Справа №560/1264/17
У Х В А Л А

20 грудня 2017 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши заяву про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання недійсним кредитного договору №CM-SME А00/066/2008 від 11 червня 2008 року,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дубровицького районного суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання недійсним кредитного договору №CM-SME А00/066/2008 від 11 червня 2008 року, в якому позивач просить визнати недісним кредитний договір №CM-SME А00/066/2008 від 11 червня 2008 року та договір іпотеки №РМ - SME А00/066/2008 від 11 червня 2008 року, укладений між нею та Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк".

В ході розгляду справи від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить: накласти арешт на приміщення №234, загальною площею 26,0 кв. м. у торговому комплексі /літера А-2/, розташованого за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, буд. 1Д та заборонити першому відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області здійснювати реалізацію приміщення №234, загальною площею 26,0 кв. м. у торговому комплексі /літера А-2/, розташованого за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, буд. 1Д, шляхом зупинення електронних торгів за лотом №252541 «Іпотека. Приміщення №234, з/п 26,0 кв. м. у торговому комплексі /літера А-2/, що розташоване за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка- Карого, буд. ІД» до розгляду справи по суті.

Клопотання обгрунтовує тим, що на підставі оспорюваних договорів, в іпотеці Банку перебуває приміщення №234, загальною площею 26,0 кв. м. в торговому комплексі /літера А-2/, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, буд. ІД, прим. 234. Однак, «15» грудня 2017 року Позивачу стало відомо, що в листопаді 2017 року Першим відділом державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області подано заявку на реалізацію нерухомого майна (предмет іпотеки) шляхом проведення електронних торгів ВП №54008357. На виконання вказаної заявки Волинською філією державного підприємства «СЕТАМ» призначено торги на «02» січня 2018 року з продажу приміщення №234, загальною площею 26,0 кв. м. в торговому комплексі /літера А-2/. Однак, продаж вказаного приміщення на торгах, а відтак і перехід права власності на це майно до будь-якої іншої особи та його фактичне відчуження, спричинить ОСОБА_1, необгрунтовану майнову шкоду та унеможливить фактичне відновлення нею майнових прав порушених внаслідок таких дій. А відтак, існує невідкладна необхідність у вжитті судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане майно та зупинення електронних торгів, що проводяться Волинською філією державного підприємства «СЕТАМ» за лотом №252541 «Іпотека. Приміщення №234, з/п 26,0 кв. м. у торговому комплексі /літера А- 2/, яке розташоване за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, буд. ІД».

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 2 ст.150 ЦПК України визначено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з копії кредитного договору №CM-SME АОО/О66/2О08 від 11 червня 2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» предметом іпотеки є приміщення №234, загальною площею 26,0 кв. м. у торговому комплексі /літера А-2/, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка - Карого, буд. 1Д. прим. 234 (а.с.10-14).

У роз'ясненнях, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", вказано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як втановлено із долученої представником позивача до заяви про забезпечення позову копії заявки на реалізацію нерухомого майна (предмету іпотеки), шляхом проведення електронних торгів ВП №54008357 існує реальна загроза щодо відчуження належного позивачу нерухомого майна, а саме: предмету іпотеки приміщення №234, загальною площею 26,0 кв. м. у торговому комплексі /літера А-2/, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка - Карого, буд. 1Д. прим. 234, у зв'язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частиною 3 ст.154 ЦПК України визначено, що суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Таким чином, з аналізу вище наведених правових норм вбачається, що застосування зустрічного забезпечення у даній справі є правом, а не обовязком суду. У той же час, наявність обставин, що визначені ч.3 ст. 154 ЦПК України, які б зобовязували суд застосовувати зустрічне забезпечення, не існує, а тому враховуючи, що дане приміщення перебуває в іпотеці Відповідача та обтяжене забороною його відчуження тому відповідач у разі не забезпечення даного позову судом, не понесе жодних збитків, які можуть бути спричинені, а відтак, у застосуванні зустрічного забезпечення немає необхідності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 258, 259, 260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову - задоволити.

Накласти арешт на приміщення №234, загальною площею 26,0 кв. м. у торговому комплексі /літера А-2/, розташованого за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, буд. 1Д.

Заборонити першому відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області здійснювати реалізацію приміщення №234, загальною площею 26,0 кв. м. у торговому комплексі /літера А-2/, розташованого за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, буд. 1Д, шляхом зупинення електронних торгів за лотом №252541 «Іпотека. Приміщення №234, з/п 26,0 кв. м. у торговому комплексі /літера А-2/, що розташоване за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка- Карого, буд. ІД» до розгляду справи по суті.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред'явлення ухвали до виконання один рік.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області з поданням апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, а у разі розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи - протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали до Апеляційного суду Рівненської області в порядку, передбаченого Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_3