Справа №442/8113/17
Провадження №2/442/2734/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі :

головуючої судді Курус Р.І.

з участю секретаря Махняк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

17.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 16 травня 2002 року уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис за №124. Від даного шлюбу у них 21 квітня 2003 року народився син Максим та 25 вересня 2007 року - син ОСОБА_3.

17.11.2017 року позивачем подано заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

21.11.2017 року суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І. було направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідачки ОСОБА_2, що містяться в картотеці реєстраційного обліку.

21.11.2017 року суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

18.12.2017 року відповідачкою ОСОБА_2 подано заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає. Своє прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає.

Учасники справи в судове засідання не зявились, а від так відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 16 травня 2002 року уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис за №124. Від даного шлюбу у них 21 квітня 2003 року народився син Максим та 25 вересня 2007 року - син ОСОБА_3.

Судом встановлено, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, за час спільного проживання вони виявили несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. На даний час він прийшов до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, вони не проживають разом на протязі останніх 4 років, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 104 ч. 2, 105 п. 3, 110, 112 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 16 травня 2002 року уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис за №124.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити без змін.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Курус Р.І.