Провадження № 2/752/4483/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.12.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Кравченко В.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, суд -

Встановив

29.06.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття з послідуючою індексацією відповідно до закону.

В обґрунтування позову позивач вказала, що перебувала з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 29.11.2008 року Виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 497.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.06.2015 року у справі № 369/4658/15-ц шлюб між сторонами було розірвано.

Від даного шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також зазначила, що після розірвання шлюбу донька залишилася проживати разом з нею, відповідач проживає окремо. Матеріальним забезпеченням та вихованням доньки вона займається самостійно, відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальне забезпечення щодо дитини не виконує.

Вважає, що відповідач самоусунувся від прийняття участі у матеріальному забезпеченні сім'ї та вихованні дитини.

За таких обставин, посилаючись на те, що у відповідності до чинного законодавства батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також на те, що відповідач є суб'єктом підприємницької діяльності, позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн., щомісячно.

Ухвалою від 07.12.2017 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду на 21.12.2017 року на 14 год. 00 хв. та роз'яснено відповідачу право подати до суду письмові заперечення проти позову стосовно всіх заявлених вимог чи їх певної їх частини.

У судовому засіданні 21.12.2017 року представником відповідача ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, згідно якого останній заявлені позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 21.12.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 21.12.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для подання доказів.

Ухвалою суду від 21.12.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про витребування у позивача оригіналів документів, які підтверджують розмір щомісячних витрат позивача на утримання ОСОБА_4 за період - 01.08.2015-21.12.2017 рр.

Протокольною ухвалою суду від 21.12.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про витребування у позивача довідки про її доходи за період другий-третій квартали 2017 року.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. на утримання спільної доньки. Зауважила, що відповідач не надає жодної допомоги на утримання дитини та останній раз бачив дочку у віці 1,5 років.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зауважив, що 21.07.2015 року ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_1 прийняла грошові кошти у розмірі 20 000, 00 дол. США для використання на виховання та утримання їхньої спільної дитини - ОСОБА_4, що підтверджується розпискою написаною позивачем, що дає підстави вважати, що відповідачем уже передано позивачу грошові кошти позивачу з розрахєункуу по 99,50 дол. США на місяць. Крім того, просив врахувати, що на утриманні у відповідача знаходиться малолітня дитина - син ОСОБА_5, безробітна дружина ОСОБА_6, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та непрацездатний батько ОСОБА_7, який потребує постійного догляду, лікування та медичного забезпечення. Також вказав, що позивачем до позовної заяви не надано доказів (документів), на підставі яких можна чітко визначити розмір матеріальних витрат, які щомісячно здійснюються позивачем на утримання дочки, з огляду на, що позовна заява є необгрунтованою

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.11.2008 року по 19.06.2015 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.06.2015 року у справі № 369/4658/15-ц, яке набрало законної сили 19.06.2015 року, шлюб, зареєстрований 29.11.2008 року Виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, актовий запис № 497, було розірвано (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 від 17.03.2015 року (а.с. 5).

Як вбачається з позовної заяви та не заперечувалося стороною відповідача, після розірвання шлюбу спільна донька залишилася проживати з матір'ю, спір щодо місця проживання дитини між сторонами відсутній.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як на підставу заперечень проти задоволення позову, представник відповідача посилався на ту обставину, що його довіритель належним чином виконує обов'язок по утриманню дочки, оскільки 31.07.2015 року він передав, а позивач прийняла грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США для використання на виховання та утримання спільної дитини ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вказані обставини не визнала та вказала, що вказані грошові кошти були спільно набуті нею та відповідачем за час шлюбу, а повертаючи їх відповідач примусив її написати, що вказані кошти надані саме на утримання дочки, хоча вказане не відповідало дійсності.

Як встановлено судом, та не заперечувалося позивачем 31.07.2015 року ОСОБА_1 власноручно написано розписку про отримання від ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 20 000 доларів США (а.с. 23).

Разом з тим, порядок та способи виконання батьком та матір'ю обов'язку утримувати дитину, а також підстави звільнення батьків від зазначеного обов'язку чітко врегульовано Главою 15 Розділу ІІІ Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 189 СК України закріплено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Водночас, вищевказаним вимогам встановленим до договору між батьками про сплату аліментів, розписка від 31.07.2015 року не відповідає, з огляду на, що не може бути врахована судом як доказ на підтвердження передання відповідачем позивачу грошових коштів на утримання спільної доньки до її повноліття.

Відтак, суд приходить до висновку, що стороною відповідача не надано доказів на підтвердження належного виконання ОСОБА_3, як батьком, обов'язку з утримання своєї дочки ОСОБА_8 у період, що є предметом судового розгляду, тобто з 29.06.2017 року.

Визначаючи розмір аліментів, який має бути стягнутий на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає можливим з урахуванням вищенаведених обставин стягнути аліменти в розмірі 2000,00 грн.

При цьому судом враховується, що згідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей до 6 років з 1 травня 2017 року становить 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні.

Згідно довідки № 619 від 20.12.2017 року, виданої виконавчим комітетом Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1

Згідно відомостей Головного управління статистики у Київській області середньомісячна номінальна заробітна плата за видами економічної діяльності у 2017 році за період з січня по жовтень 2017 року становить 6 999, 00 грн.

Доказів, які б підтверджували працевлаштування ОСОБА_3 сторонами не надано, навпаки, відповідно до наданого повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, судом встановлено, що 20.12.2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис № 4010169 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_9, і.п.н. НОМЕР_1 (а.с. 46).

Таким чином, суд з урахуванням інтересів дитини, а також особи відповідача, вважає, що останній має можливість влаштуватись на роботу та отримувати в регіоні, в якому він проживає, грошові кошти, з яких 2 000,00 грн. щомісячно виділяти на утримання своєї дитини.

При цьому вказаний розмір аліментів, на думку суду, забезпечить мінімальний рівень для існування дитини та не поставить у скрутне становище відповідача, оскільки присудження аліментів у меншому від заявленого розміру буде порушувати права дитини, яка не отримуватиме кошти для належного розвитку, а також за таких обставин буде порушено принцип справедливості, оскільки увесь тягар утримання дитини буде покладено на її матір.

Та обставина, що на утриманні відповідача також перебуває дружина ОСОБА_6, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та малолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, доведені відповідачем, однак не звільняють останнього від його обов'язку утримувати власну дитину від перереднього шлюбу.

Що стосується участі відповідача у утриманні батька ОСОБА_7, який є пенсіонером, то вказані обставини не можуть бути враховані при визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4, оскільки жодного доказу на підтвердження вказаного відповідачем не надано, а сама по собі наявність у відповідача батька-пенсіонера не свідчить про виконання ОСОБА_3 свого обов'язку про його утриманню.

Стосовно посилань представника відповідача на те, що позивачем не надано доказів щодо розміру витрат на утримання доньки за період з 01.08.2015 року по 21.12.2017 року, а також розміру доходу позивача ОСОБА_1 у другому та третьому кварталах 2017 року, то обставини утримання позивачем доньки, що проживає разом з нею, не підлягають доведенню, як такі, що випливають із самого факту проживання дитини разом з матір'ю.

За викладених обставин, суд вважає обґрунтованими, доведеними суду та не спростованими стороною відповідача, вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії, починаючи від дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 12-13, 77-81, 211, 228, 235, 258-259, 430 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 29.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя