Справа № 755/5025/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"05" квітня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної в результаті ДТП,-

В С Т А Н О В И В :

03 квітня 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної в результаті ДТП та переданий в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.п. 2, 3, 5, 6 ч.2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, в позовній заяві повинні бути зазначені: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, якою позивач обґрунтовує свої вимоги, наявність підстав для звільнення від доказування. Відповідно до частини четвертою цієї ж статті, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачами за поданим позовом є - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

В обґрунтування заявлених позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної в результаті ДТП позивачами у позовній заяві зазначено, що 02 серпня 2016 року о 09 годині 50 хвилин відповідачка ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по проспекту Броварському, 27 в м. Києві, не врахувала дорожньої обстановки в залежності від швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки. При цьому, позивачами зазначено, що вони є співвласниками автомобіля, а своїми діями відповідач порушила п. 13.10 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтею 32 ЦПК України визначено, що позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов'язки. Співучасники можуть доручити вести справу одному із співучасників, якщо він має повну цивільну процесуальну дієздатність.

Як роз'яснено в п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

З матеріалів поданої позовної заяви вбачається, що власником транспортного засобу «ВАЗ» д/н НОМЕР_3 є ОСОБА_1, керуванням автомобілем в момент ДТП також здійснював ОСОБА_1 При цьому, заявлені позовні вимоги до відповідача також пред'явлено і ОСОБА_2, яка не є ні власником автомобіля, ні особою, яка керувала автомобілем в момент ДТП на відповідній правовій підставі. Крім того, відомостей щодо володіння даним транспортним засобом позивачем ОСОБА_2 на відповідній правові підставі, передбаченим законом та/або договором (речове право), матеріали позовної заяви не містять. У позовній заяві відсутнє нормативно правове обґрунтування щодо стягнення з відповідача на користь позивачів матеріального збитку, не визначено у якому розмірі на користь з кожного позивачів такий розмір матеріального збитку підлягає до стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає тому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 119, 121, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної в результаті ДТП, залишити без руху.

Надати можливість позивачам виправити недоліки в строк не більше ніж три дні з дня отримання позивачами ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Суддя: