Справа № 588/279/17
№ провадження 2/588/239/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2017 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Рассвєт Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:Тростянецьке районне виробниче відділення Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Державної служби України з питань геодезії та кадастру» про визнання недійсними договору оренди землі та угоди про внесення змін до договору оренди землі, зобовязання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач у березні 2017 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що є власником земельної ділянки площею 3,5243 га, кадастровий номер: :00:001:1981, яка розташована на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області. 06.09.2006 року ОСОБА_2 уклав з відповідачем договір оренди землі, а також 06.09.2016 року ним був підписаний акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт приймання-передачі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду. Примірники договору оренди та актів відповідач позивачу не надав. У 2016 році позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути земельну ділянку. У звязку з цим відповідачем ОСОБА_2 було надано договір та угоду до нього, за умовами яких земельна ділянка позивача передана в оренду відповідачу строком на 20 років. Оглянувши договір оренди позивач установив, що договір він не підписував, хто виконав підпис у договорі за нього йому не відомо.

Загальною вимогою, дотримання якої необхідно для дійсності правочину є вільне волевиявлення учасника правочину та відповідність його внутрішній волі. При укладенні спірного договору було відсутнє волевиявлення позивача, оскільки підпис у договорі виконала інша особа. Укладена позивачем додаткова угода до недійсного договору оренди землі на думку позивача також підлягає визнанню недійсною, оскільки недійсний договір оренди не може бути підставою зміни прав та обовязків сторін за недійсним договором.

Посилаючись на указані обставини ОСОБА_2 просить суд:1) визнати недійсним договір оренди землі №228 від 06.09.2006 року, укладений між позивачем та приватним підприємством «Рассвєт Агро» (), державна реєстрація якого проведена Тростянецьким районним реєстраційним відділенням Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при державному комітеті України по земельним ресурсам, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.01.2007 року за №69 та угоду про внесення змін до договору оренди землі №228, зареєстрованого 24.01.2007 року, укладену між ОСОБА_2 та приватним підприємством «Рассвєт Агро» (), державнареєстрація якої проведена Тростянецьким районним реєстраційним відділенням Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при державному комітеті України по земельним ресурсам, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.07.2008 року за №44; 2) зобовязати Приватне підприємство «Рассвєт Агро» () повернути позивачу земельну ділянку площею 3,5243 гектарів, кадастровий номер :00:001:1981, яка розташована на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області.

Під час судового розгляду позивач, його представники ОСОБА_3, ОСОБА_4 повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Позивач в одному із засідань при вирішенні питання про призначення експертизи стверджував, що спірні договір та угоду про внесення змін до нього не підписував. В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_4 також посилались на те, що факт підробки підпису у договорі оренди землі від 06.09.2006 року № 228 підтверджено висновком експертизи, і це відповідачем не спростовано, зазначала, що позивачу невідомо як було виконано підпис у спірній угоді, він вважає, що це відбулось обманним шляхом. Проте, оскільки додатковаугода є невідємною частиною договору, то при встановленні підстав недійсності договору оренди землі недійсною є і угода про внесення змін до такого договору. Наслідком укладення угоди про внесення змін до договору оренди землі стало не виникнення нових правовідносин, а зміна попередніх, установлених договором оренди. Представник позивача ОСОБА_4 зазначала, що позивач укладав з ПП «Рассвєт Агро» договір оренди землі на 10 років, але на інших умовах, ніж викладено у спірному договорі від 06.09.2006 року, зокрема у дійсно підписаному позивачем договорі оренди землі була умова одностороннього розірвання договору у будь-який момент. Після підписання відповідач забрав договір для реєстрації, але примірник так і не повернув позивачу. Про спірні договір та угоду позивач дізнався у 2016 році, напередодні закінчення 10 річного строку оренди, і саме з цього часу має обчислюватись строк позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні повністю. В обґрунтування заперечень представник відповідача посилався на те, що позивачособисто підписав договір оренди землі №228, за умовами якого була передана у строкове платне користування земельна ділянка площею 3,5243 га, кадастровий номер :00:001:1981, яка розміщена в адміністративних межах Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області терміном на 10 років. Даний договір було зареєстровано у Тростянецькому районному регіональному відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 24 січня 2007 року за №69. В подальшому між позивачем та приватним підприємством «Рассвєт Агро» була укладена Угода про внесення змін до договору оренди землі позивач також, спірну угоду підписав особисто, вона в подальшому була зареєстрована і з урахуванням цієї угоди договір оренди діє до 24.01.2027 року. Орендна плата позивачу виплачувалась, виходячи з розміру, указаному у спірній угоді, тобто в більшому розмірі, ніж указано в спірному договорі оренди землі. З питання повернення примірників договору та угоди належних позивачу останній не звертався. Представник відповідача вважав, що підстави для визнання угоди договору оренди землі та угоди про внесення змін до договору оренди землі недійсними відсутні, оскільки зміст угод несуперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства, позивач на момент договору оренди землі досягла повноліття та судом її цивільну дієздатність необмежено не було. Жодного факту вчинення фізичного та психологічного впливу на позивача в своїй позовній заяві не викладено. Договір оренди землі та Угода про внесення змін до Договору оренди землі була укладена між сторонами добровільно, а їх зміст та правові наслідки відповідають їх вільному волевиявленню. Угоди укладені в належній формі, тобто з дотриманнямписьмової форми та державної реєстрації, їх підписання було спрямовано на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_5 вважав, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, а тому просив суд застосувати наслідки його пропуску.Позивачем не доведено, що спірну угоду він не підписував, навпаки доведено, що спірну угоду ОСОБА_2 підписав, указана угода серед іншого передбачала викладення в новій редакції пункту 39 договору, який визначав підстави розірвання договору оренди, а тому строк позовної давності має обчислюватись з 2008 року, тобто з моменту підписання та реєстрації угоди про внесення змін до договору оренди землі. Сторони виконували весь цей час договір, позивач отримував орендну плату, був обізнаний зі змістом спірного договору та угоди.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, подані письмові пояснення, за змістом яких Тростянецьке районне виробниче відділення Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК» просило справу розглянути без його представника, поклалось на розсуд суду, Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

