ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4019/17
провадження № 2/753/3647/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Жердєва Наталія Олександрівна, про витребування двокімнатної квартири в буд.37 по вул. Анни Ахматової в м. Києві, тощо,

В С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Щодо позовних вимог про визнання права власності щодо вказаного майна судомбуло визначено розмір судового збору у сумі 8000 грн. (ст.4 Закону України "Про судовий збір").

Крім того, заява була подана з недотриманням і інших вимог ст.119 ЦПК України, а саме: не зазначено ціни позову; в позові міститься виправлення щодо дати його підписання, без відповідного застереження щодо таких виправлень, що унеможливлює ідентифікацію як вказаної дати, так і особи яка вчинила вказані виправлення; не зазначено номеру засобу зв"язку позивача; відсутнє обгрунтування щодо визначення статусу відповідача ОСОБА_4 як "Повірений"; не зазначено доказів про те, що вказаний відповідач усвідомлював, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя.

Враховуючи викладене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху позовну заяву з наданням строку для виправлення недоліків - 5 днів, копію якої позивач отримала 07 квітня 2017 року (згідно з розпискою у рекомендованому листі).

10 квітня 2017 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява позивача від 10 квітня 2017 року "Про усунення недоліків" з додатковим численним обгрунтуванням та зазначенням доказів, проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цієї заяви не було долучено її копій для відповідачів та третьої особи (при цьому акт щодо відсутності вказаних додатків для відповідачів та третьої особи судом не складався, оскільки посилання на його наявність відсутнє в переліку додатків до вказаної заяви від 10 квітня 2017 року).

Так, відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, позивачем не враховано, що не надання вказаних копій здійснено без врахування і принципу змагальності сторін (ст.10 ЦПК України), якому кореспондує необхідність здійснення пропозиції відповідачу подати в зазначений строк (в ухвалі про відкриття провадження) письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються, що передбачено п.5) частиною 5 ст.122 ЦПК України.

С удом враховано, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ст. 119, 120 ЦПК України.

Крім того, недоліки позову були усунуті не в повному обсязі, в тому числі у позовній заяві в редакції від 01 березня 2017 року (з додатками), в якій викладена вказана позовна вимога майнового характеру, а також ще і дві позовні вимоги немайнового характеру щодо виключення запиу про право власності та щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу, які судовим збором не оплачені.

Так, згідно з роз"ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 №10-1386/0/4-12(п.13 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 17.10.2014 року №10)- за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (абзац перший частини третьої статті 6 Закону), наприклад, це позовна заява, в якій об'єднано вимогу про визнання правочину недійсним (без реституції, має немайновий характер) і витребування майна (має майновий характер).

Крім того, згідно з п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, щодо вимог майнового характеру.

Згідно з імперативними вимогами п.3 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, що не було виконано.

Отже, ціна позову є інститутом позовного провадження, що характеризує вартісне грошове вираження предмета спору між позивачем (третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору в порядку ст.34 ЦПК України) і відповідачем. Ціна позову вказується позивачем відповідно до п.4 ч.2 ст.119, ст.80 Цивільного процесуального кодексу України і є обов'язковим реквізитом позовної заяви, що подається до суду, оскільки при ухвалені рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

Проте на вказані норми закону позивач уваги не звернув та вимоги вказаної ухвали Дарницького районного суду м. Києва щодо ціни позову не виконав.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: