Справа № 136/398/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" квітня 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

В складі : головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 08.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 26. Позивач вказує, що спільних дітей вони не мають. Причиною розпаду сімї позивач називає у позові на те, що останнім часом їх шлюбні відносини не складались, постійно виникали непорозуміння та сварки, що стало підставою для припинення спільного проживання, з того часу шлюбних відносин вони не підтримують, господарства спільно не ведуть та стали зовсім чужими людьми. Позивач вважає, що сімя розпалась, отож її існування суперечить його інтересам, тому просить суд шлюб розірвати, а також вирішити питання про судові витрати.

Позивач в судове засідання не зявився, в позові просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

В судове засідання відповідач не зявився, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала, просила суд відновити їй дошлюбне прізвище "Харченко".

Зважаючи на те, що сторони скористались наданими їм ч.2 ст.158 ЦПК України правами заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксуваня судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, дійшов висновку про таке.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 131994. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає.

Судом встановлено, що сторони не бажають миритись, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Зважаючи на те, що сторони не бажають миритись, виявили стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя буде суперечити інтересам сторін, тому приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідач позов визнала.

На підставі ст.174 п.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову.

Крім цього, суд вважає, що підлягає до задоволення вимога відповідача про відновлення їй дошлюбного прізвища, оскільки це узгоджується із ст.113 СК України.

У відповідності до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст. 105,110,112, 113 СК України, керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223, 233 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Харченко) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований 08.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 26.

Відновити відповідачеві для подальшого іменування дошлюбне прізвище "Харченко".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640,00 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргуне було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4