Справа № 373/734/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

при секретарі Литвишко В.М.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Виконавчий комітет Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області про визнання спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна.

Ухвалою суду від 12.04.2017 роз`єднано позовні вимоги та справі щодо визнання спільної сумісної власності присвоєно номер №373/734/17.

Відповідно за позовною вимогою у справі №373/734/17 позивач просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул.Ломана, 4-а, м.Переяслав-Хмельницький, Київська область та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,0613 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташовані за адресою: вул.Ломана, 4-а, м.Переяслав-Хмельницький, Київська область.

В судове засідання сторони не з`явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача направив заяву про визнання позову.

Третя особа особа свого представника в судове засідання не направила, направила заяву про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається з положень ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Положення ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ст. 318, ч. 1, 3, 6, 7 ст. 319, 325, 328, 334, Глави 26, 379, 383 ЦК України та ст.ст. 60, 61 СК України визнають право спільної сумісної власності подружжя на майно, яке нажите ними у шлюбі.

Статтею 22 КпШС України, що діяв на момент введення в експлуатацію будинку передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

При цьому, ст. 60 СК України також визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Розірвання шлюбу, відповідно до ст. 68 СК України, не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільноїсумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлене договором або законом.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, відповідно до положень частини 1 ст. 369 ЦК України, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Таким чином, обсяг майна набутого сторонами за час їх перебування у шлюбі в судовому засіданні встановлений, а тому підлягає визнанню їх спільним сумісним майном із визначенням часток.

На підстави вищевикладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 11, 57-62, 88, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_3 Петровича до ОСОБА_2, третя особа: Виконавчий комітет Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області про визнання спільної сумісної власності задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул.Ломана, 4-а, м.Переяслав-Хмельницький, Київська область.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,0613 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташовані за адресою: вул.Ломана, 4-а, м.Переяслав-Хмельницький, Київська область.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 2972 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят дві) грн. 29 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано в установлений строк.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В.Свояк