Справа № 473/4114/17
РІШЕННЯ

іменем України

"27" грудня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, Відділ у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом , в якому просила визнати за нею право власності на 42/100 часток в земельній ділянці площею 0,0755 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та розташована за адресою вул. Київська 27 в м. Вознесенську Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 01.11.- 31.12.2005 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що 01.11. - 31.12.2005 року помер її чоловік ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася на спадщина до складу якої входить 42/100 часток житлового будинку № 27 по вул. Київській та частка земельної ділянки загальною площею 0,0750 га, яка надана для його обслуговування. Вона є спадкоємицею за законом та їй було видане свідоцтво про право на спадщину на 42/100 частки житлового будинку. Однак на земельну ділянку, що надана для обслуговування житлового будинку нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з'явилися, на адресу суду надали заяви, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міська рада Миколаївської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без участі представника, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

ОСОБА_1 особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, на адресу суду від її представника ОСОБА_5 надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без їх участі, не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без їх участі, не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що 01.11. - 31.12.2005 року помер ОСОБА_4. (свідоцтво про смерть а.с.7).

Спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину є його дружина ОСОБА_1 16 жовтня 2006 року державним нотаріусом Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори позивачу ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 42/100 частин житлового будинку №27 по вул. Київській в м. Вознесенську Миколаївської області. Право власності було зареєстроване у КП ОСОБА_2 міжміське бюро технічної інвентаризації 25.11.2006 року. (а.с.8,9)

Однак нотаріусом було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, що надана для обслуговування житлового будинку, у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовостановлючого документу Державного акту на право приватної власності на землю. (довідка роз'яснення нотаріуса а.с.11)

В судовому засіданні було встановлено, що земельна ділянка площею 0,0755 га, яка надана для обслуговування житлового будинку та розташована за адресою м. Вознесенськ, вул. Київська (до перейменування Жовтневої революції) 27 на підставі державного акту на право власності серії МК без номеру, що був виданий 16.09.1993 року за реєстраційним номером 1527 належала на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4. (лист начальника відділу у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській областівід 19.12.2017 року № 758/110/17).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відтак зазначена норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушене право повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України.

Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Так, відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі цивільні права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів, одним з яких є спадкування.

Згідно положень ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч.1 ст.1225 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом ( ч.3 ст.1225 ЦК України).

Крім того, пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» також передбачено, що правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди, до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Відповідно до ст. 6 ЗК України ( в редакції 1990 року, на час прийняття рішення та видачі державного акта) громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) у розмірах, встановлених ст. 67 ЗК України.

Проте ч. 1 ст. 42 ЗК України ( в редакції 1990р.) встановлювала особливості користування та розпорядження земельною ділянкою особами, що є одночасно співвласниками розташованого на ній житла.

Згідно норм цієї статті громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.

Вказані норми в своїй сукупності свідчать про те, що співвласники житла мають право на одержання у спільну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування належного їм жилого будинку пропорційно до розміру часток в праві власності на даний будинок.

В зв'язку з цим, при набутті права спільної власності на земельну ділянку по вул.Київській, 27 (до перейменування - вул.Жовтневої революції) в м.Вознесенську під час видачі державного акта 16.09.1993р. на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (як співвласникам житлового будинку на той час), вони набули його пропорційно до часток у праві власності на житловий будинок, а саме ОСОБА_6 - на 58/100 часток, ОСОБА_4 - 42/100 часток. Оскільки саме в таких частках їм належав на праві спільної часткової власності житловий будинок по вул.Київській,27 в м.Вознесенську.

В свою чергу при переході до ОСОБА_1, як до спадкоємця ОСОБА_4 права власності на 42/100 часток в житловому будинку по вул.Київській, 27 в м.Вознесенську в порядку спадкування перейшло також і право власності на 42/100 часток в земельній ділянці за вказаною адресою загальною площею 0,0755 га, на якій розміщено даний житловий будинок та господарські споруди та яка призначена для його обслуговування.

Інші 58/100 частки в житловому будинку після смерті ОСОБА_6, який помер в 2003 році були успадковані його дружиною ОСОБА_3.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 42/100 часток в земельній ділянці площею 0,0755 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та розташована за адресою вул. Київська 27 в м. Вознесенську Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 01.11.- 31.12.2005 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст виготовлено 27 грудня 2017 року.

Суддя: М.М. Ротар