Справа № 357/6637/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Цуранова А. Ю. , при секретарі - Солом'яна Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав,
В червні 2017 року позивач звернулась до суду із позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
Вказував, що вона являється матір`ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач є батьком.
Посилаючись на ухилення відповідачем від виконання батьківських обов'язків, позивач просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, в якій проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом оголошення в пресі, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
До 13.06.2007 року сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, батьками якої згідно копії свідоцтва про народження являються ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Згідно копії довідки-розрахунку по аліментам від 19.04.2012 року № В-21/340 по виконавчому листу № 2-5149 від 16.06.2015 року, який видано Білоцерківським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, - заборгованість станом на 01.08.2014 року становить 15 046 грн.
Позивач та її дочка ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.
Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради у своєму висновку від 12.05.2017 року № 1728/1-7 вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітньої дочки ОСОБА_3.
Висновок виконавчого комітету мотивовано тим, що відповідно до інформації адміністрації школи № 6, де у 10 А класі навчається неповнолітня ОСОБА_3, батько не бере участі у вихованні дочки, матеріальної допомоги на її утримання не надає, аліменти не сплачує. Згідно заяви неповнолітньої ОСОБА_3, якій виповнилося 15 років, вона бажає, щоб її батька позбавили батьківських права, оскільки він не спілкується з нею, матеріально не допомагає та не підтримує, не бере участі в її житті.
Вказані обставини підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (СК України) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Статтею 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст.9 Конвенції).
Згідно роз'яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про те, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, тому суд дійшов висновку, що в інтересах дитини необхіднім є позбавлення батьківських прав ОСОБА_2.
Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 640 грн. сплаченого позивачем судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Суддя А. Ю. Цуранов