АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1748/17 Головуючий 1-ої інст.: Нечипоренко І.М.
Справа №619/3807/15ц
Категорія:договірні Доповідач:ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: Швецової Л.А.,

Суддів: Бровченка І.О., Карімової Л.В.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Український бізнес ОСОБА_2» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та просив стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 337153,63грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що 30.10.2013 року між ПАТ «Український ОСОБА_2» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір №КАВНКФ/1000208.3. За умовами кредитного договору відповідачу було надано у тимчасове користування довгостроковий кредит, сума якого визначена сторонами та складає 320000,00 грн. строком з 30.10.2013 року до 29.10.2020 року, процентна ставка за користування кредитом становить 7% річних. 30.10.2013 року з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ Український ОСОБА_2» та ОСОБА_5 укладено договір поруки. За договором поруки ОСОБА_5 зобовязався солідарно нести відповідальність перед банком за виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором. Таким чином, відповідачі є солідарними боржниками за кредитним договором. ОСОБА_6 умови договору не виконала у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, що станом на 20.08.2015 року становить 337153,63 грн та складається з: 301204,40 грн заборгованість за кредитом, в тому числі 70863,32 грн прострочена сума; 15871,00 грн заборгованість за процентами, в тому числі прострочена сума 31962,42 грн; 20078,23 грн заборгованість по щомісячній комісії, в тому числі прострочена сума 13650,00 грн., боржник не розрахувався із стягувачем, права якого продовжують бути порушеними.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Український ОСОБА_2» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором від 30 жовтня 2013 року на користь ПАТ «Український ОСОБА_2» розмірі 149408,63 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 746,97 грн. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Український ОСОБА_2 банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» ОСОБА_3 просить скасувати рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги з урахуванням заборгованості станом на день ухвалення рішення та стягнути з відповідачів судові витрати повязані з оскарженням судового рішення.

В обґрунтування скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано нарахування заборгованості в процесі розгляду справи, не враховано черговості погашення заборгованості за кредитним договором, не витребувано у позивача додаткової довідки про стан заборгованості, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимогу банку суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 умови договору не виконала, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, але враховуючи квитанції про оплату сплаченого боргу у розмірі 187745 грн. стягненню підлягає 149408,63 грн.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Стаття ст.611 ЦК України передбачає правові наслідки у разі порушення зобовязань, встановлені договором або законом, а ст.625 ЦК України - відповідальність за порушення грошового зобовязання, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За змістом положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ст. 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, як це передбачено нормами статті 525 ЦК України

Порушенням зобов'язання згідно зі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що тягне за собою правові наслідки передбачені ст. 611 ЦК України. За змістом цієї правової норми у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, ст. 1050 ЦК України встановлені правові наслідки порушення договору позичальником. Згідно з частиною 2 вказаної статті, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася (тобто, залишку боргу в цілому), та сплати процентів.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і не оспорюється сторонами, 30 жовтня 2013 року між ПАТ «Український ОСОБА_2» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № КАВНКФ/1000208.0.

За умовами зазначеного договору ОСОБА_4 було надано у тимчасове користування довгостроковий кредит, на суму 320000 грн. строком до 29 жовтня 2020 року, процентна ставка за користування кредитом становить 7% річних.

Також, 30 жовтня 2013 року між ПАТ «Український ОСОБА_2 банк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки, з метою своєчасного та повного виконання зобовязань за кредитним договором, згідно умов якого останній зобовязався солідарно нести відповідальність перед банком за виконання зобовязань ОСОБА_4

Згідно наданого розрахунку, ОСОБА_4 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує.

Оскільки ОСОБА_6 умов договору не виконала, станом на 20 серпня 2015 року виникла заборгованість, яка становить 337153,63 грн. та складається з: 301204,40 грн. заборгованість за кредитом, 70863,32 прострочена сума, 15871 заборгованість за процентами, в тому числі прострочена сума 31962,42 грн., 20078,23 грн. заборгованість по щомісячній комісії, в тому числі прострочена сума 13650 грн.

Проте, як свідчать матеріали справи ОСОБА_4 у період з 12 серпня 2016 року по 14 грудня 2016 року сплачено 187745 грн. суму боргу.

Відповідно до п.5.5.1 кредитного договору існуюча заборгованість не пізніше наступного банківського дня після дати зарахування на рахунок у наступній послідовності

-прострочена заборгованість за комісіями,

-прострочена заборгованість за процентами згідно графіку,

-прострочена заборгованість за кредитом згідно графіку,

-поточна заборгованість за комісіями,

-поточна заборгованість за процентами нарахованими на фактичну дату погашення.

Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 124-128) ОСОБА_4 станом на 17 жовтня 2016 року простроченої заборгованості за процентами та за комісією не має.

Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з урахуванням сплаченої ОСОБА_4 суми, заборгованість складає 149408,63 грн.

Посилання представника банку в апеляційній скарзі на те, що для обєктивного вирішення спору судом першої інстанції не витребувано у позивача додаткової довідки про стан заборгованості , що призвело до ухвалення помилкового рішення, судова колегія не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Інші доводи апеляційної скарги банку висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1. ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український бізнес ОСОБА_2» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» ОСОБА_3 відхилити.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий: Л.А.Швецова

Судді: І.О.Бровченко

ОСОБА_7