АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7413/17 Справа № 2-315/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Посунся Н.Є.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія

на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія про заміну сторони виконавчого провадження

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Правекс-Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія (надалі ТОВ ФК Довіра та Гарантія) звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.02.2010 року солідарно стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ Правекс-Банк заборгованість за кредитним договором № 4259-005/07Р від 28.12.2007 року в розмірі 41 057 грн. 19 коп. та судові витрати по справі в розмірі 530 грн. 57 коп.

31.05.2017 року між ПАТ КБ Правекс-Банк та ТОВ ФК Довіра та Гарантія було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 4259-005/07Р від 28.12.2007 року, укладеним між ПАТ КБ Правекс-Банк і ОСОБА_2, за договором поруки № 4259-005/07Р від 28.12.2007 року, укладеним між ПАТ КБ Правекс-Банк і ОСОБА_3,ОСОБА_4 перейшло до ТОВ ФК Довіра та Гарантія.

Враховуючи, що відбулася заміна кредитора у зобовязанні, заявник просив суд замінити сторону виконавчого провадження шляхом заміни сторони стягувача ПАТ КБ Правекс-Банк на його правонаступника ТОВ ФК Довіра та Гарантія.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.09.2017 року у задоволенні заяви ТОВ ФК Довіра та Гарантія про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ ФК Довіра та Гарантія, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин по справі, ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про задоволення заяви.

Зокрема, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не врахована правова позиція Верховного Суду України в постанові від 20.11.2013 року № 6-122цс13, відповідно до якої, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви.

Також апелянт зазначає, що судом не досліджено те, що заміна кредитора може відбуватись на будь-якій стадії цивільного процесу, а виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Також, заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги та не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами та посадовими особами, що узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року (справа № 6-122цс13).

Крім того, відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ ФК Довіра та Гарантія, суд фактично залишив рішення суду без виконання, що призводить до порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи знаступного.

Відповідно до частин першої, другої та пятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктами першим, другим частини першої статті 264 ЦПК України встановлено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Вказаним вимогам процесуального закону судове рішення не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.02.2010 року солідарно стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ Правекс-Банк заборгованість за кредитним договором № 4259-005/07Р від 28.12.2007 року в розмірі 41057 грн. 19 коп. та судові витрати по справі в розмірі 530 грн. 57 коп. (а.с.71-72).

31.05.2017 року між ПАТ КБ Правекс-Банк та ТОВ ФК Довіра та Гарантія було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 4259-005/07Р від 28.12.2007 року, укладеним між ПАТ КБ Правекс-Банк і ОСОБА_2, за договором поруки № 4259-005/07Р від 28.12.2007 року, укладеним між ПАТ КБ Правекс-Банк і ОСОБА_3,ОСОБА_4 перейшло до ТОВ ФК Довіра та Гарантія (а.с.100-112).

Звертаючись до суду зі заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ТОВ ФК Довіра та Гарантія посилалось на те, що у звязку із заміною кредитора у зобовязанні, слід замінити стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ КБ Правекс-Банк на ТОВ ФК Довіра та Гарантія.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ ФК Довіра та Гарантія, суд першої інстанції керувався ч.1 ст. 378 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення ухвали) та виходив з того, що заміна сторони виконавчого провадження можлива лише з моменту відкриття виконавчого провадження.

Судова колегія не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частинами першою та пятою статті 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 8 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема п.п.1,2 ч.1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України Про виконавче провадження, ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року (справа № 6-122цс13) і в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обовязків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Однак, суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 89,263,264 ЦПК України, вказаних обставин справи не врахував та належним чином не оцінив докази, які були надані заявником ТОВ ФК Довіра та Гарантія на підтвердження свої вимог, у звязку з чим, на думку судової колегії, доводи апеляційної скарги знаходять своє підтвердження та заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції невірно витлумачив вищезазначені положення закону та дійшов помилкового висновку про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися лише у відкритому виконавчому провадженні, та залишив поза увагою те, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у звязку з вибуттям правопопередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обовязки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Крім того, судом першої інстанції не звернута увага на те, що без заміни сторони виконавчого провадження, правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання щодо поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання, відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа Скопелліті проти Італії від 23.11.1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа Папахелас проти Греції від 25.03.1999 року).

У рішення Європейського Суду України з прав людини від 29.06.2004 року у справі Півень про України визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Зважаючи на те, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження і неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав ТОВ ФК Довіра та Гарантія, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судова колегія, погоджуючись з аналогічними доводами апеляційної скарги ТОВ ФК Довіра та Гарантія, приходить до висновку про можливість задовольнити подану заяву та замінити сторону виконавчого провадження шляхом заміни сторони стягувача ПАТ КБ Правекс-Банк на його правонаступника ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга має бути задоволена, а ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження шляхом заміни сторони стягувача Публічного акціонерного товариства комерційний банк Правекс-Банк на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія у справі № 2-315/2010.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

ОСОБА_5