РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

за участю адвоката Осадчого А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Одеської міської ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору : Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі її органу опіки та піклування, ОСОБА_5, про визначення порядку користування квартирою, зобов'язання не порушувати порядок користування квартирою, зобов'язання замінити замки вхідних дверей квартири та надати ключі, та зобов'язання не перешкоджати у здійсненні перепланування квартири,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2, діючи в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, Одеської міської ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору : Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі її органу опіки та піклування, ОСОБА_5, про :

-визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виділення у користування ОСОБА_3 двох житлових кімнат площею 18,4 кв.м. і 6,3 кв.м. та залишення у спільному користуванні ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_5 двох коридорів площею 1,8 кв.м. і 2,9 кв.м., кухні площею 6,7 кв.м. та санвузлу площею 2,7 кв.м.;

-зобов'язання ОСОБА_4 не порушувати вищевказаний порядок користування квартирою АДРЕСА_1;

-зобов'язання ОСОБА_4 замінити вхідні замки в квартирі АДРЕСА_1 в м Одесі та надати ці ключі ОСОБА_2;

-зобов'язання ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_2 здійснювати перепланування квартири АДРЕСА_1 шляхом встановлення в кімнаті площею 18,4 кв.м. гіпсокартонної перегородки на відстані 1,1 м. від лівої бокової стіни цієї кімнати та ліквідації дверного прорізу між цією кімнатою та житловою кімнатою площею 15,8 кв.м. (т.1 а.с. 2-3, 109-112, 223-226, 241-245).

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що відповідач ОСОБА_4 і третя особа ОСОБА_5 є бабусею і дідусем неповнолітньої ОСОБА_3, але останні не можуть досягти домовленості щодо порядку користування квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_7 та третя особа ОСОБА_5 підтримали позов, а відповідач ОСОБА_4 та її представник адвокат Осадчій А.Ю. не визнали позов.

Одеська міська рада та Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі її органу опіки та піклування не повідомили суду причини неявки своїх представників, хоча про дату і місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про отримання ними судових повісток.

Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що квартира АДРЕСА_1 належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, а право користування цією квартирою належить ОСОБА_4, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_3 згідно ордеру на жиле приміщення № 5606 серії ЦР від 27.12.2002 р., виданого на підставі розпорядження Центральної районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради № 1320 від 17.12.2012 р., але між колишнім подружжям ОСОБА_4 і ОСОБА_5, а також між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, яка є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_3 та колишньою дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6, який є сином ОСОБА_4 і ОСОБА_5, склалися неприязні відносини.

При цьому, суд бере до уваги, що у члена сім'ї наймача, включеного до ордера на заселення жилого приміщення, право користування останнім виникає у зв'язку із включенням до ордера, а не у зв'язку із вселенням у це приміщення.

Також судом установлено, що згідно технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 80,4 кв.м. і житлову площу 65,6 кв.м., та в цілому складається з : чотирьох жилих кімнат, а саме двох прохідних жилих кімнат «6, 7» площею 18,4 кв.м. і 25,1 кв.м., житлової кімнати «8» площею 15,8 кв.м. (вхід до якої здійснюється з житлової кімнати «7» площею 25,1 кв.м.) та житлової кімнати «5» площею 6,3 кв.м.(вхід до якої здійснюється з коридору «2» площею 1,8 кв.м.); кухні «4» площею 6,7 кв.м., вбиральні «3» площею 2,7 кв.м.; двох коридорів «1, 2» площею 2,9 кв.м. і 1,8 кв.м.; і балкону площею 0,7 кв.м. (вихід до якого здійснюється з житлової кімнати «7» площею 25,1 кв.м.) (т.1 а.с. 75-76).

Таким чином, виходячи з рівності прав ОСОБА_4, ОСОБА_5 і неповнолітньої ОСОБА_3, належна кожному з них ідеальна частка у праві користування вищевказаною квартирою становить 1/3 ч., що в натурі складає 26,8 кв.м. загальної площі (80,4 кв.м./3=26,58кв.м.) та 18, 96 кв.м. житлової площі (65,6кв.м./3=21,87кв.м.), але існуюче планування цієї квартири не дозволяє виділити кожному з них в користування жилі приміщення такою площею та з окремим входом.

