Справа №752/4077/16-ц
Провадження № 2/752/597/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.03.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Каштан-1» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, що залишилась після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є сином ОСОБА_2. Рідний брат його батька - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і після його смерті відкрилась спадщина на кв.АДРЕСА_1. За своє життя його дядько повністю сплатив пайові внески за кооперативну квартиру, а отже набув право власності на неї, однак не оформив своє право у визначений законом порядок.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем був батько позивача, який фактично вступив у управління спадкових майном.

Позивач зазначає, що після смерті батька, з яким він фактично проживав на день смерті, він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

В зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на кв.АДРЕСА_1 нотаріус відмовила йому у видачі Свідоцтва про право власності на квартиру.

Оскільки у інший спосіб позивач не може оформити своє право на спадкове майно, що порушує його права, як спадкоємця за законом, він звернувся до суду з даним позовом.

В ході судового розгляду позивач підтримав заявлені вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що відсутність правовстановлюючих документів на квартиру позбавляє його можливості оформити у належний спосіб свої спадкові права.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 27.11.1997 р. серії НОМЕР_1).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з кв.АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_3 не складав за життя заповіт щодо розпорядження своїм майном, а тому, в даному випадку, спадкування відбувається за законом, який діяв на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст..527 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

В силу положень ст..529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не

закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку

батька, так і з боку матері (друга черга) (ст.530 ЦК УРСР).

Відповідно до ст..548 ЦК УРСР Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ст..549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як встановлено судом факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після свого брата ОСОБА_3 встановлено на підставі рішення Московського районного суду м.Києва від 25.03.1998 р.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ст..1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцм, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_2 не складав за життя заповіт щодо розпорядження своїм майном, а тому, в даному випадку, спадкування відбувається за законом.

Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцям першої черги після смерті ОСОБА_2 є його син - ОСОБА_1, який фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті проживав разом з спадкодавцем.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кушнір О.Д. з заявою про прийняття спадщини.

Крім нього спадкоємцями першої черги є: дружина - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_6, які не звертались з заявами про прийняття спадщини у визначений законом шестимісячний строк і фактично у спадщину не вступали, оскільки доказів на спростування зазначених обставин матеріали справи не містять.

Відповідно до інформації Київського міського бюро технічної інвентаризації право власності на кв.АДРЕСА_1 не зареєстровано, що унеможливлює оформлення Свідоцтва про право власності в порядку спадкування, в зв»язку з чим нотаріус відмовила у видачі Свідоцтва.

Згідно з довідкою, наданою ЖБК «Каштан-1» ОСОБА_3 в березні 1992 р. в повному обсязі сплатив паєнакопичення за кв.АДРЕСА_1.

Відповідно до роз»яснень, викладених в постанові Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

В силу положень ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов»язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Відмова у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом порушує права позивача на оформлення своїх спадкових прав і здійснення відповідної реєстрації цього права у визначений чинним законодавством спосіб.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Каштан-1» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: