Дата документу 22.12.2017 Справа № 554/6692/17
Провадження №2/554/3251/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

судді Чуванової А.М.

при секретарі Садошенко М.П.,

за участі сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1,

представник позивача: ОСОБА_2,

представник відповідачів ОСОБА_3 міської ради, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради: ОСОБА_4,

представник третьої особи «Громадська організація «Обєднання громадян «Лихачівське»: ОСОБА_5

представник третьої особи Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради: ОСОБА_6В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради про визнання дій протиправними; треті особи «Громадська організація «Обєднання громадян «Лихачівське», Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 28.08.2017 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 міської ради, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, в якому просила визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 міської ради та виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради в частині невжиття заходів, спрямованих на реалізацію прав громадян щодо забезпечення своєчасності та черговості отримання житлових площ ОСОБА_1. В обґрунтування вимог позивач вказала, що вона з 1991 року проживає в кімнаті гуртожитку колишнього ПМК-76 ВБО «Південні електромережі» за адресою: вул.Лихачова,19, м.Полтава. У звязку із проживанням у гуртожитку та наявності статусу одинокої матері ОСОБА_1 24.07.1991 року була взята на квартирний облік на отримання житла в житловому відділі виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради в пільговому списку одиноких матерів. В 1996 році на підставі рішення житлового відділу виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради та адміністрації ПМК -76 ВБО «Південні електромережі» позивача було позбавлено права проживання в гуртожитку у займаній кімнаті. Позивач на своє звернення від 13.09.2002 року отримала відповідь від виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, що у 1989 році ОСОБА_1 отримала 2-кімнатну квартиру, а тому, враховуючи черговість у пільговому списку , вирішити питання покращення житлових умов в обхід існуючої черги міськвиконком не може. 13.01.2010 року позивачу було надано довідку, що вона все ж таки перебуває на квартирному обліку з 24.07.1991 року, занесена в пільговий список одиноких матерів, в загальній черзі значиться під №955 та в пільговому списку цієї категорії відповідно під №13. Таким чином, на момент звернення до суду із цим позовом відповідачі не вживають жодних заходів, спрямованих на реалізацію прав громадян щодо забезпечення своєчасності та черговості отримання житлових площ, що тягне за собою визнання їх дій протиправними та такими, що порушують реалізацію приписів ст.47 Конституції України щодо права позивача на житло.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовольнити на підставі обставин, зазначених у заяві. Пояснила, що бездіяльність відповідачів є протиправною, оскільки їй до цих пір не надали житло. Вона вважає, що по її паспорту хтось отримав житло; прокуратура провела перевірку, відповіді не було; вона не знає чи попередні 12 осіб отримали житло.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що, оскільки житлові права порушені, тому позивач звернулася до двох відповідачів із заявою. Позивач перебуває на обліку з 1991 року, її черга вже пройшла.

Представник відповідачів ОСОБА_3 міської ради, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що орган місцевого самоврядування немає ніякого відношення до житлового фонду міста, вирішення питань про надання житла належить до відання виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради. Позивач з 24.07.1991 року перебуває в пільговому списку, як одинока матір в черзі під №4 і нею не доведено, що її черга пропущена; нічим не підтверджено, що за її паспортом хтось отримав житло, під час зняття позивача з реєстрації її черга не була пропущена, її було поновлено в списку під №116. Відповідачі не заперечують право позивача на отримання житла, але в порядку черговості.

Представник третьої особи «Громадська організація «Обєднання громадян «Лихачівське» ОСОБА_5 в судовому засіданні з позовом погодилася, пояснила, що позивачу необхідно надати житло з маневреного фонду тимчасового житла.

Представник третьої особи Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_6 в судовому засіданні з позовом не погодився, пояснив, що позивач була взята на квартирний облік з дитиною з 24.07.1991 року, 14.07.1999 року її було знято з обліку, в звязку з виїздом за кордон, 14.08.2002 року її було поновлено на обліку з 24.07.1991 року під №116, як помилково зняту, помилка на черговість не вплинула. На даний час позивач перебуває в списку одиноких матерів на квартирному обліку під №4.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 24 Конституції України проголошує, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно з ч.1 ст.9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень).

Із даною нормою кореспондуються положення пункту 38 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов , і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених 11.12.1984 року під №470, згідно з якими громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, житловим кодексом УРСР, цими Правилами та іншими актами законодавства УРСР. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Відповідно до ст.46 ЖК України визначено перелік осіб, які мають право на позачергове отримання житлових приміщень, до яких одинокі матері не належать.

Таким чином, вимогами житлового законодавства України передбачено необхідність дотримання принципу черговості, оскільки всі перебуваючі на квартирному обліку користуються рівними правами на забезпечення житлом.

Пунктом 2 ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 року за №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання належних приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Згідно з ч.3 ст.24 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 складом сімї 2 особи (мати та син) взято на облік при місцевих радах 24.07.1991 року, у звязку з проживанням у гуртожитку, та включено у пільговий список одиноких матерів під №162.

На підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради №185 від 14.07.1999 року ОСОБА_1 було знято з квартирного обліку, у звязку з виїздом з м.Полтави. Після поновлення документів, рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради №233 від 14.08.2002 року ОСОБА_1 було поновлено на квартирному обліку у пільговому списку одиноких матерів з дати попередньої постановки на облік (тобто з 24.07.1991 року) під №116, та визнано як таку, що була знята з обліку помилково (а.с.98-102 рішення).

На даний час ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті ОСОБА_3 міської ради з 24.07.1991 року, складом сімї 2 особи, під №4 в списку одиноких матерів.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи із системного аналізу наведених норм права та викладених обставин справи, суд дійшов до висновку про те, що позивач має право на отримання житла в установленому законом порядку, однак за умови надходження її черги у відповідному обліку, та не може отримати житло раніше осіб, які перебувають перед нею у черзі. Отже, позивач не може отримати житло, порушивши права інших осіб, включених раніше до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у пільговому порядку, і мають рівнозначні з нею права.

Дані висновки співпадають з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 21.12.2016 року у справі №815/1277/14, а також Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в ухвалах від 19.06.2013 року у справі №6-17815св13, 04.08.2014 року у справі №6-32079ск14 та 17.02.2016 року у справі №6-384ск16.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що правових підстав для задоволення позову не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.31,43 ЖК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до ОСОБА_3 міської ради (місцезнаходження: м.Полтава, вул..Соборності,36), виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради (місцезнаходження: м.Полтава, вул..Соборності,36), про визнання дій протиправними; треті особи «Громадська організація «Обєднання громадян «Лихачівське» (місцезнаходження: м.Полтава, вул.Лихачова,19), Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради (місцезнаходження: м.Полтава, вул..Соборності,36), відмовити.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя: А.М.Чуванова