АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Чернівці

справа № 725/5551/16-ц

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк І. Б. суддів: Яремка В.В., Одинака О.О.

секретар Тодоряк Г.Д.

позивач: ОСОБА_1

відповідач: приватний підприємець ОСОБА_2

апеляційна скарга приватного підприємця ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 25 вересня 2017 року, головуючий у І- й інстанції Галичанський О.І.

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПП ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Позовні вимоги обгрунтовувала слідуючими обставинами.

02.11.2016р. на електронних торгах проведених ДП «СЕТАМ» нею було придбано нежитлову будівлю магазину загальною площею 76,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, яка попередньо належала відповідачу.

Позивач вказувала на те, що реалізувати свої права як власника вказаного нерухомого майна вона не має можливості, оскільки відповідач самовільно, всупереч її волі та без належних правових підстав продовжує здійснювати свою діяльність за адресою місцезнаходження спірного об'єкту нерухомості, тим самим чинить їй перешкоди в здійсненні належного їй права власності на нежитлову будівлю магазину загальною площею 76,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 письмово зверталась до відповідача з вимогою протягом десяти днів з моменту отримання відповідного листа звільнити нежитлову будівлю магазину та передати їй ключі, правовстановлюючі документи та

Провадження 22-ц/794/1222/17р. Категорія 5

технічний паспорт (інвентарну справу), а також договори на електро- та водопостачання приміщення і право користування земельною ділянкою, проте на таку вимогу відповідач належним чином не відреагував та продовжує порушувати її права як власника будівлі.

Позивач просила усунути їй перешкоди у здійсненні права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю - магазин, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 шляхом визнання приватного підприємця ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаною нежитловою будівлею та звільнити магазин від належних ОСОБА_2 майна, речей та предметів.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 25 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов'язано усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні нею права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю - магазин, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 шляхом визнання приватного підприємця ОСОБА_2 таким, що втратив право користування нежитловою будівлею - магазином, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та звільнити дану будівлю від належних ОСОБА_2 майна, речей та предметів. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що позивачем було придбано майно, якого станом на час продажу вже не існувало.

Також ПП ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, оскільки продовжено розгляд справи без апелянта , чим обмежив його у праві належним чином захистити свої права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу на праві власності належить нежитлова будівля магазину загальною площею 76,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.11.2016р.

Вищевказане нерухоме майно було придбане позивачем на електронних торгах, що підтверджується копією протоколу №208788 проведення електронних торгів від 02.11.2016р.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 01.03.2017р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 20.04.2017р., в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ДП «Сетам», третіх осіб ВПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «КБ Надра», ОСОБА_4 про визнання прилюдних торгів від 02.11.2016р. та акту про проведення електронних торгів від 09.11.2016р. недійсними - відмовлено.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в матеріалах справи містяться достатньо доказів на підтвердження належності ОСОБА_1 нежитлової будівлі магазину по АДРЕСА_1, загальною площею 76,9кв.м.

Встановлено, що позивач зверталася до Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області з приводу неправомірних дій ПП ОСОБА_2 З протоколу огляду місця події від 21.04.2017р. вбачається, що ПП ОСОБА_2 не впускав ОСОБА_1 до належного їй приміщення.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Задовольняючи позовну вимогу про усунення перешкод ОСОБА_1 шляхом визнання приватного підприємця ОСОБА_2 таким, що втратив право користування нежитловою будівлею - магазином, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, суд першої інстанції безпідставно не звернув увагу на те, що обраний позивачем зазначений спосіб захисту не передбачений цивільним законодавством, отже, зазначена вимога не може бути задоволена.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать:

1)визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Разом з тим вищезазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду, який, задовольнячи позовні вимоги в частині усунення перешкод шляхом визнання приватного підприємця ОСОБА_2 таким, що втратив право користування нежитловою будівлею - магазином, не звернув уваги, що такий спосіб захисту не передбачений законом.

За таких обставин, рішення в цій частині слід скасувати, в задоволені зазначених позовних вимог - відмовити.

Доводи ОСОБА_2 про те, що на даний момент об'єкт по АДРЕСА_1 складається з трьох будівель: офісу літ.А., будівлі кафе літ.А',А", а отже позивачем було придбано майно, якого станом на час продажу вже не існувало, є необґрунтованими.

В той же час, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги щодо усунення перешкод шляхом звільнення будівлі від речей відповідача, не зазначив площу будівлі, що є підставою для зміни рішення.

Посилання апелянта на те, що суд розглянувши без його участі справу, обмежив його у праві належним чином захистити свої права є безпідставними. Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи в суді першої інстанції тривав з 2016 року, а отже ОСОБА_2 мав достатньо часу на подання всіх необхідних доказів на спростування доводів позовної заяви та захисту своїх прав.

Враховуючи всі обставини справи, на підставі п.4 ч.1, ч.2 ст.376 ЦПК України, рішення суду в частині задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування нежитловою будівлею - магазином за адресою АДРЕСА_1 слід скасувати. В задоволенні зазначених позовних вимог - відмовити. Рішення в частині усунення перешкод ОСОБА_1 у здійсненні права власності шляхом звільнення будівлі від майна, що належить ОСОБА_2 змінити. Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності нежитлової будівлі - магазину за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 76,9кв.м. шляхом звільнення зазначеного приміщення від майна, що належить відповідачу.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи зазначені норми, розподіл судових витрат слід змінити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 606,32грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись п.4 ч.1, ч.2 ст.376, ст. 382ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 25 вересня 2017 року в частині задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування нежитловою будівлею - магазином, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 скасувати. В задоволенні зазначених позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині усунення перешкод ОСОБА_1 у здійсненні права власності нежитловою будівлею - магазином за адресою АДРЕСА_1 шляхом звільнення будівлі від майна, що належить ОСОБА_2 змінити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності нежитлової будівлі - магазину розташованому за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 76,9кв.м. шляхом звільнення зазначеного приміщення від майна, що належить ОСОБА_2.

Розподіл судових витрат змінити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 606,32грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови. Дата складання повної постанови 27 грудня 2017 року.

Головуюча (підпис)

Судді: (підписи)

Вірно з оригіналом :