Номер провадження 22-ц/788/588/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Форекс Плюс»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 лютого 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форекс Плюс» про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и л а :

28 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернулася з вказаним позовом, вимоги якого 20 лютого 2017 року уточнила та обґрунтовує їх тим, що є власницею частини квартири АДРЕСА_1, обслуговування якого здійснює відповідач. 11 листопада 2016 року сталося залиття її квартири через дах дощовими водами, про що 14 листопада 2016 року відповідачем складений акт, у якому причиною залиття вказане засмічення водостоку дротами та частинами пластикової пляшки. Залиттям заявниці завдана матеріальна шкода, розмір якої згідно зі звітом спеціаліста складає 11241,35 грн., які позивачка простить стягнути з відповідача, а також відшкодувати витрати на експертизу у сумі 1400 грн. та судові витрати.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форекс плюс» (далі ТОВ «Форекс плюс») на користь ОСОБА_3 12641,35 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 551,20 грн. відшкодування витрат, а всього 13192,55 грн.

ТОВ «Форекс плюс» з рішенням суду не погодилося та оскаржило його в апеляційному порядку. Посилаючись на необґрунтованість рішення, неповне зясування обставин у справі, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що товариство вчасно виконує свої обовязки з проведення ремонтних робіт поточного характеру, з вживанням заходів для уникнення та ліквідації аварійних ситуацій, повязаних з технічним станом житлових будинків, а також щодо безпосереднього усунення несправності водопровідних пристроїв. Крім того, за місяць до залиття спеціалістами товариства виконане обстеження покрівлі будинку і засмічень водостічної труби не виявлено. Вважає, що відповідач відношення до залиття квартири не має і вина у невиконанні обовязків з надання житлово-комунальних послуг не доведена, оскільки залиття сталося внаслідок засмічення водозливної труби рештками кабелю та пластикових пляшок, що свідчить про невиконання провайдером обовязку з негайного прибирання місць виконання робіт. Також вказує на порушення, що допущені при проведенні оцінки заподіяної шкоди та на недоліки і невідповідності у звіті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення проти скарги ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є співвласницею квартири АДРЕСА_2. Іншими співвласниками є чоловік заявниці та двоє її дітей у рівних частках.

11 листопада 2016 року сталося залиття квартири позивачки.

14 листопада 2016 року ТОВ «Форекс плюс» складено акт про залиття зазначеної квартири, яким встановлено сліди від залиття у кухні та залі, а саме: на стелі і стінах руді плями, тріщини стелі, а також пошкодження ламінату в залі. Причиною залиття та пошкодження герметизації покрівлі і залиття дощовою водою квартири заявниці призвело засмічення ливневої труби залишками кабельних дротів та обрізками пластикових пляшок.

Крім того, в акті вказаний висновок і рекомендація комісії не допускати провайдерів на дах будинку без дозволу мешканців та слідкувати за якістю виконаних робіт.

28 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернулася до товариства із заявою про відшкодування заподіяної залиттям шкоди, проте листом від 12 грудня 2016 року відповідач вказав, що до пошкодження герметизації покрівлі та залиття дощовою водою квартири позивачки призвело засмічення ливневої труби залишками кабельних дротів, а також зазначено про заборону допуску на дах житлового будинку провайдерів без дозволу мешканців та необхідність слідкувати за якістю виконаних ними робіт.

Згідно зі звітом про розмір матеріального збитку, що виник внаслідок затоплення житлової квартири ОСОБА_3 від 14 лютого 2017 року, розмір збитку на 11 листопада 2016 року склав 11241,35 грн. (з урахуванням ПДВ 1873,56 грн.).

Вартість замовленого ОСОБА_3 звіту склала 1400 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що після залиття квартири позивачки працівниками відповідача усунуто причини залиття, вичищене сміття з водовідводу, здійснений поточний ремонт покрівлі.

Вказані обставини вірно встановлені судом першої інстанції на підставі письмових доказів, які містяться в матеріалах справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав належних послуг з обслуговування даху і водовідводу будинку, у звязку з чим сталося затоплення квартири позивачки і її майно було пошкоджене, а розмір заподіяної шкоди, який визначений звітом, відповідачем не спростований.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до ст. 21 Закону України від 24 червня 2014 року «Про житлово-комунальні послуги» виконавець, яким є відповідач у справі, зобовязаний, зокрема, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Рівень та якість надання відповідних послуг передбачені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 46.

Відповідно до п. 2 зазначених Правил технічне обслуговування жилих будинків це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Обовязок відповідача слідкувати у тому числі і за станом покрівлі даху, ливневої труби будинку № 17 по вул. Металургів у м. Суми, як вірно встановив суд першої інстанції, визначений укладеним 01 вересня 2015 року між Комунальним підприємством «Сумижитило» Сумської міської ради і відповідачем договором №04092015-ЗУ про утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

За невиконання чи неналежне виконання зазначеного обовязку п. 2.2.5 договору передбачена відповідальність у формі відшкодування шкоди (збитків), яка завдана майну споживачів або власників.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Наведене свідчить про те, що цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Як зазначено вище, актом про залиття квартири позивачки підтверджується як факт залиття, так і причина яка цьому передувала засмічення ливневої труби залишками кабельних дротів та обрізками пластикових пляшок.

Наслідком залиття є спричинення майнової шкоди, розмір якої визначений експертом і складає 11241,35 грн.

Розмір спричиненої шкоди відповідачем не спростований, рецензію звіту не надано, а доводи з приводу дати проведення оцінки, дати складання звіту та інші доводи є формальними.

З викладеного вбачається, що позивачкою надано належні докази на підтвердження розміру завданої шкоди та причинного зв'язку між неналежним виконанням передбачених законом та договором обовязків відповідачем та шкодою.

Відповідачем не доведено, що шкоди завдано не з його вини.

Доводи заявника апеляційної скарги з приводу вини інших осіб у засміченні ливневої труби, зокрема провайдерів телекомунікаційних послуг, а також обовязку мешканців будинку слідкувати за якістю наданих їм послуг провайдерами, не є підставою для звільнення відповідача від передбаченого законом та договором обовязку належним чином здійснювати поточне обслуговування та ремонт житлових будинків та їх інженерного обладнання, до якого, зокрема, відноситься і ливнева труба, функція якої полягає у відведенні дощової і талої води з даху будинку, а забезпечення належного функціонування цього обладнання є обовязком відповідача.

Обовязки провайдерів телекомунікаційних послуг з прибирання місць виконання робіт визначені відповідними договорами з балансоутримувачем житлового будинку, а відтак відповідальність за неналежну якість проведення робіт чи іншу заподіяну внаслідок таких робіт шкоду, у разі її доведення, провайдер несе саме перед стороною такого договору.

Відповідачем не надано доказів винних дій третіх осіб у засміченні ливневої труби, наслідком чого стало пошкодження квартири позивачки.

Таким чином, відповідача з підстав, передбачених ч. 2 ст. 1166 ЦК України, не може бути звільнено від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду.

Зважаючи на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 в частині стягнення з відповідача заподіяної залиттям квартири майнової шкоди у розмірі 9367,79 грн. та витрачених заявницею коштів у розмірі 1400 грн. на оплату вартості звіту про розмір матеріального збитку, які є шкодою, яку зазнала ОСОБА_3 для відновлення порушених прав.

Проте висновки суду в частині задоволення вимог про стягнення податку на додану вартість у розмірі 1873,56 грн., який увійшов до розміру завданого позивачці залиттям квартири матеріального збитку, є помилковими.

Так, матеріали справи не містять доказів понесення ОСОБА_3 витрат на відновлювальний ремонт своєї квартири, тобто відсутні докази придбання будівельних матеріалів чи оплати відповідних будівельних робіт зі сплатою податку на додану вартість.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, право на судовий захист та його захист у визначений п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України спосіб відшкодування завданої майнової шкоди може бути забезпечений судом лише відносно заподіяної шкоди, а не шкоди, яка може бути заподіяна у майбутньому.

Зазначене стосується і права на відшкодування за рахунок відповідача податку на додану вартість, яке судом може бути захищене лише у випадку дійсно понесених витрат на його оплату та доведення таких витрат суду.

За таких обставин, рішення місцевого суду на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні шляхом зменшення стягнутої з відповідача матеріальної шкоди до 10767,79 грн. та зменшення суми стягнутого судового збору пропорційно до задоволених вимог позову до 463,01 грн.

На підставі ч. 5 ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за рахунок ОСОБА_3 відповідачу слід компенсувати 97,01 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Форекс Плюс» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 лютого 2017 року змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форекс Плюс» на користь ОСОБА_3 10767 грн. 79 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, а не 12641 грн. 35 коп., як зазначив суд першої інстанції.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форекс Плюс» на користь ОСОБА_3 463 грн. 01 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, а не 551 грн. 20 коп., як зазначив суд першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форекс Плюс» 97 грн. 01 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: