Єдиний унікальний номер 233/1757/17
Номер провадження 22-ц/775/2306/2017
Доповідач Кішкіна І.В.
У Х В А Л А

19 грудня 2017 року м.Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

суддів Кішкіної І.В., Никифоряка Л.П., Тимченко О.О.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2017 року за заявою Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (суддя Наумик О.О.),

в с т а н о в и в :

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2017 року заяву Костянтинівського ДНВП «Кварсит» задоволено, рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2017 року скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено.

З вказаним судовим рішенням не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку.

22 грудня 2017 року автоматизованою системою КП «Д-3» визначено склад колегії суддів у цій справі: Кішкіна І.В. - головуючий суддя (суддя-доповідач), судді - Никифоряк Л.П., Тимченко О.О.

До відкриття провадження у справі суддя Кішкіна І.В. заявила про самовідвід, оскільки вона була у складі колегії апеляційного суду, який 13 червня 2017 року у цій справі переглядав рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2017 року, а тому розгляд справи за її участю не є можливим.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики та Коментаря до Кодексу суддівської етики, затвердженого Радою суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 «Про затвердження Коментаря до Кодексу суддівської етики», неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Положення зазначеної коментованої статті випливають з принципу об'єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Вказаний принцип застосовується наступним чином.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. До таких випадків, зокрема, належать: a) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається; b) раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок; c) суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

На підставі п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Виходячи з аналізу змісту рішень Європейського суду з прав людини: у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року «Правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться»; у справі «Ветштайн проти Швейцарії» заява №33958/96 - «Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві»

Крім того, відповідно до об'єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року).

З матеріалів справи вбачається, що суддя Кішкіна І.В. входила до складу колегії суддів апеляційного суду, які ухвалою від 13 червня 2017 року апеляційну скаргу Костянтинівського ДНВП «Кварсит» відхилили, залишили без змін рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2017 року, яким позов ОСОБА_1 до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено.

Незважаючи на те, що вказані факти, не свідчать про наявність упередженості у судді, але з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя та на розгляд її справи поза будь-яким сумнівом для сторін щодо об'єктивності та неупередженості складу суду, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, колегія суддів вважає за доцільне задовольнити самовідвід, справу передати до канцелярії суду для виконання вимог, передбачених ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 381 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и в :

Заяву судді Кішкіної Ірини Вікторівни про самовідвід задовольнити.

Передати справу для визначення нового складу суду за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді І.В.Кішкіна

Л.П.Никифоряк

О.О.Тимченко