Справа № 755/3936/17
УХВАЛА

"07" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарі Наумовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.04.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло Капітал» про поділ майна подружжя та визнання договору недійсним.

07.04.2017 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким реєстраційним службам чи державним реєстраторам, особам, які мають повноваження вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, оформлення, підготовки, видачі будь-яких правовстановлюючих документів, вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на реєстрацію власника, зміну власника нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1, заборони ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» укладати будь-які угоди спрямовані на зміну Довірителя за Договором про участь у Фонді фінансування будівництва № 15-2305/2014-1 від 23 травня 2014 року.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до наступного.

ОСОБА_1 звертаючись із заявою про забезпечення позову мотивує її тим, що в період його перебування у шлюбі із ОСОБА_2 ними інвестовано грошові кошти в будівництво об'єкту нерухомості, у відповідності до якого після завершення будівництва, сторонам має бути передано нежитлове приміщення, секція 3, поверх 1, номер 1, площею 123,2 кв.м.

У відповідності до додаткової угоди № 1 від 20.01.2015 до Договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 15-2305/2014-1 від 23 травня 2014 року було внесено зміни щодо номеру приміщення. Таким чином, остаточно об'єктом інвестування є нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1, площею 123,2 кв. м.

Об»єкт інвестування є готовим та в червні місяці 2016 року проведено технічну інвентаризацію, за яким площа про інвестованого об»єкту складає 117.50 кв. м.

Протягом останнього місяця позивач дізнався про намір відповідача якнайшвидше відступити свої права за Договором про участь у Фонді фінансування будівництва № 15-2305/2014-1 від 23 травня 2014 року.

Враховуючи те, що відповідач має реальну можливість здійснити відчуження майнових прав на нежитлове приміщення, жодних обтяжень у відповідних реєстрах, які б могли завадити їй продати вказане майно не має, існує реальна загроза відчуження спірного майна, яке є предметом спору, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивач звернувся до суду із вказаною заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом позову є поділ майна подружжя та визнання недійсним договору відступлення прав та переведення обов»язків за договорм про участь у фінансуванні будівництва від 23.05.2014 року.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Як убачається із договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 15-2305/2014-1 від 23 травня 2014 року в період перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі, було проінвестовано будівництво об»єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1. Сторонами даного договору є ТОВ «Фінансова компанія «Житло Капітал» та відповідач ОСОБА_2

Зі змісту заяви убачається, що відповідач ОСОБА_2 відступила право переведення обов»язків за договором про участь у Фонді фінансування будівництва № 15-2305/2014-1 від 23 травня 2014 року відповідачу ОСОБА_3 на підставі трьохстороннього договору укладеного між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ТОВ «Фінансова компанія «Житло Капітал» від 31.01.2017 року, щодо інвестування об»єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, без згоди позивача.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Дотримуючись означених вимог закону суд приходить до висновку, що обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним, відповідає змісту заявлених позовних вимог, а також позивачем наведено обставини та надано докази того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Даний вид не призводить до втручання у фінансово господарську діяльність товариства, та спрямований на забезпечення прав та законних інтересів як сторін у справі так і третіх осіб.

З огляду на означене, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт в межах позовних вимог, шляхом заборони будь-яким реєстраційним службам, державним реєстраторам, особам, які мають повноваження вчиняти дії щодо реєстрації, оформлення, підготовки, видачі будь-яких правовстановлюючих документів, вчиняти реєстраційні дії, спрямовані на реєстрацію власника, зміну власника нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, та заборони ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» укладати будь-які угоди спрямовані на зміну Довірителя за Договором про участь у Фонді фінансування будівництва № 15-2305/2014-1 від 23 травня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів, з дня отримання її копії.

С у д д я :