Справа № 750/667/17
Провадження № 2/750/600/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Супруна О.П.,

секретар Носенко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», публічного акціонерного товариства «Мегабанк» про зняття арешту з майна,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Деснянський відділ державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Новозаводський відділ державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області,

в с т а н о в и в :

18 січня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить:

- звільнити з-під арештів майно, належне на праві власності ОСОБА_1, а саме транспортний засіб «Daewoo Nexia», 2005 року випуску, кузов №XWB3D31UD6A056347, реєстраційний номер НОМЕР_1, накладених: державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції Чернігівській області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.01.2014 (виконавче провадження №41452391); державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головною територіального управління юстиції у Чернігівській області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №492/12 від 22.06.2015; державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на підставі постанови про арешт майна боржника га оголошення заборони на його відчуження №1369/19 від 23.12.2015;

- заборонити органам державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням ПАТ КБ «ПриватБанк» права заставодержателя щодо транспортного засобу «Daewoo Nexia», 2005 року випуску, кузов №XWB3D31UD6A056347, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позов обґрунтовується тим, що спірний транспортний засіб знаходиться у заставі позивача на підставі договору застави рухомого майна № CNH0AN00000438 від 31.01.2006.

Протокольною ухвалою суду від 09.03.2017 до участі у справі в якості співвідповідачів залучені ПАТ «Універсал Банк» та ПАТ «Мегабанк».

Представник позивача, ОСОБА_1, представники ПАТ «Універсал Банк» та ПАТ «Мегабанк», представники третіх осіб до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи оповіщені належним чином. Представник позивача в позовній заяві просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Інші учасники судового процесу причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до вимог частини другої ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.01.2006 між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № CNH0AN00000438, відповідно до умов якого банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти шляхом: перерахування на відкритий у ПриватБанк, поточний рахунок № 1060 ООО «АвтоПриват», на строк до 24.01.2013 включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 53 590 грн на наступні цілі: купівля автомобіля, а також у розмірі 19 539,66 грн на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,18 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п. 3.11 даного договору. (а.с. 5-7).

В забезпечення зобовязань, взятих ОСОБА_1, між позивачем та ОСОБА_1 був укладений Договір застави рухомого майна № CNH0AN00000438 від 31.01.2006, згідно умов якого останній передав у заставу позивачеві належний йому автомобіль марки «Daewoo», моделі «Nexia», 2005 року випуску, кузов №XWB3D31UD6A056347, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 9-10).

На даний транспортний засіб накладені такі арешти:

постановою старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.01.2014 (виконавче провадження №41452391, стягувач ПАТ «Універсал Банк»);

постановою старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_3 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №492/12 від 22.06.2015 (виконавче провадження №47920395, стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк»);

постановою старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_3 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №1369/19 від 23.12.2015 (виконавче провадження №49607577, стягувач ПАТ «Мегабанк»).

Накладення даних арештів та заборон підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №51476420 від 15.02.2017 (а.с. 75-77).

Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Статтею 16 Закону України «Про заставу» передбачено, що право застави виникає з моменту укладання договору застави.

Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих просрочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Згідно зі ст. 59 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Разом з тим, за приписом ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Як убачається з витягу про реєстрацію в Державному реєстрі рухомого майна № 51933052 від 06.04.2017, ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєструвало обтяження транспортний засіб Nexia 2006 р.в., кузов №XWB3D31UD6A056347, реєстраційний номер НОМЕР_1, 06 квітня 2017 року, а тому зареєстровані 16.01.2014, 24.12.2015 та 22.06.2015 публічні обтяження, вчинені на підставі вищевказаних постанов державних виконавців, за ознакою черговості мають вищий пріоритет над обтяженням на підставі договору застави, укладеного між позивачем та ОСОБА_1

Крім того, суд зауважує, що згідно постанови старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_3 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №492/12 від 22.06.2015 (виконавче провадження №47920395), стягувачем є ПАТ КБ «ПриватБанк», який в той же час звернувся з цим позовом про зняття арешту з майна.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 12, 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», публічного акціонерного товариства «Мегабанк» про зняття арешту з майна відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі через Деснянський районний суд м. Чернігова апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.П. Супрун