справа № 208/431/17
№ провадження 2/208/890/17
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2017 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., при секретареві Шешуревої Я.І.,

За участю:

- позивача ОСОБА_1,

- представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 30 січня 2014 року об 11 год.00 хв. у м.Дніпродзержинську пл. вулиці Індустріальна + 400 метрів, в результаті зіткнення двох автомобілів НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Шкода Октавія», д/н НОМЕР_2, під керуванням його ОСОБА_1. Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2014 року громадянина ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 304,00 грн. На той час цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто», поліс АС № 8616344 від 09 січня 2014 року. 02 лютого 2014 року він повідомив ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про дорожньо-транспортну пригоду та передав всі необхідні документи для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та 20 лютого 2014 року надав до страхової заяву про страхове відшкодування по події від 30 січня 2014 року. За результатами розгляду наданих документів ПАТ «УСК «Гарант-Авто» прийняло рішення щодо виплати йому страхового відшкодування лише в розмірі 14 750,33 грн., яке було перераховано на його рахунок, але виплата страхового відшкодування по події від 30 січня 2014 року йому так й не була здійснена. Станом на сьогоднішній день, ні страхова, ні відповідач не відшкодували завданої шкоди внаслідок ДТП.

У звязку з чим просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь ОСОБА_1 14 750,33 грн. у відшкодування майнової шкоди.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, посилався на обставини викладені в позові та просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь ОСОБА_1 14 750,33 грн. у відшкодування майнової шкоди.

В судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення позову та просив суд відмовити. У своїх заперечення посилався на те, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто». Позивач 02.02.2014 року повідомив ПАТ «Українську страхову компанію «Гарант-Авто» про дорожньо-транспортну пригоду та передав усі необхідні документи для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Предявлена до стягнення сума майнової шкоди завдана позивачу внаслідок ДТП у розмірі 14 750,33 грн. є необґрунтованою, оскільки вказана сума не погоджена між позивачем та страховиком. Сума шкоди розрахована на підставі акту виконаних робіт, при цьому немає будь-яких доказів того, що проведенню зазначених робіт, при цьому немає будь-яких доказів того, що проведенню робіт передували відповідні пошкодження внаслідок ДТП, що сталася 30.01.2014 року. Відсутні будь-які звіти чи висновки уповноважених осіб, як то субєктів оціночної діяльності, з яких можна було зробити висновок про те, що виконані роботи відповідають реальної завданій шкоді транспортному засобу.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» у судове засідання не зявився.

Вислухавши позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 30 січня 2014 року об 11 год.00 хв. у м.Дніпродзержинську пл. вулиці Індустріальна + 400 метрів, в результаті зіткнення двох автомобілів НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Шкода Октавія», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 (а.с.6, 10).

Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2014 року громадянина ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 304,00 грн. (а.с.7).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто», що відповідно до наданого полісу страхування серії АС № 8616344 від 09 січня 2014 року.

Судом встановлено, що позивач 02 лютого 2014 року про дорожньо-транспортну пригоду повідомив ПАТ «УСК «Гарант-Авто» та передав всі необхідні документи для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та 20 лютого 2014 року надав й заяву про страхове відшкодування (а.с.8, 9).

За результатами розгляду наданих документів ПАТ «УСК «Гарант-Авто» прийняло рішення щодо виплати позивачу ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 14 750,33 грн., виплата якого йому так й не була здійснена.

Розмір завданої матеріальної шкоди був визначений страховим актом № 000017096/01 та актом виконаних робіт № ЗН00032418 від 01 квітня 2014 року та складає 14 750,33 грн. (а.с.10, 11, 12).

Згідно до ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Ст.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до вимог ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачає, що разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Так, як встановлено в судовому засіданні в результаті дорожньо-транспортної пригоди 30 січня 2014 року позивач поніс матеріальної шкоди, у звязку з пошкодженням належного йому транспортного засобу на суму 14 750,33 грн., вартість якого встановлена актом виконання робіт № ЗН00032418 від 01 квітня 2014 року.

Судом встановлено, що станом на сьогоднішній день, ні страхова, ні відповідач не відшкодували завданої шкоди внаслідок ДТП, яка сталася за участю сторін 30 січня 2014 року.

Згідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача, тобто з особи, з вини якої завдано матеріальну шкоду, суму спричиненої шкоди в розмірі 14 750,33 грн.

Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст.10, 11, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1:

- 14 750 (чотирнадцять тисяч сімсот пятдесят) грн. 33 коп. суму у відшкодування майнової шкоди;

- 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. суму судового збору.

Усього: 15 390 (п'ятнадцять тисяч триста девяносто) грн. 33 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.