РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Новікової Н.В., за участі секретаря судового засідання Похвалітової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №13 житлового будинку №51, розташованого по вул. Центральній у м. Токмаку Запорізької області.

В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником квартири №13 житлового будинку №51, розташованого по вул. Центральній у м. Токмаку Запорізької області. Право власності набула на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.1992 року.

Відповідач є чоловіком її доньки.

Відповідач не проживає в квартирі з 2003 року, фактичне його місце проживання позивачу не відоме.

Відповідач за житлово-комунальні послуги не сплачує, не несе витрат на утримання будинку та прибудинкової території. Його реєстрація за адресою квартири чинить позивачу перешкоди у отриманні житлової субсидії.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надали заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених в позові.

Відповідач в судові засідання 06.12.2017 року, 13.12.2017 року та 22.12.2017 року не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надав.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що її син ОСОБА_3 перебуває в шлюбі з донькою позивача. Близько 5-ти років він перебуває на заробітках за кордоном. Речей сина в квартирі позивача немає.

Свідодок ОСОБА_5 суду пояснила позивач є її матірю. Її сестра до теперішнього часу перебуває в шлюбі з відповідачем, однак відповідач в квартирі не проживає тривалий час, його речі в квартирі матері відсутні.

В зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України.

Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири №13 житлового будинку №51, розташованого по вул. Центральній у м. Токмаку Запорізької області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.06.1992 року, реєстраційним посвідченням, довідкою ОСББ «Елітний» від 17.10.2017 року, довідкою КП «Абрис» Токмацької міської ради від 22.12.2017 №561.

У належній позивачу квартирі з 28.03.1998 року зареєстрована відповідач ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання.

Відповідно до пояснень свідків відповідач є чоловіком доньки позивача, тобто членом її сімї. Зазначену обставину позивач не оспорює.

Згідно з довідкою ОСББ «Елітний» від 17.10.2017 року відповідач не проживає за адресою квартири з 2003 року, зазначена обставина також підтверджується поясненнями свідків.

В зв'язку з тим, що відповідач не знявся з реєстрації місця проживання, позивач змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та не може розпоряджатися належним їй майном у повному обсязі, що сторони не оспорюють.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Конституцією України (ст.41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до положень ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сімї права користування помешканням.

Відповідач, який є членом сім'ї позивача, відсутній за адресою квартири понад 1 рік, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 10, 19, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

ОСОБА_6 Петрівни, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1,

представник позивача ОСОБА_7, місце знаходження: АДРЕСА_1, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №001106 від 27.11.2015 року,

до

ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП не встановлений,

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою №13 житлового будинку №51, розташованого по вул. Центральній у м. Токмаку Запорізької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачапротягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: