Справа 431/1831/17
Провадження 2/431/729/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2017 року Старобільський районний суд
Луганської області
у складі: головуючого судді Озерова В.О.,
при секретарі Дубініній О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільську цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Луганській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства,

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якому просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав та просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав та просив розглянути справу за його відсутності.
Представник відповідачів ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала та просила розглянути справу за її відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії постанови Старобільського ВП ГУНП в Луганській області від 13.08.2016 року, 18.02.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без дозвільних документів провели порубку 25 дерев в лісосмузі, розташованій поблизу с. Шульгинка Старобільського району, кримінальне провадження за вказаним фактом закрито у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України (а.с. 10).
З протоколу про адміністративне правопорушення № 000463 від 12.09.2016 року вбачається, що 12.09.2016 року о 10 годині 00 хвилин в ході розгляду матеріалів Старобільського відділу поліції ГУНП в Луганській області встановлено, що 18.02.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без дозвільних документів провели порубку дерев 25 шт. в лісосмузі, розташованій поблизу с. Шульгинка Старобільського району Луганської області. Вирубка дерев проводилася до ступеня припинення росту, з них сухоросмтучі 5 шт. та сироростучі 20 стволів (а.с.6).
Згідно копії постанови Державної екологічної інспекції про накладення адміністративного стягнення від 22.09.2016 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. (а.с.7) Штраф відповідачем ОСОБА_1 сплачено за квитанцією № 1 від 22.09.2016 року (а.с. 9).
З протоколу про адміністративне правопорушення № 000504 від 12.09.2016 року вбачається, що 12.09.2016 року о 10 годині 00 хвилин в ході розгляду матеріалів Старобільського відділу поліції ГУНП в Луганській області встановлено, що 18.02.2016 року приблизно о 10.00 годині ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_1 у лісосмузі, розташованій поблизу с. Шульгинка с. Омелькове Старобільського району Луганської області здійснили порубку дерев (а.с.11).
Згідно копії постанови Державної екологічної інспекції про накладення адміністративного стягнення від 12.09.2016 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. (а.с.12) Штраф відповідачем ОСОБА_2 сплачено за квитанцією № 19 від 12.09.2016 року (а.с.14).
Інспекцією на адресу відповідача ОСОБА_1 направлено претензію № 297/01-03-19 від 29.09.2016 року на добровільне відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства (а.с.4).
Згідно інформації Відділу у Старобільському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області щодо приналежності лісосмуги, яка розміщена з правої сторони по напрямку руху по автомобільній дорозі Шульгинка Омелькове Шульгинської сільської ради Старобільського району, інформація стосовно закріплення конкретних лісосмуг за конкретними власниками або користувачами у Відділі відсутня (а.с.15).
Відповідно до частини 4 ст.61 ЦПК України, при розгляді справи про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обовязкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Інші питання в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови суд оцінює згідно з положеннями ст. 212 ЦПК України.
В досліджених матеріалах ні вироку, ні постанови суду про адміністративне правопорушення за фактом порубки дерев 18.02.2016 відповідачами не міститься.
Відповідно до ст. ст. 57, 61, 212 ЦПК України, постанова про закриття кримінального провадження і постанова Держекологічної інспекції про притягнення до адміністративної відповідальності, не мають преюдиціального значення для суду.
Як в позові так і в поясненні на заперечення від 07.09.2017 р., позивач зазначає що саме на підставі матеріалів Старобільського ВП ГУНП в Луганській області за ознаками кримінального порушення передбаченого ст. 246 КК України, постанови про закриття кримінального провадження від 13.08.2016 року встановлено факт самовільної порубки дерев… в полезахисній смузі вздовж проїжджої частини дороги.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Однак позивач в позові, і в поясненні не зазначає, чим підтверджено розрахунок шкоди, а саме: як встановлено кількість та якість зрубаних дерев.
Досліджені фотокопії постанов про адміністративні правопорушення, протоколів про адмінправопорушення, розрахунок шкоди, копія постанови про закриття кримінального провадження, не містять доказів розміру шкоди, тобто не містять інформації, як позивач отримав відомості про обєм та якість деревини.
Ці документи доводять виключно факт порубки дерев, проведення кримінального провадження за повідомленням про вчинення злочину так само як і факт існування справ про адміністративне правопорушення. Також зазначені документи свідчать про те що відповідачі визнали провину у незаконній порубці дерев і понесли за це покарання -сплатили штрафи.
Проте диспозиція статті 65 КУпАП не містить відповідальності за порубку певної кількості дерев і певної якості - відповідальність наступає лише за сам факт порубки. Таким чином, відповідачі сплативши штрафи, визнали, що вчинили незаконну порубку дерев в полезахисній смузі вздовж шляху певного напрямку.
Постанова про накладення адміністративного стягнення щодо відповідача ОСОБА_1 складена 22.09.2016 року, через 10 днів після розгляду справи 12.09.2016 року.

Однак Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить такого порядку. Стаття 285 КУпАП передбачає порядок (без виключень) де постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Таким чином вищевказана постанова винесена з суттєвим порушенням норм КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач для доказування позову, в тому числі розміру шкоди, посилається на документи справ про адміністративні правопорушення щодо відповідачів, які (постанови, протоколи) складені з порушеннями норм КУпАП і не містять доказів розміру заподіяної шкоди. Таким чином інформацію про кількість і якість дерев позивач отримав з матеріалів кримінальної справи, що була закрита поліцією за відсутністю складу злочину, в якій міститься протокол огляду місця події. Однак цей письмовий доказ складений з порушенням КПК України і відповідно, не є допустимим - тому в якості доказу, в даній цивільній справі виступати не може. Так в протоколі огляду місця події відсутнє зазначення площі, на якій виявили порубку вказаної кількості дерев і їх якості.

При цьому стаття 4 Лісового кодексу України, яка відносить захисні смуги лінійного типу до лісового фонду, прямо зазначає їх площу не менше 0,1 гектара.

В протоколі огляду місця події зазначена кількість дерев, діаметр дерев та якість. З фототаблиці неможливо визначити місце огляду місця події та належну кількість пеньків від зрубаних дерев на фото їх 14, діаметр не підтверджений.

Таким чином, вказане разом свідчить про недопустимість доказу, який походить з кримінального провадження протоколу огляду місця події.

Крім того, в позові і доданих документах позивача не визначено, кому саме спричинена шкода.

Цивільний кодекс України передбачає відшкодування шкоди заподіяній фізичній або юридичній особі, на користь яких вона стягується з винних осіб судом за нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач зазначає в позові, що має право подавати позови про стягнення шкоди, завданої порушенням природоохоронного законодавства, також в своєму поясненні від 07.09.2017 зазначає що відповідачі за порушення природоохоронного законодавства притягнуті до адміністративної відповідальності.

Однак ст. 68 Закону «Про охорону навколишнього середовища» як і інші статті цього закону не передбачають відповідальності за порубку дерев.

Незаконна порубка дерев, чагарників це порушення лісового законодавства як прямо зазначає про це ст. 105 Лісового кодексу України.

КУпАП та КК України встановлюють більш детально вид правопорушення та санкцію за порушенням ст.ст. 65, 65-1 , 246 та інші.

Ст. 7 Лісового кодексу України встановлено: «Ліси, як об'єкт права власності» . «Ліси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб'єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

У статті 8 Лісового кодексу України зазначено, що у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону».

Згідно ст. 11 Лісового кодексу України, п раво комунальної власності на ліси набувається при розмежуванні в установленому законом порядку земель державної і комунальної власності, а також шляхом передачі земельних ділянок з державної власності в комунальну та з інших підстав, не заборонених законом.

Ст. 17 Лісового кодексу України передбачає, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи…….

Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою..».

Таким чином, позовні вимоги не містять посилання на юридичну особу, якій спричинено шкоду та на користь якої слід стягнути шкоду.

У звязку з вищевикладеним, суд у задоволенні позову відмовляє за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 10-11, 57-61, 88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Луганській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Озеров