Справа № 303/6210/17-ц
Номер рядка стат.звіту - 43
22 грудня 2017 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого-судді Монич В.О.
при секретарі Глеба Е.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме будинком № 40 на вул. Лесі Українки в с. Павшино, Мукачівського району. Свої вимоги мотивує тим, що є власником будинку № 40 на вул. Лесі Українки в с. Павшино, Мукачівського району,однак в будинку зареєстрований також його брат ОСОБА_2,який в будинку не проживає більше трьох років. Таким чином реєстрація відповідача в будинку створює незручності, додаткові витрати на його утримання, порушує його право, як власника, на вільне користування та розпорядження своїм майном, у звязку з чим просить позов задовольнити.
Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з наведених підстав у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився за невідомих причин, повідомлявся належним чином через оголошення в засобах масової інформації. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України,на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.
Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що згідно до договору дарування житлового будинку від 23.03.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, подарував ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 належний йому на праві приватної власності житловий будинок № 40 на вул. Лесі Українки в с. Павшино, Мукачівського району.
З довідки виданої виконкомом Павшинської сільської ради від 31.10.2017 року № 830 вбачається, що за адресою будинок № 40 на вул. Лесі Українки, Мукачівського району зареєстровані ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 батько, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4, мати, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 дружина, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 донька, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, - донька, ОСОБА_10-М. З., ІНФОРМАЦІЯ_7 внучка, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8 внук, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9 брат ( проживає окремо більше трьох років).
Відповідно до обстеження житлово-побутових умов будинку № 40 на вул. Лесі Українки в с. Павшино, від 31.10.217 року, № 832, складеного комісією виконкому Павшинської сільської ради Мукачівського району, ОСОБА_2 у будинку не проживає більше 3 років.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України)
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 втратив право на користування будинком № 40 на вул. Лесі Українки в с. Павшино, Мукачівського району, у звязку з їх відсутністю за місцем проживання понад встановлений законом строк, а тому позов про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України суд,-
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 40 на вул. Лесі Українки в с. Павшино, Мукачівського району, Закарпатської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь ОСОБА_1, 25 серпня 1961 року народження- 640 гривень сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, на користь держави витрати пов'язані з публікацією в пресі в сумі - 60 (шістдесят) гривень.
Відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, пердбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд ? якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Головуючий В.О.Монич