АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №758/4812/13-ц
№ апеляційного провадження: №22-ц/796/208/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Зарицька Ю.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
У Х В А Л А

19 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Ратнікової В.М.

секретар: Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про призначення повторної комісійної експертизи,

в с т а н о в и л а :

В провадженні Апеляційного суду м. Києва перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

У судовому засіданні ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 заявила клопотання про призначення повторної комісійної експертизи. В обґрунтування заявленого клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 посилалася на те, в матеріалах справи наявні два протилежних висновки експертів щодо питання послідовності нанесення друкованого тексту та підпису, який виконаний в розписці від 27 червня 2012 року, а тому неможливо однозначно встановити який саме висновок експерта є обґрунтованим та об'єктивним, оскільки при проведенні даних експертних досліджень експертами використовувались різні методи і способи дослідження за допомогою різних технічних приладів.

В судовому засіданні ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримала, просила його задовольнити з наведених в ньому підстав.

ОСОБА_5 проти заявленого клопотання заперечував, вважав, що призначення чергової експертизи є недоцільним. Кожен висновок експертизи може бути оцінений судом при ухваленні рішення за заявленим ним позовом. На його думку, клопотання представником відповідача заявляється лише з метою чергового затягування розгляду справи по суті.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів дійшла висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вирішуючи заявлене клопотання, колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, по даній справі за згодою сторін судом першої інстанції неодноразово проводилися комплексно судово-почеркознавча та судово-технічна експертизи, оскільки ОСОБА_6 заперечувала факт підписання розписки.

За результатами проведеної експертизи складено висновок від 23 вересня 2013 року № 6893/13-34/6894/13-33/6895/13-32, яким встановлено наступне: 1) підпис, розміщений під друкованим текстом у рядку «ОСОБА_6» у розписці від 27 червня 2012 року від імені ОСОБА_6 виконаний самою ОСОБА_6; 2) будь-які діагностичні ознаки, які б свідчили про вплив на виконавця підпису збиваючих факторів природного характеру, до яких може відноситися виконання в незвичайному стані (хворобливий стан, сп'яніння, стомлення, хвилювання, під дією фармакологічних препаратів, травмування тощо), а також про вплив на виконавця зовнішніх збиваючих факторів (обмеження зорового контролю, незвична поза, незвичне тримання приладу для написання, температурні завантаження) в досліджуваному підписі відсутні;3) підпис від імені ОСОБА_6 у досліджуваній розписці від 27 червня 2012 року нанесений ручкою, спорядженою чорнилом чорного кольору; 4) питання ухвали щодо встановлення послідовності нанесення друкованого тексту та підпису у розписці від 27 червня 2012 року не вирішувалось у зв'язку з ненаданням письмового дозволу судді на застосування таких методів дослідження як вологе копіювання та механічне зняття тонеру деяких штрихів друкованого тексту у досліджуваному документі; 5) встановити час виконання підпису в розписці від 27 червня 2012 року від імені ОСОБА_6 не видається можливим із причин відсутності у експертів впроваджених у судово-експертну практику України методик дослідження часу виконання рукописних записів та підписів чорнилом. Встановити час виконання друкованого тексту у розписці від 27 червня 2012 року від імені ОСОБА_6 не видається можливим із причин відсутності у експертів впроваджених у судово-експертну практику України методик дослідження часу виконання друкованих текстів.

Ураховуючи такі відповіді, суд визнав цей висновок неповним та призначив у справі додаткову судово-технічну експертизу спірної розписки, за результатами якої 31 січня 2014 року експертами КНДІСЕ складено висновок № 12545/12546/13-34/12547/12548/13-33, згідно з яким експерт дійшов висновку про те, що у наданій на дослідження розписці від 27 червня 2012 року друкований текст виконаний поверх підпису від імені ОСОБА_6

Однак, у дослідницькій частині висновку експерт зазначив, що: «В наданій на дослідження розписці від 27 червня 2012 року підпис від імені ОСОБА_6 виконаний поверх друкованого тексту». Щодо встановлення часу виконання друкованого тексту та рукописних записів, то за відсутності у експертів відповідної методики зазначені питання не вирішені.

21 травня 2014 року у справі призначено повторну судово-технічну експертизу, проведення якої з метою об'єктивності доручено експертам Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в м. Києві. При цьому, суд першої інстанції виходив із того, що у зв'язку із допущеною помилкою у висновку існують сумніви щодо його правильності в частині відповіді на запитання «Чи виконано підпис у розписці від 27 червня 2012 року поверх друкованого тексту?».

Згідно з висновком експерта НДКЦ при ГУ МВС України в м. Києві від 19 червня 2014 року № 268/тдц у наданій на дослідження розписці від 27 червня 2012 року, яка починається словами (Розписка м. Київ 27 червня 2012 року. Я, ОСОБА_6...» та закінчується словами «... будь-яких претензій до ОСОБА_5 не маю. 27 червня 2012 року ОСОБА_6», спочатку був нанесений друкований текст, після чого був виконаний підпис від імені ОСОБА_6

Вважаючи, що зазначений висновок експерта НДКЦ при ГУ МВС України в м. Києві є неповним та необ'єктивним і суперечить висновку № 12545/12546/13-34/12547/12548/13-33, складеному експертами КНДІСЕ, відповідачем заявлено клопотання про призначення комісійної експертизи (а.с. 4-7, т. 2).

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції виходив із того, що висновок експерта НДКЦ при ГУ МВС України в м. Києві відповідачем не спростований (а.с. 18-19, т. 2).

Ухвалюючи рішення на користь ОСОБА_5 11 вересня 2014 року, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, поклав в основу рішення висновок експерта НДКЦ при ГУ МВС України в м. Києві від 19 червня 2014 року № 268/тдц.

Суд касаційної інстанції, скасовуючи ухвалені у справі рішення першої та другої інстанції та передаючи справу на новий розгляд, посилався на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.147, 148, 150 ЦПК України 2004 року (т.2, а.с.155-157).

Виконуючи вказівки суду касаційної інстанції, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року, судом була призначена ухвалою від 28 липня 2015 року комісійна судово-технічна експертиза (т.3, а.с.119-120).

Відповідно до висновку Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Головного управління МВС України в м. Києві від 06.11.2015 за № 556/тдд, в розписці від 27.06.2012, що починається словами: "Розписка м. Київ 27.06.2012 р. Я, ОСОБА_6" та закінчується словами : "Будь-яких претензій до ОСОБА_7 не маю,. 27.06.2012 року ОСОБА_6" та підпис від імені ОСОБА_6, наданій на дослідження, спочатку був нанесений друкований текст, а потім був виконаний підпис".

Надаючи свій висновок, комісія експертів посилалась, зокрема, і на те, що метод вологого копіювання був застосований експертом при проведенні попереднього висновку КНДІСЕ №12545/12546/13-34/12547/12548/13-33 від 31.03.2014 та не призвів до достовірного висновку. Тому під час проведення даного дослідження даний метод експертами не застосовувався. Також експертами не застосовувались і будь-які інші методи, тому, що під час застосування методу волого копіювання папір та барвники, якими нанесено текст та підпис, піддавалися впливу циклогексанону, що в подальшому могло призвести до їх структурних змін та в кінцевому результаті дати хибний висновок. Крім того, експерти зазначили про те, що так як об'єкт неодноразово досліджувався із застосуванням руйнуючих методів ( дозвіл на застосування яких надавався судом), це призвело до повного знищення місць перетину друкованого тексту та штрихів підпису (т.3, а.с.166).

Порушуючи питання про проведення повторної комісійної експертизи представник відповідача будь-якого аналізу таким висновкам експерта не надає, ніяким чином їх не спростовує, не ставить під сумнів правильність висновку в частині неможливості проведення в подальшому будь-яких досліджень.

Також, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 не було доведено того, що вказаний висновок експертизи є необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи, в клопотанні не вказано в чому саме виявилися порушення експертами методики проведення експертних досліджень.

Відповідно до вимог ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими ст.89 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення клопотання про призначення у справі повторної комісійної експертизи відсутні.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити сторонам положення ст.239 ЦПК України та у контексті положень п.п.3,4 ч.5 ст.12 ЦПК України належне їм право щодо виклику в судове засідання експертів для надання роз'яснень наданих ними експертних висновків.

Керуючись ст.ст. 103, 110, 112, 222 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про призначення повторної комісійної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

В.М.Ратнікова