Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

за участю:

представника позивачів ОСОБА_1

позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

представників відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_4, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_5, ОСОБА_22, до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕД ПМК 2015», колективного виробничого підприємства «ПМК-33», треті особи: Хмельницька міська рада, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, рішення загальних зборів, скасування рішення про реєстрацію права власності ,-

В С Т А Н О В И В:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулися ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_31, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_32, ОСОБА_18, ОСОБА_33, ОСОБА_19, ОСОБА_4, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_5, ОСОБА_22, ОСОБА_26, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36 з вказаним позовом в якому зазначили, вони є мешканцями гуртожитку, який розташований по вул.. Зарічанській 14а у м. Хмельницький. В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за їх позовом до КВП «ПМК 33», Хмельницького БТІ, Хмельницької обласної державної адміністрації та третіх осіб: Фонду державного майна регіонального відділення по Хмельницькій області, Хмельницької обласної ради, міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» про визнання недійсним договору купівлі-продажу гуртожитку, визнання недійсним акту передачі майна державного підприємства, визнання недійним права колективної власності на нерухоме майно та зобовязання вчинити певні дії. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.08.2009 року, яка була винесена в рамках вказаної цивільної справи, було задоволено заяву позивачів про забезпечення позову шляхом заборони посадовим особам правління КВП «ПМК-33» м. Хмельницький вчиняти будь-які дії щодо відчуження гуртожитку по вул.. Зарічанській, 14а у м. Хмельницькому та його кімнат. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.10.2014 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 27.01.2015 року, зазначений позов був задоволений частково: визнано недійсним договір купівлі-продажу державного майна від 20.07.1994 року в частині придбання організацією орендарів Хмельницької ПМК-33 гуртожитку, що по вул.. Зарічанській 14-А у м. Хмельницькому. В решті у задоволенні позову відмовлено.

Разом з цим, 27.01.2015 року загальними зборами засновників КВП «ПМК-33» було прийнято рішення про передачу в якості внеску до Статутного капіталу ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» пятиповерхового приміщення гуртожитку площею 2126,1 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул.. Зарічанська, 14а. Також, в цей же день, загальними зборами засновників ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» було прийнято рішення про прийняття в якості вступного внеску до Статутного капіталу ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» майна приміщення гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул.. Зарічанська, 14а, вартістю 216 850,52 грн..

Зазначили, що вказані рішення були прийняті всупереч вимог діючого законодавства, оскільки на момент їх прийняття діяла заборона на вчинення таких дій згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.08.2009 року; а договір купівлі-продажу в частині придбання спірного гуртожитку КВП «ПМК-33» був визнаний недійним. Крім того, у порушення положень ст..ст. 143, 144 ЦК України до документів, які надавалися до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції відсутня будь-яка інформація про те, що вносилися будь-які зміни до Статуту ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» щодо змін в розмірі статутного капіталу та про включення до статутного капіталу гуртожитку, а отже і будь-яких підстав у реєстраційної служби для винесення рішення про реєстрацію права власності на гуртожиток за ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» не було.

Вважають, що вищевказані рішення та передача гуртожитку іншій юридичній особі, було вчинено з метою не передавати гуртожиток територіальній громаді міста Хмельницького та перешкодити мешканцям гуртожитку реалізувати свої права передбачені чинним законодавством на отримання (приватизацію) кімнат цього гуртожитку в яких вони проживають.

На підставі викладеного, з урахування заяви про збільшення позовних вимог просили суд:

- визнати недійсним та скасувати рішення Загальних зборів засновників Колективного виробничого підприємства «Пересувна механізована колона - 33» від 27.01.2015 року про передачу в якості внеску до Статутного капіталу ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» пятиповерхове приміщення гуртожитку площею 2126,1 кв.м, що розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул.. Зарічанська, 14А;

- визнати недійсним та скасувати рішення Загальних зборів засновників ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» від 27.01.2015 року про прийняття в якості вступного внеску до Статутного капіталу ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» майна приміщення гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул.. Зарічанська, 14А, вартістю 216 850,52 грн.;

- скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 32825111 від 28.01.2015 року видане товариству з обмеженою відповідальністю «ЖЕД ПМК 2015» на гуртожиток по вул.. Зарічанській, 14/А, площею 2126,1 кв.м;

- скасувати рішення Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю «ЖЕД ПМК 2015» права власності на гуртожиток по вул. Зарічанській, 14/А, площею 2126,1 кв.м.

В судовому засіданні представник позивачів позов, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Зазначив, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.10.2014 року, яке набуло законної сили 27.01.2015 року, був визнаний недійсним договір купівлі-продажу в частині передачі у власність КВП «ПМК-33» спірного гуртожитку. Крім того, з 26.08.2009 року діяла заборона на вчинення посадовими особами КВП «ПМК -33» вчиняти будь-які дії стосовно розпорядження спірним гуртожитком. В супереч вказаних рішень суду відповідач відчужив приміщення гуртожитку по вул.. Зарчанській 14А у м. Хмельницькому шляхом передачі його до статутного капіталу іншого товариства ТОВ «ЖЕД ПМК 2015». Такі дії відповідача фактично направлені на позбавлення мешканців гуртожитку стосовно реалізації їх житлових прав, в тому числі і на приватизацію займаних ними кімнат. Також передача гуртожитку у приватну власність суттєво звужує житлові права мешканців гуртожитку, оскільки позбавляє їх певних гарантій, передбачених житловим законодавством України. Також зазначив, що саме реєстрація права власності на спірний гуртожиток за ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» відбулася з суттєвими порушеннями, оскільки наявні у реєстраційній справі документи, не є достатніми для прийняття реєстратором рішення про вчинення такої реєстраційної дії.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 позов підтримали, просили його задовольнити. Надали суду пояснення, аналогічні поясненням їх представника. Зазначили, що всі вони проживають вже тривалий час у спірному гуртожитку. Вони ніколи не працювали в КВП «ПМК-33» проте їх вселення відбувалося зі згодою керівництва вказаного підприємства на підставі виданих ордерів. Ордери, на підставі яких здійснювалося їх заселення в них не збереглися, оскільки вони вилучалися паспортистами для здійснення їх реєстрації у гуртожитку. Зазначили, що за наявності судової заборони КВП «ПМК-33» не мало право відчужувати спірний гуртожиток іншій юридичній особі, і такими діями порушуються їх житлові права, зокрема право приватизацію займаних ними кімнат у ньому. Також зазначили, що приміщення спірного гуртожитку не могло бути передане у власність КВП «ПМК-33», і такий гуртожиток повинен бути переданий місцевій територіальній громаді.

Представник відповідача ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що КВП «ПМК-33» на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.1994 року належав гуртожиток, що розташований по вул.. Зарічанській 14А у м. Хмельницькому. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.10.2014 року був задоволений частково позов мешканців гуртожитку та визнано недійсним вказаний договір купівлі-продажу державного майна від 20.07.1994 року в частині придбання організацією орендарів Хмельницької ПМК-33 спірного гуртожитку. В той час в решті позовних вимог, зокрема про визнання акту передачі майна, про визнання недійсним права колективної власності на нерухоме майно, про скасування його державної реєстрації, було відмовлено. Отже станом на 27.01.2015 рік право власності КВП «ПМК-33» на спірний гуртожиток було чинним. Стосовно наявності заборон на відчуження спірного гуртожитку, накладених ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.08.2009 року зазначив, що вказаною ухвалою суду було заборонено посадовим особам правління КВП «ПМК-33» вчиняти будь-які дії щодо відчуження гуртожитку та його кімнат. Водночас, такі обмеження не були зареєстровані у встановленому законом порядку, що передбачено ст..182 ЦК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За таких обставин, вважав, що сама по собі наявність зазначеної ухвали суду, без відповідної у встановленому законом порядком реєстрації обтяжень (обмежень прав), не породжує жодних обмежень щодо особи, стосовно якої вони винесена і не позбавляє її можливості вчиняти будь-які дії стосовно належного їй майна. Також просив врахувати, що посилання позивачів на порушення їх житлових прав, зокрема тих, що передбачені ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» є безпідставними, оскільки дія цього закону не поширюється на гуртожитки, які перебувають у приватній власності. Також є безпідставними і твердження позивачів, про те що оспорюваними ними діями КВП «ПМК-33» та ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» намагаються перешкодити передачу спірного гуртожитку у власність територіальної громади, оскільки відповідно до положень ст..8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» державний житловий фонд, крім гуртожитків, підлягав передачі у комунальну власність відповідних міських рад. За таких обставин просив врахувати, що жодних прав та законних інтересів позивачів, оспорювані ними рішення та дії, не порушують, а отже і підстави для задоволення заявленого ними позову відсутні.

