Справа № 369/3464/17
Провадження № 2/369/2223/17
РІШЕННЯ

Іменем України

21.12.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Завойській В.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 правління

Садівницького товариства «Мрія» ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 правління Садівницького товариства «Мрія» ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 правління Садівницького товариства «Мрія» ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з 1989 року вона є членом с/г «Мрія» в с. Михайлівка-Рубежівка по вул. Т. Лісна.

В 2000 році за допомогою членів садового товариства відбулося проведення електромережі.

ОСОБА_3 правління Садівницького товариства «Мрія» ОСОБА_4 з листопада 2014 року по і теперішній час незаконно відлючає її будинок від електропостачання.

Вперше таке відключення її будинку відбулося 29 листопада 2014 року.

В березні 2015 року вона змушена була звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2015 року було визнано незаконними дії с/г «Мрія» в с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області щодо підключення ділянки в с/г «Мрія» по вул. І. Лісна, 7 до технологічних мереж, що відбулося 29 листопада 2014 року і зобов»язано с/г «Мрія» вчинити дії щодо підключення ділянки по вул. І. Лісна, 7 в с. Дмитрівка до технічної електромережі с/г «Мрія».

Однак, підключення електронного 3-х фазного лічильника відбулось неналежним чином, оскільки було підключено лише одну фазу замість трьох, що не відповідає технічним характеристикам правильності підключення.

В червні 2016 року вона звернулась до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця, в якій просила скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

15 березня 2017 року її скарга була задоволена.

З 29 листопада 2014 року і по теперішній час вона проживає в будинку без світла.

Вказанними незаконними діями їй була завдана моральна шкода, яка полягає у завданих їй душевних стражданнях, у зв»язку з протиправною поведінкою голови правління Садівницького товариства «Мрія» ОСОБА_4. Крім того, своїми неправомірними діями голова правління Садівницького товариства «Мрія» ОСОБА_4 принижує її честь і гідність.

Вона змушена була змінити звичайний спосіб свого життя, багато часу і коштів вона витрала для того, щоб захистити свої порушені права.

Завдану їй моральну шкоду вона оцінила в розмірі 50 000 грн..

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_3 правління Садівницького товариства «Мрія» ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн..

В травні 2017 року на підставі вимог ст. 31 ЦПК України позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, посилаючись на те, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року у справі про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження і зобовязання вчинити певні дії було задоволено її вимоги частково, а саме скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та зобовязано Садівниче товариство «Мрія» вчинити дії щодо підключення її ділянки до технологічних електромереж СТ «Мрія».

Однак, до даного часу рішення суду не виконано, а її будинок залишається непідключеним до електроенергії.

У рішенні колегії суддів апеляційного суду Київської області було встановлено, що рішення загальних зборів в частині зобовязання її встановити електронний лічильник не відповідає вимогам Правил користування електричною енергією, а відтак є незаконним. Колегія суддів апеляційного суду звернула увагу на те, що статут СТ «Мрія» не передбачає права садівничого товариства на відключення членів товариства від електропостачання взагалі.

При повторному відключенні її від електромережі було порушено технологічні вимоги, а саме було підключено лише однофазний лічильник замість трьохфазного, що є грубим порушенням її прав, як споживача, та не відповідає проектно-технічній документації будинку.

У відповідь на її звернення Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕ) від 27 серпня 2014 року № 41/116-14, звернула увагу, що питання щодо користування електричною енергією та технічного забезпечення електроустановок споживачів населеного пункту, зокрема відключення електроустановок членів садового товариства мають здійснюватись відповідно до установчих документів садового товариства та прийнятих рішень на загальних зборах членів садового товариства.

Позивач вказувала на те, що вона неодноразово зверталась до голови садівничого товариства «Мрія» з проханням надати підтвердження правомірності своїх дій по відключенню електропостачання до садового будинку, однак у наданні відповіді їй було відмовлено.

Щомісячно вона сплачувала кошти за спожиту електроенергію на рахунок садівничого товариства «Мрія», тому дії голови правління СТ «Мрія» ОСОБА_4 по відключенню її садового будинку від електромереж є неправомірними і такими, що порушують її права члена товариства, визначені в Статуті.

Із-за незаконних та протиправних дій голови садівничого товариства «Мрія» по відключенню її садового будинку від електромережі вона зазнала душевних страждань, оскільки вказаними неправомірними діями був порушений її спланований та підготовлений відпочинок на дачі, а в подальшому взагалі проживання на дачі. Вона була змушена неодноразово звертатись до голови СТ «Мрія», а також в інші інстанції з проханням припинити незаконні дії з боку голови СТ «Мрія», усунення перешкод у користуванні садовою ділянкою та поновлення пропущеного права, що негативно відобразилось на її здоровї, з урахуванням її віку.

ОСОБА_3 правління СТ «Мрія» ОСОБА_4 своїми протиправними діями завдав їй та членам її родини моральної шкоди.

ОСОБА_3 правління СТ «Мрія» ОСОБА_4 здійснив несанкціоноване, безпідставне та неправомірне відключення її будинку від електромережі на строк, який перевищує допустимий строк, встановлений законом.

При відсутності світла, починаючи з 29 листопада 2014 року і до звернення з позовом до суду було порушено життєві умови її проживання. У зв»язку з чим за тривалий період і до даного часу в неї підвищився артеріальний тиск. Їй кожного разу необхідно докладати багато зусиль для відновлення стану здоров»я, зокрема, їй треба шукати автономну можливість електроживлення, докладати додаткових непередбачених фінансових витрат для забезпечення відновлення можливості відпочивати у садовому будинку.

Завдану їй моральну шкоду вона оцінила в розмірі 50 000 грн..

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з голови правління Садівницького товариства «Мрія» ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1600 грн..

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позов підтримали та просили його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач голова правління Садівницького товариства «Мрія» ОСОБА_4 та його представник позов не визнали та заперечували проти його задоволення.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 1989 року ОСОБА_1 була членом Садівницького товариства «Мрія» та має у користуванні земельну ділянку № 7 по вул. Лісна у с. Дмитрівка, Києво-Святошинського району Київської області.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2015 року позов ОСОБА_1 до Садівницького товариства «Мрія» ОСОБА_4 про визнання рішення загальних зборів та акту недійсними, визнання дій незаконними задоволено частково. Визнано незаконним рішення загальних зборів Садівницького товариства «Мрія» с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області від 21 вересня 2014 року в частині зобов»язання ОСОБА_1 встановити новий електролічильник та про відключення ділянки ОСОБА_1 від електромережі; визнано незаконними дії Садівницького товариства «Мрія» с. Дмитрівка, Києво-Святошинського району Київської області щодо відключення ділянки № 7 по вул. Лісна від технологічних електромереж СТ «Мрія», що відбулося 29 листопада 2014 року; зобов»язано СТ «Мрія» вчинити дії щодо підключення ділянки № 7 по вул. Лісна в с. Дмитрівка, Києво-Святошинського району, Київської області до технологічних електромереж СТ «Мрія». В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 до Садівницького товариства «Мрія» відмовлено. Зустрічний позов Садівницького товариства «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь СТ «Мрія» заборгованість в сумі 2 618 грн. 17 коп., судовий збір у розмірі 365 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 1 307 грн. 32 коп.. В задоволенні інших позовних вимог СТ «Мрія» до ОСОБА_1 відмовлено.

Вказане рішення апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 листопада 2014 року відбулося відключення належної ОСОБА_1 земельної ділянки від технологічних електромереж СТ «Мрія».

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року вказано, що відповідно до акта відключення від комунікаційних (електромереж) користувача СТ «Мрія» від 29 листопада 2014 року ділянку ОСОБА_1 було відключено від електропостачання на підставі п. 5.8, 5.10.1, 5.10.2, 5.10.4 Статуту товариства, рішення загальних зборів товариства від 21 жовтня 2015 року, попередження щодо погашення заборгованості від 02 серпня 2014 року, акта від 06 липня 2014 року, припису від 19 жовтня 2014 року.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_6 від 13 червня 2016 року закінчено вказане виконавче провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ виконаний у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до голови правління СТ «Мрія» ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.

У відповідності до п. 1.1 Статуту Садівницького товариства «Мрія» громадська організація «Садівницьке товариство» «Мрія» є громадською організацією, яка об»єднує громадян на основі спільності інтересів своїх членів для реалізації мети та завдань, передбачених цим Статутом.

Відповідно до п. 7.2 Статуту поточною діяльністю товариства здійснює правління товариства та голова правління

Згідно п. 7.19 Статуту відповідальність за виконання рішень загальних зборів покладається на голову правління, заступника голови правління та голову ревізійної комісії товариства.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців «Садівницьке товариство» «Мрія» керівником СТ «Мрія» є ОСОБА_4.

З викладеного вбачається, що відповідач обіймає посаду у товаристві, яка обирається загальними зборами.

Відповідно до п. 7.25 Статуту до компетенції та обовязків голови правління товариства віднесено: головування на засіданнях правління, право першого підпису під фінансовими документами, які відповідно до цього статуту не підлягають обов»язковому схваленню правлінням або загальними зборами членів товариства; підписання інших документів від імені товариства і протоколів засідання правління; укладання угод від імені товариства і відкриття в банках рахунків товариства; видавати довіреності від імені товариства; забезпечення розробки і внесення на затвердження загальних зборів членів товариства внутрішніх положень, регламенів і інших актів товариства; здійснення представництва від імені товариства в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, а також у відносинах з третіми особами; розгляд заяв членів товариства та винесення заяв на розгляд правління товариства.

В даному випадку відповідач голова правління СТ «Мрія» ОСОБА_4 здійснює виключно функції, згідно покладених на нього ообов»язків, передбачених статутом товариства.

Відповідно до п. 3.4 Статуту членство в товаристві припиняється: з дати подачі заяви про вихід з членів товариства; з дати ухвалення загальними зборами членів товариства рішення про виключення громадянина з складу членів товариства; з дати ліквідації товариства як юридиної особи.

Згідно п. п. 5.10.4, 5.10.5 Статуту відновлення підключення ділянки боржника здійснюється після повного погашення боргів перед товариством, а також відшкодування витрат з підключення-відключення згідно складеного правлінням кошторису. Користування сторонніми особами інфраструктурою, комунікаціями і мережами товариства здійснюється виключно на основі договорів між ними та товариством. Дозволяється одноразове терміном до одного каледарного місяця користуватися сторонніми особами інфраструктурою, комунікаціями і мережами товариства без укладення договору за умови наявності письмового зобов»язання сплати ним витрат, пов»язаних із таким використанням.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до п. 8 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 № 1357, електроустановки побутового споживача повинні бути забезпечені засобом обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію.

Послуги з облаштування електроустановки вузлом обліку побутовому споживачу надаються електророзподільним підприємством відповідно до укладеного договору приєднання до електричних мереж або відповідно до укладеного договору про виконання додаткових робіт (послуг).

У відповідності до положень п. п. 5.10.1, 5.10.2, 5.10.4 Статуту товариства СТ «Мрія» у разі невиконання членом товариства вимог Статуту, рішень органів управління товариства, відносно нього, він попереджається правлінням в письмовій формі про необхідність усунення порушення в місячний термін.

Правління має повноваження відключити ділянку від електромережі до усунення порушень, на що дається додатково місячний термін.

Звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 вказувала на те, що у зв»язку з неправомірними діями голови правління СТ «Мрія» ОСОБА_4 їй була завдана моральна шкода.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями), під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

У відповідності до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з»ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Суд, зясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, та вислухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, що її права були порушені з боку відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні вимог ОСОБА_1 до голови правління Садівницького товариства «Мрія» ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.

Щодо поданої заяви представником відповідача голови правління Садівницького товариства «Мрія» ОСОБА_4 про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18 450 грн., то суд відмовляє в її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В обґрунтування заяви про стягнення витрат на правову допомогу представником відповідача голови правління Садівницького товариства «Мрія» ОСОБА_4 було надано: договір № 1 про надання юридичних послуг від 24 квітня 2017 року; акт прийомки виконання послуг відповідно до договору № 1 від 03 травня 2017 року; договір субпідряду № 1/2 від 25 квітня 2017 року; копія диплому; акт прийомки виконання послуг відповідно до договору № 1 від 10 грудня 2017 року, від 11 грудня 2017 року.

Однак, в порушення вимог ст. 137 ЦПК України, представником відповідача не надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим суд зазначає, що в наданому акті прийомки виконання послуг відповідно до договору № 1 від 10 грудня 2017 року, вказано, що надані юридичні послуги виконані відповідно до умов договору п. 4.2, а саме: підготовка апеляційної скарги на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року у справі № 369/7779/16-ц (скасування постанови про зупинення виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 8 годин роботи), підготовка касаційної справи на ухвалу апеляційного суду Київської області у справі № 369/7779/16-ц, провадження № 22-ц-780/3576 (8 годин роботи), підготовка скарги на неправомірні дії судді у ОСОБА_7 Правосуддя (8 годин роботи). Ціна виконаних робіт становить 10 080 грн..

Однак виконані згідно вказаного акту роботи представником ОСОБА_5 не стосуються даної справи, оскільки стосувались іншої цивільної справи.

Також, з наданих представником відповідача документів неможливо встановити, які саме відповідачу були надані конкретно юридичні послуги, з чого вони складалися. В матеріалах справи відсутній погодинний розрахунок наданих послуг із зазначенням їх вартості.

З огляду на викладене, суду неможливо встановити, що витрати на професійну правничу допомогу, яку просить стягнути відповідач та його представник, підлягають стягненню у порядку вимог ст. 137 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 23 ЦК України, ст. ст. 4, 81, 133, 137, 141, 259, 264, 265, 266, 268 ЦПК України, п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 правління Садівницького товариства «Мрія» ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 правління Садівницького товариства «Мрія» ОСОБА_4 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.

Повне рішення складено 29 грудня 2017 року