БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1004/14-ц
Провадження № 2/497/1/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.17 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Ковтун О.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на ? частину будинку та припинення права власності на весь будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення, яким визнати за ним та за відповідачкою, його колишньою дружиною, право власності за кожним на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Севастопольська, № 44, с. Виноградівка, Болградський район, Одеська область.

Свої вимоги мотивує тим, що 14.01.1992 року він, позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою, який було розірвано за рішенням Болградського районного суду Одеської області від 16.04.2013 року.

В період перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя, позивач та відповідачка придбали вищезазначений житловий будинок, де вони зареєстровані та проживають до теперішнього часу. Оформленням документів щодо придбання ними цього домоволодіння займалася відповідачка ОСОБА_4

У липні 2013 року йому, позивачу, стало відомо, що факт придбання ними будинку не був оформлений відповідним договором купівлі-продажу, а між фактичним продавцем, власником будинку, та відповідачкою ОСОБА_4, на той час дружиною позивача, 23.12.2003 року був укладений договір-дарування будинку, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 9115. Саме таким чином, право власності на цей будинок, придбаний за спільні кошти подружжя, отримала лише відповідачка.

Однак в судовому засіданні сторони підтвердили, що дійсно будинок був придбаний за 1 800 доларів США, які відповідачка передала попередньому власнику ОСОБА_6. Єдине, що відповідачка заперечувала, що позивач також знав про укладення саме договору дарування, а не договору купівлі-продажу.

Позивач вважає, що житловий будинок № 44 по вул. Севастопольська в с. Виноградівка Болградського району є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Провадження по справі було відкрито 10.04.2014 року та призначено судовий розгляд на 28.04.2014 року (а.с.16).

12 травня 2014 року провадження було зупинено до завершення розгляду справи № 497/1851/13-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (а.с.42)

Ухвалою суду від 19 березня 2015 року провадження відновлено та призначено до судового розгляду (а.с.48).

02 липня 2015 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, та зупинено провадження (а.с.93).

Лише 07 листопада 2017 року до суду надійшов висновок експерта (а.с.107-207) в звязку з чим відновлено провадження (а.с.209).

30.11.2017 року сторонам по справі було вручено висновок експерта та надано час для ознайомлення (а.с.216).

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Водночас, згідно п.п.22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

Згідно ж усталеної прецедентної практики ЄСПЛ закон повинен бути прогнозованим для учасників провадження.

Сторони по справі просили продовжувати розгляд даної справи в загальному порядку зі стадії судового розгляду, оскільки усі необхідні докази були надані суду, та досліджено в судовому засіданні.

Також пояснили, що все ж таки сторони мають намір дійти мирової угоди, в звязку з чим надати їм час для перемовин.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині у якій вони не встановлюють нових обовязків, скасовують чи звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи обмежують їх використання.

До того ж, відповідно до ч.ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

На підставі викладеного, враховуючи, що має місце тривалий розгляд справи, по якій попередній розгляд вже проводився, суд розглядав клопотання сторін по справі, вживав заходи забезпечення позову та заходи забезпечення доказів, наразі триває судовий розгляд, суд приходить до висновку про те, що справа підлягає подальшому розгляду згідно ЦПК України (в новій редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII) в порядку загального позовного провадження на стадії судового розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 19, 274, пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на ? частину будинку та припинення права власності на весь будинок - розглядати у загальному позовному провадженні на стадії судового розгляду.

В розгляді справи оголосити перерву до 13:00 години 01 лютого 2017 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/.

Копію ухвали вручити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.Кодінцева