Справа № 152/1951/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Соколовської Т.О.

при секретарі Годованюк І.Л.

з участю

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, з участю заінтересованої особи Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області,

В С Т А Н О В И В:

12.12. 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2

У обґрунтування заяви зазначила, що її брат ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

Труп брата на судово-медичне освідчення не возили через несприятливі погодні умови та скрутне матеріальне становище.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського РВ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області з заявою про поновлення актового запису про смерть брата, але їй було відмовлено у вчиненні цієї дії через відсутність лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 заявнику необхідно для оформлення спадщини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і в заяві.

Представник заінтересованої особи - Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не з'явився. Від начальника Шаргородського районного відділу ДРАЦ ГТУЮ у Вінницькій області Магдалюк Л.В. до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника відділу, щодо задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує.

Вислухавши пояснення заявника ОСОБА_1, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пленум ВСУ у п.1 постанови №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз'яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У пункті 13 постанови Пленуму ВС України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначив, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 по день смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 Похоронений на сільському кладовищі.

На підтвердження обґрунтованості заяви ОСОБА_1 посилалася на показання свідків. З цього приводу суд допитав свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які кожен окремо суду пояснили, що добре знайомі з сім'єю заявника і їм відомо, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у своєму будинку в с. Конатківці Шаргородського району і похоронений на сільському кладовищі був рідним братом ОСОБА_1

Суд визнає достовірність свідчень ОСОБА_4, ОСОБА_5, з урахуванням того, що їх покази відповідають і не суперечать іншим доказам, дослідженим і перевіреним судом.

Згідно довідки виконавчого комітету Конатковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 507 від 29.11.2017 року ОСОБА_2 постійно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_2, захоронений на кладовищі в селі Конатківці Шаргородського району Вінницької області (а.с. 8).

Шаргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відмовив у реєстрації смерті ОСОБА_2 через відсутність лікарського свідоцтва про смерть (а.с.10).

Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника ОСОБА_1, від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 як спадкоємця по закону і іншого порядку його встановлення не має.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Керуючись ст.ст.12,81,263-265 ЦПК України, на підставі ст. 293, п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.О. Соколовська