Представник відповідача КВП «ПМК-33» позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Надала суду пояснення, аналогічні поясненням представника відповідача ТОВ «ЖЕД ПМК 2015». Просила врахувати, що жодних прав та законних інтересів позивачів оспорюваними ними рішеннями загальних зборів товариств, та реєстрація права власності на гуртожиток, не було порушено і не порушується; такі рішення і дії не впливають на їх права, передбачені діючим законодавством. Твердження позивачів на те, що спірний гуртожиток повинен бути переданий у власність територіальної громади, є безпідставними та підтверджені рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.06.2013 року у справі №16/1855 за позовом Хмельницької міської ради до КВП ПМК-33 про зобовязання передати у власність територіальної громади зазначений гуртожиток. Вказаним рішенням судом було відмовлено у задоволенні позову, з посиланням на те, що право мешканців гуртожитку, яке виникло в них на підставі ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 року (набув чинності 01.01.2009 року) було відсутнє як на момент підписання договору купівлі-продажу від 20.07.1994 року, так і на дату прийняття Хмельницькою міською радою рішення №45 від 17.12.2008 року про надання згоди на безоплатну передачу в комунальну власність гуртожитку по вул.. Зарічанській 14А. Крім того, позивачі не є учасниками (засновниками) ні КВП «ПМК-33», ні ТОВ «ЖЕД ПМК 2015», а отже і права оскаржувати рішення вищого органу управління цих підприємств не мають.

Представник відповідача реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. При вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Треті особи ОСОБА_25, ОСОБА_30, ОСОБА_24, ОСОБА_26 в судове засідання не зявилися. Надали суду письмову заяву, в якій заперечили проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність. Посили відмовити у задоволенні позову, а справу розглянути за їх відсутності.

Представник третьої особи Хмельницької міської ради, ОСОБА_23, ОСОБА_27, ОСОБА_28, в судове засідання не зявився. Причини своєї неявки суд не повідомили.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини.

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли в звязку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним.

При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України).

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, а також статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обовязковий елемент конкретного субєктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою субєктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Звертаючись до суду з вказаним позовом позивачі, домагаються визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів юридичних осіб від 27.01.2015 року та скасування рішення про реєстрацію права власності, та скасування свідоцтва про право власності.

В обґрунтування позову позивачі по суті зазначають, що предмет оспорюваного ними рішення загальних зборів, рішення про реєстрацію права власності та виданого свідоцтва про право власності є гуртожиток, який розташований по вул. Зарічанській 14А у м. Хмельницькому, одночасно є предметом іншого їх позову до КВП «ПМК 33», Хмельницького БТІ, Хмельницької обласної державної адміністрації та третіх осіб: Фонду державного майна регіонального відділення по Хмельницькій області, Хмельницької обласної ради, міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» про визнання недійсним договору купівлі-продажу гуртожитку, який розглядається окремо та по суті не вирішений. Зазначили, що вони є мешканцями спірного гуртожитку та в іншому судовому засіданні оспорюють правомірність набуття КВП «ПМК -33» у власність вказаного гуртожитку, тому відчуження КВП «ПМК-33» спірного гуртожитку під час дії заборони, накладеної на забезпечення їх позову порушує їх права.

Як встановлено з матеріалів справи в провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_19, ОСОБА_21, ОСОБА_2, ОСОБА_34, ОСОБА_3, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_33, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_13, ОСОБА_16ОСОБА_20, ОСОБА_54, ОСОБА_31, ОСОБА_18, ОСОБА_36, ОСОБА_26, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_6, ОСОБА_17, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_4, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_14, ОСОБА_61, ОСОБА_35а., ОСОБА_12, ОСОБА_9 до КВП «ПМК-33», бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Хмельницької обласної державної адміністрації, Державної реєстраційної служби Хмельницького МРУЮ, третіх осіб: фону державного майна регіонального відділення по Хмельницькій області, Хмельницької обласної ради, Хмельницької міської ради, міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» про визнання недійним договору купівлі-продажу гуртожитку, визнання недійсним акту передачі майна державного підприємства, визнання недійсним права колективної власності на нерухоме майно, зобовязання скасувати його державну реєстрацію.

В рамках вказаної цивільної справи 26 серпня 2009 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було винесено ухвалою, якою в якості забезпечення поданого позивачами позову, було заборонено посадовим особам правління колективного виробничого підприємства «ПМК-33» м. Хмельницький вчиняти будь-які дії щодо відчуження гуртожитку по вул. Зарічанській 14 А у м. Хмельницькому.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.10.2014 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 27 січня 2015 року, вказаний позов був задоволений частково: визнано недійсним договір купівлі-продажу державного майна від 20 липня 1994 року в частині придбання організацією орендарів Хмельницької ПМК-33 гуртожитку, що по вул.. Зарічанській, 14-А у м. Хмельницькому. В решті у задоволені позову було відмовлено.

Вказані рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції були оскаржені в касаційному порядку та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року були скасовані, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, укладений між організацією орендарів Хмельницької ПМК-33, як покупцем, та комітетом економіки облдержадміністрації, як продавцем 20.07.1994 року договір купівлі-продажу державного майна цілісного майнового комплексу Хмельницької ПМК-33, що перебувало у комунальній власності Хмельницької обласної ради народних депутатів в частині купівлі-продажу спірного гуртожитку, є недійсним оскільки істотною умовою договору є ціна, що за спірним договором становить 652 млн. крб., а вартість переданого майна підприємству згідно акту оцінки складає 779 770 тис. крб., а також на момент його укладення комітет економіки Хмельницької облдержадміністрації були відсутні повноваження на укладення такого договору.

Скасовуючи зазначені судові рішення та направляючи справу на новий судовий розгляд суд касаційної інстанції зазначив, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до об'єктів державної власності, що підлягають приватизації, належать майно підприємств, цехів, виробництв, дільниць, інших підрозділів, що виділяються в самостійні підприємства і є єдиними (цілісними) майновими комплексами. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» дія цього Закону не поширюється, зокрема, на приватизацію об'єктів державного земельного та житлового фондів, а також об'єктів соціально-культурного призначення, за винятком тих, які належать підприємствам, що приватизуються.

Пунктом 42 ОСОБА_49 оцінки вартості об'єктів приватизації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 1993 року № 717 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що вартість майна цілісного майнового комплексу зменшується, зокрема на вартість майна державного житлового фонду, який приватизується відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а також на вартість об'єктів, що не підлягають приватизації.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 1, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до державного житлового фонду, який підлягав приватизації на користь громадян України, відносився житловий фонд місцевих рад та житловий фонд, який знаходився у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, крім кімнат в гуртожитках.

В разі банкрутства підприємств, зміни форми власності або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебував державний житловий фонд, останній (крім гуртожитків) підлягав передачі у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.(ч. 2 п. 9 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Отже, на момент придбання організацією орендарів Хмельницької ПМК-33 спірного майна гуртожитки не відносилися до об'єктів державного житлового фонду, який підлягав приватизації громадянами України чи підлягав передачі у комунальну власність відповідних рад, і могли бути включені до вартості майна підприємств, які підлягали приватизації, оскільки законодавчої заборони не існувало.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що товариству покупців, створеному працівниками підприємства згідно з статтею 8 цього Закону, яке стало власником свого підприємства в результаті викупу підприємства, купівлі його на аукціоні, за конкурсом, придбання 51 і більше відсотків акцій, за його згодою відповідний державний орган приватизації безоплатно передає об'єкти соціально-побутового призначення, створені за рахунок коштів фонду соціального розвитку (аналогічних фондів) зазначеного підприємства із зменшенням ціни, за яку було придбано майно підприємства, на суму початкової ціни зазначеного майна.

Ці пільги поширюються на викуп державного майна орендними підприємствами.

Також суд касаційної інстанції послався на те, що виконком Хмельницької міської ради рішенням від 15 січня 1992 року уповноважив комітет економіки Хмельницької обласної державної адміністрації здійснювати розпорядження і управління комунальною власністю області, виконувати на території області функції регіонального фонду державного майна. Рішенням Хмельницької обласної ради від 14 липня 1992 року обласній державній адміністрації надано повноваження приватизації майна, у тому числі й здійснення повноважень власника майна, що приватизується.

На даний час розгляд вищезазначеної справи триває.

Також встановлено, що 27.01.2015 року, під час дії заборони, встановленої ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.08.2009 року, були проведені загальні збори засновників КВП «ПМК-33», оформлені протоколом №3 загальних зборів, на яких було прийнято рішення про затвердження вартості майнового внеску у Статутний капітал Товариства з обмеженою від повільністю «ЖЕД ПМК 2015» - пятиповерхового приміщення гуртожитку, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул.. Зарічанська, 14А площею 2126,10 кв.м в сумі 216 850,52 грн.; та вирішено передати в якості внеску до Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕД ПМК 2015» пятиповерхове приміщення гуртожитку площею 2126,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул.. Зарічанська, 14А.

В цей же день, 27.01.2015 року були проведені загальні збори засновників ТОВ «ЖЕД ПМК 2015», оформлені протоколом №2 від 27.01.2015 року загальних зборів, на яких було прийнято рішення затвердити вартість майнового внеску у Статутний капітал Товариства з обмеженою від повільністю «ЖЕД ПМК 2015» - приміщення гуртожитку, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул.. Зарічанська, 14А в сумі 216 850,52 грн.; та вирішено прийняти в якості вступного внеску до Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕД ПМК 2015» приміщення гуртожитку, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул.. Зарічанська, 14А. вартістю 216 850,52 грн.