За клопотанням представника позивача ухвалою Тростянецького районного суду від 15.05.2017 року було витребувано докази.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 04.07.2017 року за клопотанням представника позивача було призначено судову почеркознавчу експертизу, а провадження у справі зупинено.

Для вирішення клопотання експерта про надання додаткових матеріалів ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 27.07.2017 року провадження у справі було відновлено. Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 22.08.2017 року клопотання експерта задоволено, надано додаткові зразки почерку та підпису позивача, провадження на час проведення експертизи зупинено.

У звязку з надходженням до суду висновку судової почеркознавчої експертизи ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 05.10.2017 року провадження у справі було відновлено.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-СМ № 0080007 від 27.03.2002 року є власником земельної ділянки площею 3,5243 га, з кадастровим номером :00:001:1981 зцільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області.

Указана обставина визнається і не заперечується сторонами.

Позивачем та приватним підприємством «Рассвєт Агро» 06.09.2006 року було укладено договір оренди землі №228, за умовами якого ОСОБА_2 орендодавець надає, а орендар - приватне підприємство «Рассвєт Агро» приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 3,5243 га, для сільськогосподарського використання, яка знаходиться на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Зазначений договір був зареєстрований 24.01.2007 року № 69 у Тростянецькому районному реєстраційному відділіСумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті по земельних ресурсах, що підтверджується також копіями аркушів з Книги записів реєстрації договорів оренди землі (а.с.7-8,67).

Сторони також 06.09.2006 року підписали акт приймання-передачі земельної ділянки, що передається в оренду, за змістом якого ОСОБА_2 передав в натурі в оренду терміном на 10 років відповідачу у справі земельну ділянку площею 3,5243 га (а.с.9).

В подальшому позивачем була підписана угода про внесення змін до договору оренди землі №228, зареєстрованого 24.01.2007 року, згідно з яким ОСОБА_2 та ПП «Рассвєт Агро» в особі директора ОСОБА_6 уклали додатковий договір до договору оренди землі на 20 років, орендна плата становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і на дату укладення договору складає 985,55 грн., викладено в новій редакції положення договору про підстави розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку.

За змістом спірної угоди її укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий в орендаря, а третій в органі, який провів його реєстрацію (а.с.10).

Спірна угода про внесення змін до договору оренди землі №228, зареєстрованого 24.01.2007 року, була зареєстрована у Тростянецькому районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті по земельних ресурсах 29.07.2008 року за № 44, що підтверджується також копіями аркушів з Книги записів реєстрації договорів оренди землі (а.с.67, 68).

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі частини 1 статті 210, частини 3 статті 640 ЦК України, статті 125 ЗК України і статті 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту його державної реєстрації.

За змістом розяснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» недійсним може бути визнано лише укладений договір.

Таким чином, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію договору оренди землі від 06.09.2006 року № 228 та угоди про внесення змін до нього у Тростянецькому районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті по земельних ресурсах вона в силу вимог статей 210, 640 ЦК України є укладеними, а отже оспорюваними та за рішенням суду можуть бути визнані недійсними.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-99цс13.

Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання недійсними договору оренди землі №228 від 06.09.2006 року, який був зареєстрований 24.01.2007 року №69 та угоди про несення змін до договору оренди землі №228, зареєстрованого 24.01.2007 року, яка зареєстрована 29.07.2008 року за №44, суд виходить з таких мотивів.

Згідно з частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина 3 статті 203 ЦК України).

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Отже, підпис є обов'язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі, підтверджує наміри учасників правочину і є доказом їх волевиявлення.

Позивач ОСОБА_2 в обґрунтування позову посилався на те, що, договір оренди землі від 06.09.2006 року № 228 ним не підписувався, підпис належить іншій особі.

