в розмірі 20370,95 грн., яка складається (6770,95 грн. - сума зазначена у вироку суду + 13600 грн. сума залишена поза увагою судом першої інстанції), а також сума відшкодування моральної шкодив розмірі 1018,55 грн., яка складається (20370,95 грн. х 5%).

Крім завданої матеріальної шкоди суд вважає, що засуджений ОСОБА_2 завдав потерпілому моральну шкоду. Внаслідок вчиненого злочину позивач зазнав моральних страждань, які призвели до вимушених змін у її життєвих стосунках, порушення домашнього устрою, нормальних життєвих стосунків з оточуючими її людьми.

Згідно статті 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до статті 23 ЦК України - розмір відшкодування моральної шкоди визначається з урахуванням характеру заподіяних фізичних та моральних страждань, інших негативних наслідків.

Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4» роз'яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з принципів розумності та справедливості, тому суд вважає що підлягає стягненню з ОСОБА_2 сума відшкодування моральної шкодив розмірі 5000 грн.

Позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільне но від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи наведене необхідно стягнути з ПАТ «СК «УНІКА» на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 640,00 грн. та 800,00 грн. та з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 800,00 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», ідентифікаційний код 20033533, 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_2, суму завданого матеріального збитку в розмірі 20370,95 грн., а також суму відшкодування моральної шкодив розмірі 1018,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН - НОМЕР_3, працюючого старшим майстром цеху №16 ПАО НКМЗ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_2суму відшкодування моральної шкодив розмірі 5000,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», ідентифікаційний код 20033533, 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 640,00 грн. та 800,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН - НОМЕР_3, працюючого старшим майстром цеху № 16 ПАО НКМЗ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 800,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. О Гуренко