АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5037/17 Головуючий 1 інст. - Мельник І.М.
Справа № 641/5800/15-ц
Категорія: житлові Доповідач - Котелевець А.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Державного підприємства «Завод ім. В.О.Малишева» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи - Служби у справах дітей Харківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_1 на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2015 року,

у с т а н о в и в:

В червні 2015 року Державне підприємства «Завод ім. В.О.Малишева» (далі - ДП «Завод ім. В.О.Малишева») в особі свого представника Ткачова Олександра Валентиновича звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи - Служби у справах дітей Харківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

На обґрунтування позивач вказав, що ДП «Завод ім. В.О.Малишева» є балансоутримувачем гуртожитку по АДРЕСА_1. Протоколом № 9 засідання загальнозаводської комісії з житлових питань від 10 грудня 2008 року виділено кімнату НОМЕР_1 в цьому гуртожитку на склад сім'ї дві особи: ОСОБА_1 (ОСОБА_1) та її донці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету та комітету комсомолу ДП «Завод ім. В.О.Малишева» на дану житлову площу в гуртожитку видано ордер НОМЕР_2.

На даний час в цьому житлі також зареєстрований син ОСОБА_1 -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначав, що з березня 2014 року відповідачі не проживають в кімнаті без поважних причин, комунальні послуги не сплачують.

Посилаючись на підстави, передбачені статтями 71, 72 ЖК України, позивач просив визнати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування кімнатою НОМЕР_1 в гуртожитку АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Комінтерніського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2015 року позов задоволено.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 визнано такими, що втратили право користування кімнатою НОМЕР_1 в гуртожитку АДРЕСА_1.

З ОСОБА_1 на користь ДП «Завод ім. В.О.Малишева» стягнуто 243 грн. 60 коп. судового збору.

Ухвалою Комінтерніського районного суду м. Харкова від 13 липня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2015 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 - представник ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення про відмову в задоволенні позу в повному обсязі. Зокрема зазначає, що факт проживання відповідачів в спірному житлі підтверджується письмовими заявами свідків та квитанціями про сплату комунальних послуг; рішення увалено без згоди Служби у справах дітей Харківської міської ради щодо позбавлення дітей житла.

Позивач, третя особа рішення суду першої інстанції не оскаржили, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності факту непроживання відповідачів в кімнаті НОМЕР_1 в гуртожитку АДРЕСА_1 протягом шести місяців. Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначені вимоги закону залишились поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до правил статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців.

У пункті 10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Матеріали справи свідчать, що ДП «Завод ім. В.О.Малишева» є балансоутримувачем гуртожитку по АДРЕСА_1. Протоколом № 9 засідання загальнозаводської комісії з житлових питань від 10 грудня 2008 року виділено кімнату НОМЕР_1 в цьому гуртожитку на склад сім'ї дві особи: ОСОБА_1 (ОСОБА_1) та її донці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету та комітету комсомолу ДП «Завод ім. В.О.Малишева» на дану житлову площу в гуртожитку видано ордер НОМЕР_2.

На даний час в цьому житлі також зареєстрований син ОСОБА_1 -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Обгрунтовуючи позов, ДП «Завод ім. В.О.Малишева» посилалося на акти, складені 27 березня 2014 року, 15 липня 2014 року, 12 вересня 2014 року, 20 жовтня 2014 року, 08 грудня 2014 року комісією у складі ОСОБА_6 - завідуючої гуртожитком Управління СР, ОСОБА_7 - старшого майстра відділу 98, ОСОБА_8 - ведучого інженера-інспектора за обліком та розпорядженням житла, та акти, складані 15 квітня 2015 року, 22 квітня 2015 року комісією у складі ОСОБА_9 - завідуючої гуртожитком Управління СР, ОСОБА_10 - заступника начальника Управління по соціальному розвитку, ОСОБА_11 - заступника начальника Управління з юридичних питань.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що іншого житла вона не має, проживає в спірній кімнаті разом з дітьми та сплачує комунальні послуги.

Факт сплати комунальних послуг підтверджується відповідними квитанціями на а. с. 83-84.

Факт проживання відповідачів в кімнаті НОМЕР_1 в гуртожитку АДРЕСА_1 підтверджується письмовими заявами сусідів ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 на а. с. 85-87.

Оскільки відповідачі не втратили інтересу до спірного житла, підстав для визнання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування кімнатою НОМЕР_1 в гуртожитку АДРЕСА_1, у суду першої інстанції не було.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасування з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 374, 376 ч. 1 п. 1, п. 4, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову Державного підприємства «Завод ім. В.О.Малишева» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи - Служби у справах дітей Харківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2017 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

Л.А.Швецова