Справа № 589/1987/17
Провадження № 2/589/886/17
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Курбанової А.Р.,
при секретарі судового засідання Нагорної Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Ділшода Шавкатовича, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
Позивач звернулась до суду із вимогами (з урахуванням наданих уточнень) до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Ділшода Шавкатовича, ОСОБА_3 про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком № 15 по вул. Франко в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області. В обгрунтування позову посилалась на те, що вона є власником вказаного будинку. Даний будинок придбаний позивачем за договором купівлі-продажу від 28.03.2007 року, укладеним з ОСОБА_4. Відповідачі зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Вороніж, Шосткинського району Сумської області, але з січня 2016р. фактично не проживають, комунальні послуги не оплачують, відсутні також у будинку будь-які їхні речі. Посилаючись на те, що реєстрація відповідачів створює перешкоди позивачу у реалізації її права власності, позивач звернулась до суду із даним позовом.
Ухвалою від 04 жовтня 2017 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області позов в частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням був залишений без розгляду відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України.
В судове засідання 04.10.2017р. представник позивача та позивач не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій також наполягає на задоволенні позову з урахування уточнених позовних вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомили, із заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не звертались, заперечень не надали.
З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 04 жовтня 2017 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч.1 ст. 224 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Позивач є власником будинку № 15 по вул. Франко в смт.Вороніж, Шосткинського району Сумської області, що підтверджується договором купівлі-продажу, укладеним 28.03.2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, відповідно до якого ОСОБА_4 продала, а позивач придбала будинок № 15 по вул. Франко в смт.Вороніж Шосткинського району Сумської області, загальною площею 38,7 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м. /а.с. 3/.
Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання, виданою Воронізькою селищною радою від 16.05.2017 за №2581 у будинку № 15 по вул. Франко в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області зареєстровані, але фактично не проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_5 /а.с.25/. Крім того, копією будинкової книги також підтверджується, що відповідач ОСОБА_2, 11.06.1990 р.н, зареєстрована в цьому будинку з 31.05.2014, а ОСОБА_5 значиться зареєстрованим з 10.07.2014 /а.с.27-28/.
Зі складеного комісійно депутатом Воронізької селищної ради ОСОБА_6 за участю сусідів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 акта вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 2016 року за місцем реєстрації не проживають, участі у веденні господарства не приймають, місцезнаходження їх невідоме /а.с.26/. Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 (сусідка позивача) підтвердила, що відповідачі дійсно зареєстровані та деякий час проживали в будинку позивача, але вже більше 1,5 року там не проживають, останнього разу вона бачила їх у жовтні чи листопаді 2015 року.
Більш того, зміст наданих суду представником позивача заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_2, про зняття їх з реєстрації, складених 17.10.2017р. у місті Ургенч Хорезмської області Республіки Узбекистан з додержанням нотаріальної форми, дозволяє суду дійти висновку, що відповідачі виїхали з території України на постійне місце проживання в Республіку Узбекистан.
Також в судовому засіданні позивач вказала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є родичами її чоловіка та вселялися у спірний будинок з її дозволу як члени сімї її чоловіка, при цьому жодних договорів з приводу користування житлом між ними укладено не було. Доказів спростовуючих викладене суду відповідачами не надано.
Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст..ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).
У пункті 33 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності (законного володіння).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст..ст.379, 382 ЦК України).
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Аналогічну норму містять також ст.ст. 383, 405 ЦК України.
З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини між сторонами врегульовані наведеними вимогами Закону та частиною 2 статті 405 ЦК України, відповідно до положень якої, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З огляду на те, що судом установлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не проживають за місцем реєстрації у будинку № 15 по вул. Франко в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області понад рік, при цьому перешкод у їх проживанні за місцем реєстрації, а також поважних причин невикористання відповідачами свого права користування спірним житловим приміщенням не має, суд дійшов висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 втратили право користування жилим приміщенням. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. з кожного, від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом.
Керуючись ст.ст.16, 316, 317, 319, 321,ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 224, 212-215, 218 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 Ділшода Шавкатовича, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житлом, а саме: будинком № 15 по вул. Франко у смт.Вороніж Шосткинського району Сумської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 Ділшода Шавкатовича, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_11