22-ц/775/868/2017(м)
Головуючий І інстанції Мохов Є.І. Єдиний унікальний номер 221/1857/17
Номер провадження 22-ц/775/868/2017(м)
Категорія 57 Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Мироненко І.П.

Мальцевої Є.Є.,

секретар Брежнєв Д.О.,

позивач ОСОБА_2,

відповідач комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 09 листопада 2017 року, ухваленого в м. Волноваха Донецької області, в справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (далі КП «Компанія «Вода Донбасу») посилаючись на те, що 05 квітня 2017 року вона отримала від відповідача повідомлення про переведення на нормативне водоспоживання в зв'язку із закінченням міжповірочного інтервалу її індивідуального приладу обліку води в якому їй було роз'яснено, що вона має з'явитися до КП «Компанія Вода Донбасу» в м. Волноваха, яка є виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення, самостійно сплатити вартість робіт з розпломбування та подальшого опломбування лічильника, зняти прилад та відвезти на повірку. Також на її звернення відповідач повідомив, що витрати на проведення планових періодичних перевірок, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку холодної води, а також витрати на формування обмінного фонду лічильників включаються до складу тарифу на послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення. Вважала, що своїми діями відповідач порушив її права як споживача, а тому просила зобов'язати КП «Компанія «Вода Донбасу» виконати послугу з повірки індивідуального приладу обліку холодної води або його заміну на новий за рахунок підприємства, згідно законодавства України.

В подальшому позивачка уточнила свої вимоги, посилаючись на те, що у зв'язку зі спливом кінцевого терміну міжповірочного інтервалу індивідуального приладу обліку води та для подальшого отримання послуг водопостачання згідно показань приладу обліку, вона вимушена були сплатити послуги КП «Компанія «Вода Донбасу» з розпломбування та опломбування лічильника води в розмірі 130 грн. 85 коп., роботи слюсаря з демонтажу старого та монтажу нового індивідуального приладу обліку води в розмірі 250 грн. та придбати новий водомір за 210 грн. на загальну суму 590 грн. 85 коп., які просила стягнути з відповідача.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 09 листопада 2017 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідно по Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 26 листопада 2015 року № 2869 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП «Компанія «Вода Донбасу» безоплатні послуги з періодичної повірки лічильників до складу тарифу не включені, а тому дії відповідача є законними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення її позову з тих підстав, що суд першої інстанції при ухвалені рішення керувався лише Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 26 листопада 2015 року № 2869 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП «Компанія «Вода Донбасу», яка втратила чинність на підставі Постанови НКРЕКП № 1014 від 10 серпня 2017 року.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином телефонограмою та електронною поштою (а.с. 67-68, 69-70), тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є споживачем послуг КП «Компанія «Вода Донбасу» з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1.

Повідомленнями від 05 квітня 2017 року та від 09 червня 2017 року позивачці було роз'яснено, що у зв'язку зі спливом міжповірочного інтервалу приладу обліку води нарахування послуг водопостачання та водовідведення за її особовим рахунком буде проводитися за затвердженими нормами водоспоживання та запропоновано звернутися до Волноваського ВУВКГ щодо проведення повірки лічильника води (а.с. 5, 17).

В зв'язку з цим нею придбано новий водомір за 210 грн. та 24 червня 2017 року сплачено 250 грн. за демонтаж старого і монтаж нового індивідуального приладу обліку води (а.с.15, 16).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції від 10.02.2016 року), п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 року № 474 «Про затвердження Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт» суб'єкти господарювання зобов'язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з водопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, покладається на суб'єктів господарювання, що надають послуги з водопостачання.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 року № 474 «Про затвердження Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт» передбачено, що виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.

Відповідно до п.п. 4 п. 32 Порядку надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, виконавець зобов'язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції від 10.02.2016 року) передбачено, що періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на водопостачання.

Згідно п.п. 2.5, 3.3 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.03.2016 року № 302, яка набрала чинності 17.05.2016 року, планування витрат, що включаються до повної собівартості централізованого водопостачання та/або водовідведення, здійснюється з урахуванням планованих витрат операційної діяльності та фінансових витрат, пов'язаних з діяльністю з централізованого водопостачання та/або водовідведення, які, зокрема включають витрати на збут, інші витрати операційної діяльності, пов'язаної з централізованим водопостачанням та/або водовідведенням. В свою чергу до складу витрат на збут включаються витрати, безпосередньо пов'язані зі збутом послуг з централізованого водопостачання та/або водовідведення споживачам, зокрема, витрати на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів обліку води, що є власністю фізичних осіб - мешканців приватного сектору.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 26 листопада 2015 року № 2869 якою були встановлені тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення КП «Компанія «Вода Донбасу» до складу яких витрати на періодичну повірку засобів обліку води включені не були.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги не приводять апеляційний суд до висновку про порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права які є підставами до скасування рішення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки витрати на здійснення періодичної повірки та ремонту квартирних засобів обліку на час виникнення спірних правовідносин не було внесено до тарифу на послуги з водопостачання та водовідведення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 09 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Повна постанова складена 26 грудня 2017 року.

Судді В.М. Барков

І.П. Мироненко

Є.Є. Мальцева