Справа № 473/3551/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання -Фінько О.П.

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, стягненнякомпенсації моральної (немайнової) шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, стягнення компенсації моральної (немайнової) шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що йому та відповідачу на праві спільної часткової власності належить житловий будинок № 135 по вул. Калініна в м. Вознесенську Миколаївської області. Проте, відповідач перешкоджає йому в користуванні вищевказаним житловим будинком, змінив замки на воротах та не допускає його до житла. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив вселити його до будинку, зобов'язати відповідача не перешкоджати йому в користуванні належної йому часткою будинку, а також стягнути моральну (немайнову) шкоду, компенсацію якої позивач оцінив у 300 000 грн. 00 коп.

Позивач, його представник у судовому засіданні позовні вимоги неодноразово уточняли, остаточно просили вселити позивача у житловий будинок №135 по вул. Калініна в м. Вознесенську, зобов'язати відповідача надати позивачу ключі від воріт житлового будинку, зобов'язати відповідача зробити ті переобладнання, та провести розмежування земельної ділянки, відповідно до рішення апеляційного суду від 13 липня 2009 року, зобов'язати відповідача, не чинити будь які перешкоди позивачу зробити ті переобладнання, за рішенням апеляційного суду від 13 липня 2009 року, та провести розмежування земельної ділянки, відповідно і в порядку до вищевикладеного рішення, зобов'язати відповідача не чинити жодних перешкод у користуванні належними позивачу 33/100 житлового будинку, розташованого за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Калініна, 135, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.. Моральну (немайнову) шкоду обґрунтовували тим, що порушення законних прав позивача щодо користування належним йому майном призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, що в свою чергу негативно відобразилося на його здоровї та потребувало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість. Зокрема, вказував на те, що часткова власність припинена внаслідок поділу житлового будинку в м.Вознесенськ, вул.Калініна, 135, а тому, відсутній об'єкт нерухомості куди бажає вселитись позивач, є докази, що в позивача с ключі від воріт, а також відсутні докази, що він поміняв замок на нових воротах, відсутні докази того, що позивач мав наміри зробити переобладнання, а саме: відсутні договори з будівельними організаціями, які мають дозвіл на переобладнання будинку по вул.Калініна, 135, окрім того, проведення будівельних робіт та споруд, а саме сарай Г-1 так як за технічним паспортом це не прибудова, а сарай Г-1, при цьому дана прибудова в технічному паспорті не відображена і свідчить про його самочинне будівництво, в житловому будинку А-1 металопластикове вікно в сінях А-1 на сьогоднішній день демонтовано. Вважає, що його вини в завданні моральної шкоди позивачу немає, а також немає причин наслідків зв'язку між його діями та шкодою яку начебто поніс позивач внаслідок невиконання ним необхідних робіт по переобладнанню житлового будинку, в тому числі по облаштуванню окремого входу. Також не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні посилання позивача щодо погіршення стану здоровя внаслідок протиправних дій відповідача, що виключає можливість задоволення вимог позивача щодо стягнення компенсації моральної (немайнової) шкоди.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом. Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд обирає способи захисту цивільного права. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст.16 ЦК України. Так під способами захисту суб'єктивних цивільних прав та інтересів розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких суд здійснює поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав чи інтересів та вплив на правопорушника. Підставами позову згідно зі ст.119 ЦПК України, які відповідно до ст. ст. 31,215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а предметом позову, який суд також з тих же підстав не може змінити без згоди позивача, є спосіб захисту права, який він просить суд застосувати до відповідача.

Як вбачається з рішення колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 13 липня 2009 року (а.с.24) відповідача ОСОБА_3 було зобов'язано за власний кошт провести переобладнання будинку та господарських спору, а саме: в сінях а-1 встановити перегородку, згідно плану експертизи; між житловою кімнатою №2 і житловою кімнатою № 3 заложити дверний пройом і обладнати новий, згідно плану експертизи; в сараї В-1 встановити перегородку і один дверний пройом. Крім того був визначений порядок користування присадибною земельною ділянкою та встановлений порядок розмежування ділянок за схемою та описом судово технічної експертизи.

Тобто з проводу позовних вимог позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 про зобов'язання відповідача зробити переобладнання, та провести розмежування земельної ділянки було прийняте рішення апеляційного суду Миколаївської області від 13 липня 2009 року. (а.с.24) , яке набрало законної сили 13 липня 2009 року і в силу ст.14 ЦПК України є обов'язковим для виконання. п.2 ст.14 ЦПК України передбачає, що невиконання рішення є підставою для відповідальність, встановленої законом, а не для винесення повторного рішення.

Згідно п.2, 3 ч.1 ст.205 ЦПК України відмова позивача від позову, якщо ця відмова прийнята судом, набрання законної сили рішенням суду або ухвалою суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, є підставою для закриття провадження по справі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача зробити переобладнання, та провести розмежування земельної ділянки через наявність рішення суду, ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав , яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 209 215, 223 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов'язання відповідача зробити переобладнання, та провести розмежування земельної ділянки закрити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя М.М. Ротар