Номер провадження 22-ц/788/1931/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 жовтня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання» про стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку, -

в с т а н о в и л а :

25 вересня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який мотивувала тим, що з 22 липня 2002 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО». 13 липня 2017 року згідно наказу № 6635/вк була звільнена відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні їй не було виплачено заробітну плату за період з 01 лютого 2017 року по 13 липня 2017 року, а також суми індексації, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, вихідної допомоги у зв'язку з порушенням умов колективного договору у розмірі тримісячного середнього заробітку. В позовній заяві ОСОБА_3 зазначила, що 12 вересня 2017 року ПАТ «Сумське НВО» перерахувало на її картковий рахунок у ПАТ «ПриватБанк» 20 379 грн. 23 коп., таким чином виконавши рішення суду у справі № 592/7859/17 за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Сумське НВО» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, яка належить їй в день звільнення. Вказувала, що від дня ухвалення судом рішення до дня фактичного перерахування коштів пройшло 6 робочих днів за триденним робочим тижнем. Внаслідок цього, ПАТ «Сумське НВО» має виплатити їй суму заробітної плати у вигляді середнього заробітку за 6 робочих днів у сумі 1 222 грн. 50 коп. Просила стягнути з ПАТ «Сумське НВО» на її користь середній заробіток за 6 робочих днів затримки по день фактичного розрахунку у сумі 1 222 грн. 50 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 жовтня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 28 серпня 2017 року по 11 вересня 2017 року включно у сумі 1222 грн. 50 коп.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь держави 640 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь як середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 28 серпня 2017 року по 11 вересня 2017 року включно у сумі 1222 грн. 50 коп. так і 1500 грн. витрат на правову допомогу.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що її представник прибув в судове засідання яке було призначене до слухання на 31.10.2017 року на 16-00, але головуючого у справі - судді Косолап М.М. в кабінеті не було і тому він звернувся до канцелярії суду і подав уточнену позовну заяву в якій, крім стягнення заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, також ставилось питання і про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Після того як уточнена позовна заява надійшла до суду, суддя відмовилась від її прийняття, мотивуючи її тим, що рішення вже ухвалене. Вважає, що судом порушені норми процесуального права, оскільки вона, як позивач у справі, не була належним чином повідомлена про день та час слухання справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи позивача та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 22 липня 2002 року ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО». 13 липня 2017 року була звільнена за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

При звільненні роботодавець не провів остаточний розрахунок і тому позивач звернулась за захистом свого порушеного права до суду і рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 серпня 2017 року позов ОСОБА_3 було задоволено та стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 17262 грн. 88 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 липня 2017 року по 28 серпня 2017 року включно у сумі 3871 грн. 25 коп.

З виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачається, що 12 вересня 2017 року відповідачем перераховано на рахунок позивача кошти у сумі 20 379 грн. 23 коп.

Виходячи з вищезазначеного, та з урахуванням встановленого наказом № 75 від 21 березня 2014 року у ПАТ «Сумське НВО» триденного робочого тижня та середньоденної заробітної плати позивача у розмірі 203 грн.75 коп. місцевим судом за період затримки розрахунку з моменту ухвалення рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 серпня 2017 року по день фактичного розрахунку стягнуто на користь позивача середній заробіток у сумі 1222 грн. 50 коп. (203 грн. 75 коп. х 6).

У відповідності до вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Пунктом другим Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. п. 3, 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітникам-почасовикам; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місця, не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3

Доводи в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_3 належним чином не було повідомлено про час і місце розгляду справи та суд безпідставно не відклав розгляд справи є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу, зазначену у позовній заяві ОСОБА_3 було направлено повідомлення про час і місце розгляду справи, однак вона його не отримала. На конверті (а.с. 17) зазначено причину повернення «за закінченням терміну зберігання». З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачка була повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином, а тому суд ухвалив рішення у її відсутність на підставі наявних у справі доказів .

Також не є підставою для задоволення апеляційної скарги і стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 1500 грн.00 коп. про що нею було заявлено в уточненій позовній заяві (а.с. 24-27).

Відповідно до ч.1ст.11 ЦПК України (2004р. в редакції яка діяла на час ухвалення рішення суду) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що цивільна справа була призначена до слухання на 31.10.2017 року на 16-00 і про день та час слухання справи сторони були повідомлені за адресою зазначеною у позовній заяві. З журналу судового засідання від 31.10.2017 року вбачається, що розгляд справи розпочався о 16-00, сторони в судове засідання не з'явились, суд, після дослідження письмових доказів у справі, о 16-15 видалився до нарадчої кімнати і о 16-35 було оголошено оскаржуване рішення суду (вступну та резолютивну частину) (а.с.22).

Також з матеріалів справи вбачається, що уточнену позовну заяву разом з письмовими доказами про витрати понесені позивачем на оплату правової допомоги було подано до канцелярії суду у день судового розгляду справи о 16-13, а отже вже після початку судового засідання і тому суд позбавлений був можливості вирішити питання про судові витрати (а.с.24-35).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст.270 ЦПК України (2017р.) питання про судові витрати може бути вирішено за заявою учасника справи шляхом ухвалення додаткового рішення .

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни постановленого рішення.

Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 375 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 22 грудня 2017 року.

Головуючий -

Судді -