Згідно акту №1 від 27.01.2015 року прийому-передачі негрошового внеску у статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕД ПМК 2015» підтверджено передачу засновником КВП «ПМК-33» в рахунок оплати свого внеску у Статутному капіталі ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» у власність ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» обєкту житлової нерухомості пятиповерхового приміщення гуртожитку площею 2126,1 кв.м, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул.. Зарічанська 14А. Вартість внеску 216 850,52 гривень.

28 січня 2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області було прийнято рішення №18926984 яким за ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» було зареєстровано право власності на гуртожиток, який розташований за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул.. Зарічанська, буд.14/А.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.01.2015 року індексний номер 32825111 посвідчено право власності ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» на приміщення гуртожитку, який розташований за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул.. Зарічанська 14/А, загальною площею 2126,1 кв.м (розмір частки 1).

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обовязковості судових рішень, який із огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі посилаються зокрема на те, що спірний гуртожиток не повинен вибувати з комунальної власності та відповідно передаватися у приватну власність та як наслідок порушення їх житлових прав зокрема права на здійснення приватизації займаних ними кімнат у спірному гуртожитку.

Водночас, суд звертає свою увагу на те, що в своїй ухвалі від 03.06.2015 року суд касаційної інстанції, скасовуючи судові рішення у цивільній справі, в рамках якої були вжиті заходи забезпечення позову, та на яку посилаються позивачі у даному позові, зазначив, що на момент придбання організацією орендарів Хмельницької ПМК-33 спірного майна гуртожитки не відносилися до об'єктів державного житлового фонду, який підлягав приватизації громадянами України чи підлягав передачі у комунальну власність відповідних рад, і могли бути включені до вартості майна підприємств, які підлягали приватизації, оскільки законодавчої заборони не існувало.

Крім того, відповідно до довідки КВП ПМК-33 №43 від 23.03.2017 року жоден з позивачів ніколи не перебував у трудових відносинах з КВП ПМК-33, рішення про надання їм житлової площі в гуртожитку не приймалося та відповідні ордери на вселення в гуртожиток не видавалися.

Таким чином, оспорювані позивачами рішення Загальних зборів засновників Колективного виробничого підприємства «Пересувна механізована колона - 33» від 27.01.2015 року про передачу в якості внеску до Статутного капіталу ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» пятиповерхове приміщення гуртожитку площею 2126,1 кв.м, що розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул.. Зарічанська, 14А, рішення Загальних зборів засновників ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» від 27.01.2015 року про прийняття в якості вступного внеску до Статутного капіталу ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» майна приміщення гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул.. Зарічанська, 14А, вартістю 216 850,52 грн.; реєстрації права власності за ТОВ «ЖЕД МК 2015» спірного гуртожитку жодним чином не впливають на права чи законні інтереси позивачів.

Також суд зазначає, що позивачі не є ні засновниками, ні учасниками ані КВП «ПМК -33», ані ТОВ «ЖЕД ПМК 2015». З огляду на викладене, доводи останніх про порушення вимог законодавства при прийнятті вказаними товариствами зазначених рішень загальних зборів, якими по суті були вирішені питання стосовно здійснення внеску до Статутного капіталу, порушення порядку реєстрації відповідних змін у Статутному капіталі ТОВ «ЖЕД ПМК 2015», та відсутність достатніх документів та законних підстав стосовно проведення реєстрації права власності на спірний гуртожиток за цим товариством, до уваги судом не приймаються, оскільки таким рішення та діями особисті права позивачів не порушуються, а порядок формування Статутного капіталу, його зміни тощо, є виключною компетенцією учасників самого товариства.

На підставі викладеного суд приходить до переконання, що заявлений позивачами позов є безпідставним та у його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення даного позову, які вжиті за ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 червня 2015 рік у виді заборони товариству з обмеженою відповідальністю «ЖЕД ПМК 2015» м. Хмельницький вчиняти будь-які дії щодо відчуження гуртожитку та його кімнат, який розташований по вул. Зарічанській, 14А в м. Хмельницькому слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_4, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_5, ОСОБА_22,, до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕД ПМК 2015», колективного виробничого підприємства «ПМК-33», треті особи: Хмельницька міська рада, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, рішення загальних зборів, скасування рішення про реєстрацію права власності залишити без задоволення.

Заходи забезпечення даного позову, які вжиті за ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 червня 2015 рік у виді заборони товариству з обмеженою відповідальністю «ЖЕД ПМК 2015» м. Хмельницький вчиняти будь-які дії щодо відчуження гуртожитку та його кімнат, який розташований по вул. Зарічанській, 14А в м. Хмельницькому (реєстраційний номер заяви 11914394) - скасувати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: