Справа №489/4761/15-ц 13.04.2017 13.04.2017 13.04.2017
Провадження №22-ц/784/768/17
Справа № 489/4761/15-ц Головуючий першої інстанції: Кирильчук О.І.
Провадження № 22-ц/784/768/17 Суддя-доповідач Апеляційного суду: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання Лептуга С.С.;

за участю: представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (далі ПАТ «Миколаївобленерго») на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2017 року у справі за позовом ПАТ «Миколаївобленерго» до ОСОБА_5 про стягнення збитків, завданих безобліковим користуванням електроенергією,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення збитків, завданих безобліковим користуванням електроенергією.

Позивач вказував, що 17 березня 2015 року в результаті здійснення технічної перевірки за адресою: м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 43/А, були виявлені порушення відповідачем ОСОБА_5 п. 7.6. Правил користування електричною енергією, а саме, самовільне підключення електроустановки, струмоприймачів та електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, відкритою електропроводкою без приладу обліку та без укладення договору про постачання електричної енергії, що неможливо виявити при контрольному огляді. Зазначав, що приміщенням (СТО) за вищевказаною адресою користувався на підставі договору оренди батько відповідача ОСОБА_6, який помер, та на теперішній час ним користується відповідач. За вказаним порушенням складено Акт № В 2380 від 17 березня 2015 року, який відповідач підписав без зауважень. За результатами розгляду цього Акту про порушення 13 травня 2015 року комісією ПАТ «Миколаївобленерго» було визначено обсяг недорахованої електричної енергії та сума збитків, яка склала 22572грн.41коп. Розрахунок збитків було виконано за 12 календарних місяців до моменту усунення порушення.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на їх користь вищевказану суму.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що відповідач не є власником або користувачем приміщення по просп. Жовтневому, 43/а в м. Миколаєві, не проводить там підприємницьку діяльність, а приміщення, в якому було виявлено самовільне підключення електроустановок належить державній установі, тому ОСОБА_5 не є належним відповідачем по справі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Миколаївобленерго», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне зясування обставин справи, що мало результатом ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, просило його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просив її відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2017 року залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову в звязку з його недоведеністю, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Миколаївобленерго» не надано доказів володіння або користування відповідачем приміщенням, в якому виявлено самовільне підключення до об'єктів електроенергетики, та ОСОБА_5 не є споживачем електроенергії в розумінні ст.1 Закону України "Про електроенергетику" та пункту 1.2 Правил користування електричною енергією, а тому він не може бути притягнутий до цивільної відповідальності за порушення останніх.

Проте, колегія судів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ 31 липня 1996 року № 28 (з наступними змінами)(далі Правила) встановлено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно з підпунктом 1 пункту 10.2 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

Пунктом 7.6. Правил передбачено, щр у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини приєднаної потужності понад величину, визначену умовами договору та/або проектними рішеннями, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок електропередавальної організації та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має право без попередження повністю припинити споживачу електропостачання (технічне забезпечення електропостачання споживача) після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Згідно з частиною 2 вказаної статті правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з підпунктами 15 та 16 пункту 8.1 Правил постачальник електричної енергії має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 березня 2015 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» при здійсненні технічної перевірки станції технічного обслуговування (СТО), що розташована на території Інституту імпульсних процесів і технологій НАН України за адресою: м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 43/А, були виявлені порушення відповідачем ОСОБА_5 п. 7.6. Правил користування електричною енергією, а саме, самовільне підключення електроустановки, струмоприймачів та електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, відкритою електропроводкою без приладу обліку та без укладення договору про постачання електричної енергії, що неможливо виявити при контрольному огляді, про що у присутності ОСОБА_5 був складений Акт № В 2380. Даний Акт був підписаний двома інспекторами і начальником дільниці № 4 ПАТ «Миколаївобленерго» та відповідачем, яким заначено, що з фактом порушення він згоден, підключення проводилось не ним (а.с. 6).

Факт порушення п. 7.6. Правил користування електричною енергією відповідачем також підтверджується пояснювальною запискою представників ПАТ «Миколаївобленерго» до Акту № В 2380, що проводили технічну перевірку, в якій, зокрема, зазнаено, що даним приміщенням СТО на підставі договору оренди з Інститутом імпульсних процесів і технологій користувався батько відповідача ОСОБА_6, після смерті останнього цим приміщенням користується відповідач ОСОБА_5 без відповідих документів (а.с 7).

13 травня 2015 року відбулося засідання комісії філії ПАТ «Миколаївобленерго» м.Миколаєва Центрального округу по розгляду акту № В2380 від 17.03.2015 року, на яке відповідач був належним чином запрошений та попереджений про розгляд Акту без його участі у разі неявки на засідання комісії (а.с. 13). Оскільки було встановлено, що до вищезазначеного приміщення у встановленому законом порядку всупереч вимогам законодавства електропостачання не було підведено, а орендарем за відсутності договору про постачання електричної енергії самовільно підключено електроустановки переданого йому в користування майна до електричної мережі позивача, то рішенням комісії, засідання якої відбулось без участі відповідача, був розрахований розмір нанесених збитків позивачу у результаті порушення ОСОБА_5 п. 7.6. Правил користування електричною енергією, виходячи з розрахунквого добового обсягу споживання електроенергії за формулою п. 2.7. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006р. № 562 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції 04.07.2006р. за № 782/12656 (далі ОСОБА_3), за 12 календарних місяців до моменту усунення порушення, тобто, з 17.03.2014р. по 1.03.2015р., - в сумі 22572грн.41коп. (а.с. 14, 15).

Вказаний протокол із рішенням комісії був отриманий відповідачем 12 червня 2015 року (а.с. 16) і у передбаченому законом порядку не був ним оскаржений.

Завдані ПАТ «Миколаївобленерго» збитки внаслідок порушення Правил користування електричною енергією відповідачем не сплачені.

Доводи представників відповідача щодо відсутності доказів користування ОСОБА_5 на умовах оренди майном, за адресою якого виявлено порушення п. 7.6. Правил користування електричною енергією, спростовуються наступним.

Так, згідно копії договору оренди №14 від 30.04.2014 року Інститут імпульсних процесів і технологій НАН України передав приватному підприємцю ОСОБА_6 майданчик та будиночок, загальною площею 550кв.м., розміщені за адресою: м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 43-А, з метою використання як стоянка для автомобілів та розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів. Відповідно до п.10.6 вказаного договору, його чинність припиняється, зокрема, у разі смерті орендаря (а.с. 69-72).

06 липня 2014 року ОСОБА_6 помер (а.с. 48).

Між тим, як вбачається з листа Інституту імпульсних процесів і технологій НАН України від 29.03.2017р. № 91-7-147 та Додаткової угоди № 1 до договору оренди майна № 14 від 30.04.2014р., що була укладена 8 вересня 2014 року між зазначеною установою та відповідачем ОСОБА_5, останній, починаючи з 8 вересня 2014 року по 1 серпня 2015 року був орендарем приміщень, які були обєктом договору оренди № 14 від 30.04.2014р., укладеного між батьком відповідача та Інститутом імпульсних процесів і технологій НАН України (а.с. 119, 120).

Як повідомлено Інститутом імпульсних процесів і технологій НАН України у листі від 07.04.2017р. № 91-7-160 ними не надавались комунальні та експлуатаційні послуги Орендарю ПП ОСОБА_6, відповідний договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг ними не укладався, їх орендарі самостійно встановлюють лічильник обліку електроенергії та укладають договір з ПАТ «Миколаївобленерго» на постачання електроенергї (а.с. 131).

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеним факт використання відповідачем ОСОБА_5 електричної енергї без укладання договору з електропостачальником за адресою: м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 43-А, та порушення ним пункту 7.6. Правил користування електричною енергією, що полягає у самовільному підключенні споживачем струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника.

При цьому те, що відповідачем не укладено у передбаченому законом порядку окремого договоу оренди з Інститутом імпульсних процесів і технологій, не спростовує факту користуванняним ним майном за адресою: м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 43-А, на умовах раніше укладеного між цією установою та ПП ОСОБА_6 договору оренди. А та обставина, що відповідач здійснював свою підприємницьку діяльність без належної реєстрації у якості субєкта підпиємницької діяльності, не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки для покладення на споживача обовязку відшкодувати вартість недоврахованої електроенергії визначальним є факт порушення ним Правил користування електричною енергією, а факт порушення ОСОБА_5 даних Правил колегією суддів встановлений.

За змістом ст. 1 Закону Україн «Про електроенергетику» споживачі енергії це суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Пункт 1.2 Правил також визначає споживача електричної енергії як особу, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду України від 16.05.2011р. у справі № 3-38гс11 зазначено, що термін "споживач електричної енергії" необхідно застосовувати в дещо ширшому значенні, зокрема, як такий, що поширюється і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання, що вбачається зі змісту положень підпункту 1 пункту 10.2 Правил. Отже, для визначення обсягу та обрахування вартості електричної енергії, яку особа споживала за відсутності укладеного договору про постачання електричної енергії, застосовуються положення Правил та Методики. При цьому позов про стягнення вартості електричної енергії, спожитої без укладення договорів на її постачання (розрахованої на підставі ОСОБА_3), та не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, може бути поданий на підставі статей 1212, 1213 ЦК України, оскільки сторони не перебувають між собою у договірних відносинах.

За такого, висновок суду першої інстанції про те, що дія Правил не поширюється на відповідача, оскільки він не є споживачем електичної енергії в розумінні ст. 1 Закону Україн «Про електроенергетику» та п. 1.2 Правил, є безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_5 збитків, завданих безобліковим користуванням електроенергією, є обгрунтованими.

Разом із тим, згідно п. 2.9. Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 7 пункту 2.1 цієї ОСОБА_3 (тобто, підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку) кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою п.2.6 ОСОБА_3, згідно якому для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку (але не більше сумарної кількості днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення) до дня усунення порушення.

Таким чином, враховуючи дату, з якої відповідач ОСОБА_5 згідно укладеної між ним та Інститутом імпульсних процесів і технологій НАН України Додаткової угоди № 1 до договору оренди майна № 14 від 30.04.2014р. орендував майно за адресою: м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 43-а, період, за який необхідно здійснювати розрахунок збитків, слід розраховувати з 8 вересня 2014 року до дня усунення порушення 1 березня 2015 року.

За такого, з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» підлягає стягненню вартість не облікованої електроенергії за вищевказаний період в загальному розмірі 12514грн. 96коп. (у т.ч. 20 % ПДВ - 2085грн.83коп.).

Отже, позов ПАТ «Миколаївобленерго» підлягає частковому задоволенню.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, то відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно до задоволених позових вимог в загальній сумі 281грн. 36коп.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р И Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» вартість не облікованої електроенергії в сумі 12514грн. 96коп. (дванадцять тисяч пятсот чотирнадцять гривень девяносто шість копійка).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» відшкодування витрат на сплату судового збору в сумі 281грн. 36коп. (двісті вісімдесят одна гривня тридцять шість копійок).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.В. Коломієць

Судді О.О. Данилова

ОСОБА_7