Висновком судово - почеркознавчої експертизи № 19/119/6-6/61е, складеним 31 серпня 2017 року експертом Сумського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру установлено, що підпис у графі «Орендодавець» від імені ОСОБА_2 у договорі оренди землі №228 від 06.09.2006 року, який укладено між ОСОБА_2 та приватним підприємством «Рассвєт Агро», який зареєстровано Тростянецьким районним відділенням Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при державному комітеті України по земельним ресурсам, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.01.2007 року за №69, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою, згідно наданих зразків.

Разом з тим, згідно з указаним висновком експертизи підпис у графі «Орендодавець» від імені ОСОБА_2 в угоді про внесення змін до договору оренди землі №228 зареєстрованого 24.01.2007 року, яку зареєстровано 29.07.2008 року за №44, виконаний ОСОБА_2, згідно наданих зразків (а.с.113-125).

Експерт досліджував підпис у примірнику спірної угоди, який було надано суду відділом у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с.48).

Позивач примірники спірного договору оренди землі та угоди про внесення змін до договору оренди землі суду не надавав, посилаючись на їх відсутність у нього. Судом було витребувано примірник оригіналу договору оренди землі №228 від 06.09.2006 року, оригінал угоди про внесення змін до договору оренди землі №228 та оригінал акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 06.09.2006 року, який має зберігатись у відповідача, але останнім не було надано цих документів суду, з посиланням на їх відсутність на підприємстві.

Відповідно до вимог статей 10, 57, 59, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Отже, оскільки іншими доказами сторонами висновок експерта не спростовано, суд вважає висновок експерта судово - почеркознавчої експертизи № 19/119/6-6/61е, складений 31 серпня 2017 року є належним та допустимим доказом, який підтверджує те, що спірний договір оренди землі позивачем не підписувався, проте ОСОБА_2 підписав спірну угоду про внесення змін до договору оренди землі №228 зареєстрованого 24.01.2007 року, яку зареєстровано 29.07.2008 року за №44.

При цьому позиція позивача в частині факту підписання спірної угоди про внесення змін до договору оренди землі є суперечливою, зокрема в позовній заяві ОСОБА_2 не заперечує факт підписання такої угоди, проте під час судового розгляду останній та його представник ОСОБА_4 вказували, що він таку угоду не підписував.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.Відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За таких обставин, оскільки позивач як установлено судом договір оренди землі№228 від 06.09.2006 року, зареєстрований 24.01.2007 року №69,з приватним підприємством «Рассвєт Агро» не підписував, що свідчить як про порушення вимоги щодо форми договору, так і підтверджує відсутність волевиявлення сторони договору щодо погодження його істотних умов, що могло б давати підстави для визнання його недійсними.

Разом з тим, представник відповідача ОСОБА_5 вважав, що позивач при зверненні з цим позовом до суду пропустив строк позовної давності, а тому просив суд застосувати наслідки його пропуску.

Положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого субєктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж під час розгляду справи буде встановлено, що у позивача немає субєктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові не через пропущення позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Отже, інститут строків позовної давності застосовується лише у разі реального порушення суб'єктивних прав, свобод та інтересів особи, що звернулась із позовом.

Як установлено судом позивач обґрунтовано посилається на недійсність договору №228 від 06.09.2006 року з підстав не підписання його ним.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Загальним правилом, закріпленим у частині 1 статті 261 ЦК України установлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину починається за загальними правилами, визначеними у частині 1 статті 261 ЦК України, тобто від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про вчинення цього правочину.

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач дізнався про порушення свого права, тобто про наявність спірного договору оренди, при укладенні змін (доповнень) до нього, тобто спірної угоди, яку як установлено судом ОСОБА_2 підписав. В угоді про внесення змін до договору оренди землі № 228 дата її підписання відсутня, а тому ураховуючи дату її реєстрації 29.07.2008, позивач у 2008 році міг довідатись про основний договір та про порушення свого права.

За таких обставин, оскільки позивач з цим позовом звернувся до суду 03.03.2017 року, то на час звернення до суду з цим позовом про визнання договору оренди землі недійсним позивачем був пропущений строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем.

Така позиція узгоджується з висновком Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який викладено в ухвалі від 17.07.2017 року у справі №144/389/16-ц.

Таким чином, вимога позивача про визнання недійсним договору оренди землі №228 від 06.09.2006 року, який зареєстрований 24.01.2007 року №69, не підлягає задоволенню з підстав пропуску строк позовної давності.

При цьому, оскільки позивачем не доведено, що він не підписував угоду про внесення змін до договору оренди землі №228, яку зареєстровано 29.07.2008 року за №44, його вимоги про визнання її недійсною не підлягають задоволенню. В момент її вчинення були дотримані вимоги, які встановлені частинами 1 - 5 статті 203 ЦК України.

Вимога про зобовязання відповідача є похідною від позовної вимоги про визнання недійсними договору оренди землі №228 та спірної угоди, а тому оскільки такі вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, у задоволенні похідної вимоги також слід відмовити.

З огляду на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати компенсації не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 про визнання недійсними договору оренди землі та угоди про внесення змін до договору оренди землі, зобовязання вчинити дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 26.12.2017 року.

Суддя М.В. Щербаченко