АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого судді Кулянди М.І.

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар Чубрей І.І.

за участю позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 08 лютого 2017 року,

встановила:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя.

Просила в рахунок поділу майна виділити їй та визнати за нею право власності:

- на будинковолодіння № 5 по вул. Гедзіри в с. Подвір'ївка, Кельменецького району Чернівецької області, загальною вартістю 254833 гривень, яке складається із: житлового будинку літ. «А» з ґанком, літ. а-1 вартістю 158073 гривень; літньої кухні літ. «Б» вартістю 48987 гривень; сараю літ. «В» вартістю 5912 гривень; гаража літ. «Г» вартістю 28873 гривень; воріт № 1-В вартістю 2217 гривень; хвіртки № 2 вартістю 612 гривень; огорожі № 3 вартістю 4561 гривень; криниці № 4 вартістю 6498 гривень;

- 1 / 2 частину грошових коштів в сумі 174480 гривень, що еквівалентно 6000 Євро.

- речі домашнього вжитку, а саме: газову плитку б/в вартістю 300 гривень; холодильник «Zanussi» вартістю 800 гривень, пральну машину

№ 22ц/794/381/17 р. Головуючий у 1 інстанції Телешман О.В.

Категорія 2 Доповідач Кулянда М.І.

автомат «LG» б/в вартістю 1400 гривень, газовий котел «Ferolli» вартістю 3500 гривень, глибинний насос вартістю - 1800 гривень, телевізор кольоровий «Мівар» вартістю- 350 гривень, кухонний гарнітур вартістю 1300 гривень, алюмінієві водяні батареї в кількості 7 штук вартістю 3500 гривень, ванну з краном та гусаком у зборі вартістю 1200 гривень.

Всього виділити їй, ОСОБА_3, майна на загальну суму 443 463 гривень, що більше від належної їй частки на 16 272 гривень.

Стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В рахунок поділу майна виділити ОСОБА_6 та визнати за ним право власності на:

- автомобіль марки «Фольксваген Транспорт», державний номер НОМЕР_1 вартістю 215 343 гривень;

- причіп Сантей 1300-01, державний номер НОМЕР_2 вартістю 20696 гривень;

- 1 / 2 частину грошових коштів в сумі 174480 гривень, що еквівалентно 6000 Євро;

- інструмент різний вартістю 400 гривень.

Всього виділити відповідачу майна на загальну суму 410 919 гривень.

Стягнути із ОСОБА_6 на її користь 1/2 частину грошових коштів в сумі 174 480 гривень, що еквівалентно 6000 Євро.

Відповідач ОСОБА_6 подав до суду зустрічний позов, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок літери "А" з ґанком літера «а'», гараж літери "Г", ворота №1; хвіртку №2; огорожу №3, що знаходиться по вул. Гедзіри , 5 в с. Подвірївка Кельменецького району Чернівецької області.

Визнати за ним, ОСОБА_6, право власності на:

- автомобіль НОМЕР_3 вартістю 215 343 гривень;

- причіп «Сантей 130-01» державний номер СЕ 1470 XT вартістю 20 696гривень;

-інструмент різний вартістю- 400 гривень.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на рухоме майно : газову плиту б/в вартістю 300 гривень; холодильник "Zanussi" вартістю 800 гривень; пральну машину автомат "LG" б/в вартістю 1400 гривень; газовий котел "Ferolli" вартістю 3500 гривень.; глибинний насос вартістю 1800 гривень.; телевізор "Мівар" вартістю 350 гривень.; кухонний гарнітур вартістю 1300 гривень; алюмінієві водяні батареї в кількості 7 штук вартістю 3500 гривень; ванну з краном у зборі вартістю 1200 гривень, а всього майна на суму 293 378 гривень. Стягнути з ОСОБА_3 на його користь різницю в поділеному майні в розмірі 48 940 грн. та судові витрати.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 08 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

В рахунок поділу спільного майна подружжя виділено ОСОБА_3 та визнано за нею право власності:

-на житловий будинок та інші споруди, які розташовані по вул. Гедзіри, 5 в селі Подвір'ївка Кельменецького району Чернівецької області та зазначені у технічному паспорті, а саме: житловий будинок, позначений в технічному паспорті літерою «А -І», ґанок - «а`», літню кухню - «Б», сарай - «В», гараж - «Г», ворота - №1, хвіртку - №2, огорожу - №3, колодязь питний - №4 вартість яких становить 254833 (двісті п'ятдесят чотири тисячі вісімсот тридцять три) гривні.

-на рухоме майно, а саме: газову плитку пятикомфорну б/в вартістю 300(триста)гривень, холодильник «Zanussi» вартістю 800 (вісімсот) гривень, пральну машину автомат «LG» б/в вартістю 1400 (одна тисяча чотириста) гривень, газовий котел «Ferolli» вартістю 3500 (три тисячі п'ятсот) гривень, глибинний насос вартістю 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень, телевізор кольоровий «Мівар» вартістю 350 (триста п'ятдесят) гривень, кухонний гарнітур вартістю 1300 (одна тисяча триста) гривень, алюмінієві водяні батареї в кількості 7 штук вартістю 3500 (три тисячі п'ятсот) гривень, ванну з краном у зборі вартістю 1200 (одна тисяча двісті) гривень.

Всього виділено ОСОБА_3 майна на загальну суму 268 983(двісті шістдесят вісім тисяч дев'ятсот вісімдесят три) гривні.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено частково.

В рахунок поділу спільного майна подружжя виділено ОСОБА_6 та визнано за ним право власності:

-на автомобіль марки «Фольксваген Транспорт», державний номер НОМЕР_4, вартістю 215343 (двісті п'ятнадцять тисяч триста сорок три) гривні, причіп «Сантей 1300-01», державний номер НОМЕР_5, вартістю 20696 (двадцять тисяч шістсот дев'яносто шість) гривень та інструмент різний вартістю 400 (чотириста) гривень.

Всього виділено ОСОБА_6 майна на загальну суму 236 439 (двісті тридцять шість тисяч чотириста тридцять дев'ять) гривень.

В рахунок рівності часток сторін стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 16272 (шістнадцять тисяч двісті сімдесят дві) гривні.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про визнання права спільної сумісної власності подружжя на кошти в сумі 12 000 Євро скасувати і ухвалити нове рішення, яким в рахунок поділу майна виділити ОСОБА_6 та визнати за ним право власності на грошові кошти в сумі 6 тисяч Євро, що еквівалентно 174 480 гривень.

В рахунок поділу майна виділити ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на грошові кошти в сумі 6 тисяч Євро, що еквівалентно 174 480 гривень.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 6 тисяч Євро, що еквівалентно 174 480 гривень.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції в частині, що оскаржується, виходив з того, що позивачка не надала суду належні та допустимі докази про те, що до складу спільного майна подружжя входять 12 000 Євро.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним і відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 68 ЦК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно частини 3 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, N 11 вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Як вбачається з матеріалів справи сторони 06 лютого 1993 року зареєстрували шлюб.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 05 листопада 2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11-12 ).

За час спільного проживання вони набули у спільну сумісну власність будинковолодіння № 5 по вул. Гедзіри в с. Подвір'ївка, Кельменецького району Чернівецької області, яке складається із житлового будинку літ. «А-І» з ґанком-а, літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», гаража літ. «Г», воріт № 1-В, хвіртки № 2, огорожі № 3, криниці № 4, автомобіль марки «Фольксваген Транспорт», державний номер НОМЕР_1, причіп Сантей 1300-01, державний номер НОМЕР_2, а також речі домашнього вжитку: газову плитку, холодильник «Zanussi», пральну машину автомат «LG», газовий котел «Ferolli», глибинний насос, кольоровий телевізор «Мівар», кухонний гарнітур, алюмінієві водяні батареї в кількості 7 штук, ванну з краном у зборі, інструмент різний.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вищевказане майно є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому їх частки є рівними.

Також суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, відмовивши в задоволенні позову в частині стягнення коштів в сумі 12 000 Євро.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, N 11 розяснено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог ї заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про те, що до складу спільного майна подружжя входять 12 000 Євро і що така сума коштів є в наявності ОСОБА_6 та може бути поділена між сторонами.

Помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що сторони за час шлюбу набули права на грошові кошти в сумі 12 000 Євро, які повинні бути поділені між ними.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом ОСОБА_3, відповідно до ст. 60 ЦПК України, не надала суду належні та допустимі докази про те, що у спільній сумісній власності сторін, на час розгляду справи, перебували кошти в сумі 12 000 Євро і що така сума коштів є в наявності відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги докази по справі - постанову слідчого про закриття кримінального провадження, покази свідка ОСОБА_7, а також аудізапис розмови між позивачем та відповідачем, які підтверджують ту обставину, що у спільній сумісній власності сторін перебували кошти в сумі 12 000 Євро є надуманими та спростовуються ним же наведеними доказами, які ще й заперечують його твердження в повному обсязі і підтверджують їх неправдивість.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 08 лютого 2017 року в частині, яка оскаржується залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий М.І.Кулянда

Судді: О.О.Одинак

ОСОБА_2