Згідно висновку № 4352 судової будівельно-технічної експертизи від 18.03.2014 р., складеного Одеським НДІСЕ, визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 між ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_5 технічно не уявляється можливим без проведення необхідного перепланування з метою організації ізольованих кімнат. Для організації трьох ізольованих кімнат необхідно : в кімнаті «6» площею 18,4 кв.м. встановити гіпсокартонну перегородку на відстані 1 м. від лівої бокової стіни, в якій організувати дверний проріз, в результаті чого утворяться два коридори; в кімнаті «8» площею 15,8 кв.м. закласти існуючий дверний проріз та організувати новий в лівій частині приміщення. Враховуючи викладене, у разі перепланування квартири АДРЕСА_1, за умови розробки необхідної проектної документації у встановленому законодавством порядку на реконструкцію внутрішніх приміщень, визначити порядок користування цією квартирою між її користувачами технічно можливо у наступному варіанті : 1-му користувачу в користування пропонується виділити існуючу житлову кімнату «8» площею 15,8 кв.м.; 2-му користувачу - новоутворену житлову кімнату «7» площею 20,05 кв.м. з балконом площею 0,7 кв.м.; 3-му користувачу - існуючу житлову кімнату «5» площею 6,3 кв.м. та новоутворену житлову кімнату «6» площею 14,73 кв.м. При цьому, в результаті такого перепланування склад приміщень квартири та їх площа зміяться та складатимуть : 1 - коридор площею 2,9 кв.м.; 2 - коридор площею 1,8 кв.м.; 3 - вбиральня площею 2,7 кв.м.; 4 - кухня площею 6,7 кв.м.; 5 - жила площею 6,3 кв.м.; 6 - жила площею 14,73 квм.; 6а - коридор площею 3,41 кв.м.; 7 - жил площею 20,05 кв.м.; 7а - коридор площею 4,64 кв.м.; 8 - жила площею 15,8 кв.м. (а.с. 72-82).

Таким чином, проведення вищевказаного запропонованого перепланування спірної квартири призведе до значного зменшення житлової площі житлової кімнати «6» (з 18,4 кв.м. до 14,73 кв.м.) і житлової кімнати «7» (з 25,1 кв.м. до 0,05 кв.м), та утворення за рахунок цього двох коридорів («6а» площею 3,41 кв.м. і «7а» площею 4,64 кв.м.), що суперечить вимогам ст. 8 ЖК України.

За приписами ст. 100 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю; переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, переобладнання та перепланування жилих і підсобних приміщень, балконів, лоджій власниками квартир, наймачами і орендарями може здійснюватися лише з ціллю покращення благоустрою квартири лише з дозволу власника будинку та на підставі відповідних проектів.

Проте позивач не надала суду доказів на підтвердження, того нею у встановленому законом порядку було отримано відповідні дозвіл та проект на перепланування спірної квартири.

Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що позовна заява позивача взагалі не містить обґрунтування позовних вимог до Одеської міської ради.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині визначення порядку користування спірною квартирою, зобов'язання відповідача ОСОБА_4 не порушувати запропонований позивачем порядок користування спірною квартирою, та зобов'язання відповідача ОСОБА_4 не перешкоджати у здійсненні перепланування спірної квартири - не підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача ОСОБА_4 замінити замки вхідних дверей спірної квартири та надати ключі, суд бере до уваги, що позивач не обґрунтувала свої позовні вимоги щодо необхідності заміни замків вхідних дверей спірної квартири, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є недоведеними та не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд бере до уваги, що відповідач ОСОБА_4 підтвердила в суді, що неповнолітня ОСОБА_3 не має можливості самостійно потрапити до спірної квартири, оскільки не має ключів від квартири.

З частини першої статті 64 ЖК України випливає, що права наймача та членів його сім'ї щодо користування жилим приміщенням є рівними.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача ОСОБА_4 надати ключі від спірної квартири є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд стягує відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в розмірі 28,68 грн., пов'язані зі сплатою судового збору, пропорційно до ціни задоволеного позову (114,70грн./4=28,68грн.).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4, ІПН : НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1, надати неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в особі її законного представника ОСОБА_2, ІПН : НОМЕР_2, що зареєстрована за адресою : АДРЕСА_5, ключі від квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат 28 (двадцять вісім) грн. 68 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 07 квітня 2017 року.

Суддя Н.А. Ільченко