Справа № 442/4563/16-ц
Ухвала

судового засідання

03 квітня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.,

з участю секретаря Бучок М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі в приміщенні суду питання виправлення в виконавчому листі Дрогобицького міськрайонного суду від 25 листопада 2016 року описки, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 жовтня 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 19.06.2015 року в розмірі 600 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

22 березня 2017 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, згідно якої вона просила суд виправити помилку у виконавчому листі, виданих позивачу, як стягувачу, за вищевказаним судовим рішенням. При цьому, в огрунтування своїх вимог посилалася на те, що у виконавчому листі не зазначено ідентифікаційний номер боржника.

В судове засідання сторони не з»явилася хоча про час та місце проведення такого були повідомлені у визначеному законом порядку, що в силу ст. 369 ЦПК України дає суду підстави для проведення судового розгляду у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як слідує з матеріалів справи, в тому числі вбачається зі змісту оригіналу виконавчого листа, направленого до суду заявником, за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 12.10.2016р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, стягувачеві видано виконавчий лист щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У виконавчому листі містяться та заповнені всі пункти, передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо вимоги заявника про внесення у виконавчий лист відносно боржника індивідуального ідентифікаційного номеру, суд вважає, що такі задоволенню, у спосіб вибраний заявником, тобто шляхом виправлення помилки у виконавчому листі, не підлягають, та розцінює такі дії як намагання спонукати суд до виконання не властивих йому функцій.

Вимоги стягувача шляхом виправлення помилки у виконавчому листі задоволенню не підлягають, так як не ґрунтуються на вимогах закону. Суд не вбачає задоволення таких у вибраний представником стягувача спосіб, так як такі не передбачають виправлення допущеної судом помилки, що наявна у виконавчому листі, а внесення у виконавчий лист додаткових відомостей. Більше того, у поданій стягувачем позовній заяві, остання не вказувала ідентифікаційний номер боржника.

Поряд з нормами, які передбачають можливість виправлення помилки у виконавчому листі, законодавцем також встановлені і інші норми, які підлягають застосуванню, якщо виконати рішення не можливо через невідповідність виконавчого листа вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» ( наприклад, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню).

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмітити, що відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року N 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тобто, у разі не зазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номера облікової картки платника податків) у рішенні суду, судовому наказі, згідно із п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника.

Що в свою чергу було викладено Верховним Судом України у постанові від 21.05.2014, № 6-45цс14, та що в силу ст. 360-7 ЦПК України суд зобов»язаний враховувати при застосуванні відповідної норми права.

Відтак, заява стягувача щодо виправлення помилки у виконавчому листі, виданого на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задоволенню не підлягає, так як не відповідає вимогам закону.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст. 32 Конституції України, ст.ст. 11, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», статті 302 ЦК України, постанови Верховного Суду України від 21.05.2014, № 6-45цс14, керуючись ст. ст. 360-7, 369 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий