Справа № 309/1988/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

05 квітня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді - доповідача Джуги С.Д.,

суддів - Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

при секретарі: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Хустського районного суду від 26 грудня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що в період ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи він працював в Хустському ДП Дрібнооптової торгівлі та отримував заробітну плату, яку Хустське об'єднане УПФ не взяло до уваги для розрахунку його пенсії призначеної йому на пільгових умовах за станом здоров'я внаслідок захворювань, які виникли через його участь в ліквідації аварії. При зверненні до управління Пенсійного фонду в м. Хуст та Хустському районі для перерахунку та призначення пенсії по інвалідності, працівниками управління під час огляду документів виявлено відсутність підтверджуючої довідки про розмір отримуваної заробітної плати за місцем роботи, а саме в ДП Дрібнооптової торгівлі. Дані довідки про розмір заробітної плати він надати не зміг, оскільки за поясненнями керівника даного підприємства воно є не ліквідованим на сьогоднішній день, однак всі документи внаслідок повені в 2000 році було знищено. З врахуванням наведеного просив встановити факт отримання ним заробітної плати в Хустському ДП Дрібнооптової торгівлі в 1987 році в розмірі 135 карбованців та премії 400 карбованців.

Рішенням Хустського районного суду від 26 грудня 2016 року заяву ОСОБА_1 - задоволено. Встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 нараховувалася та виплачувалася заробітна плати в Хустському ДП дрібно-оптової торгівлі в 1987 році в розмірі 135 карбованців щомісячного посадового окладу та одноразова премія в розмірі 400 карбованців.

В апеляційній скарзі Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі УПФ) ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заяви, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника та представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення і просив встановити факт отримання ним заробітної плати в Хустському ДП Дрібнооптової торгівлі в 1987 році, посилаючись на те, що УПФ не бере до уваги його заробітну плату в Хустському ДП Дрібнооптової торгівлі для перерахунку призначеної йому пенсії по інвалідності.

Згідно зі ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 з наступними змінами «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки; чинним законодавство не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з положеннями ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (ч.2ст.4КАС України ).

Однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична або юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - суб'єкт владних повноважень. Особа, яка реалізує своє суб'єктивне право через прийняття суб'єктом владних управлінських функцій відповідного рішення чи вчинення ним дій, вступає з ним у публічно-правові відносини і має право на захист свого права в адміністративному суді.

Відповідно до п. 7 ч.1ст.3 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб'єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Так, згідно із п.4 ч.1ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Вимоги заявника, виходячи із змісту поданої заяви та матеріалів справи, фактично зводяться до оспорення дій суб'єкта владних повноважень щодо не врахування його заробітної плати за 1987 рік для перерахунку призначеної йому пенсії по інвалідності.

Спір між сторонами з приводу оскарження дій суб'єкту владних повноважень - управління ПФУ при здійсненні ним владних управлінських функцій на підставі законодавства при призначенні (перерахуванні) пенсії не може розглядатись у порядку цивільного судочинства, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Суд першої інстанції на вищенаведені вимоги закону уваги не звернув, помилково в порядку окремого провадження розглянув спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень ч.1 п.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З врахуванням наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції і постановлення ухвали про закриття провадження у справі на підставі ч.1 п.1 ст. 205 ЦПК України. Повідомити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 235,307, 310, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду від 26 грудня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач:

Судді: