Справа № 185/7821/16-ц
Провадження № 2/185/364/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної в місті Донецьку ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Восьма Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_3 районної в місті Донецьку ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Восьма Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якій просили суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 09 червня 2002 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/8 частин квартири АДРЕСА_1 та на недоотриману пенсію в сумі 18 393 (вісімнадцять тисяч триста девяносто три) грн. 60 коп. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 Іванівни, яка померла 22 листопада 2015 року.

В обґрунтування позову позивачі посилалися на те, що 14 березня 2016 року до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла 22 листопада 2015 року, звернувся позивач ОСОБА_1 - онук спадкодавиці. Також, до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори звернулася і ОСОБА_2 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1. Однак, постановою державного нотаріуса Восьмої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 11 листопада 2016 року позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з неможливістю встановити осіб, що фактично прийняли спадщину після ОСОБА_5, не звертаючись з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори, крім того, неможливо запросити бюро технічної інвентаризації м. Донецька, яке свого часу зареєструвало право власності на квартиру, та законодавством не передбачено заведення більш ніж однієї спадкової справи після померлої особи. Таким чином, позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в інший спосіб, окрім як за рішенням суду.

У судове засідання позивачі не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної в місті Донецьку ради в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання представник відповідача суду не надав.

Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Представник третьої особи Восьмої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У судовому засіданні встановлено, що 14 березня 2016 року до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла 22 листопада 2015 року, звернувся позивач ОСОБА_1 - онук спадкодавиці.

Також, до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори звернулася і ОСОБА_2 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Однак, постановою державного нотаріуса Восьмої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 11 листопада 2016 року позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з неможливістю встановити осіб, що фактично прийняли спадщину після ОСОБА_5, не звертаючись з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори, крім того, неможливо запросити бюро технічної інвентаризації м. Донецька, яке свого часу зареєструвало право власності на квартиру, та законодавством не передбачено заведення більш ніж однієї спадкової справи після померлої особи.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 4607 від 06 травня 2000 року, виданого Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 на праві спільної часткової у рівних долях власності належала квартира АДРЕСА_1.

09 червня 2002 року помер ОСОБА_4, після смерті якого залишила спадщина у вигляді 1/4 квартири АДРЕСА_1, а також грошових внесків з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються на рахунках № 10736 у філії ОСОБА_3 відділення Ощадбанку № 5403/031 м. Донецька, № 25060 у філії Ленінського відділення Ощадбанку № 3111/099 м. Донецька.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 - дружина померлого, та ОСОБА_1 - син померлого.

У встановлений законом строк, ОСОБА_2 від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 звернулася до П'ятої Донецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4

11 грудня 2002 року державним нотаріусом П'ятої Донецької державної нотаріальної контори ОСОБА_9 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються на рахунках № 10736 у філії ОСОБА_3 відділення Ощадбанку № 5403/031 м. Донецька, № 25060 у філії Ленінського відділення Ощадбанку № 3111/099 м. Донецька, які належали померлому ОСОБА_4 на підставі ощадних книжок, виданими цими відділеннями Ощадбанку.

Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 квартири АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку позивачами отримано не було.

24 червня 2010 року помер ОСОБА_7, після смерті якого залишила спадщина у вигляді 1/4 квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 є ОСОБА_5 - дружина померлого, та ОСОБА_8 - дочка померлого, які прийняли спадщину фактично, однак не встигли оформити свої спадкові права.

22 травня 2013 року померла ОСОБА_8, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_2, яка належала спадкодавиці особисто, та 1/8 частки зазначеної квартири, яку вона прийняла після смерті батька ОСОБА_7, який помер 24 червня 2010 року, але не встигла оформити свої спадкові права.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8 є ОСОБА_5 - мати померлої, яка прийняла спадщину фактично, однак не встигла оформити свої спадкові права.

22 листопада 2015 року померла ОСОБА_5.

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є позивач ОСОБА_1.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом по право представлення відповідно до ст. ст. 1261, 1266 ЦК України, як онук спадкодавиці замість свого батька - сина спадкодавиці - ОСОБА_4, який помер 09 червня 2002 року.

Спадкодавиці ОСОБА_5 належала частка у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_2, з яких 1/4 частка належала спадкодавиці особисто, крім того вона фактично прийняла по спадщині частки після чоловіка ОСОБА_7, який помер 24 червня 2010 року, та своєї дочки ОСОБА_8, яка померла 22 травня 2012 року, в розмірі 1/2 частини, але не встигла оформити свої спадкові права.

Крім того, згідно довідки Шевченківського відділу обслуговування громадян ОСОБА_10 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області за № 366 від 06.06.2016 року, розмір недоотриманої пенсії пенсіонерки ОСОБА_5, яка померла 22 листопада 2015 року, складає 18 393,60 грн.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як зазначено у статті 1216 ЦК України.

Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до статті 1256 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У частині 2 статті 1274 ЦК України зазначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Стаття 1296 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 09 червня 2002 року, та визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/8 частин квартири АДРЕСА_1 та на недоотриману пенсію в сумі 18 393 (вісімнадцять тисяч триста девяносто три) грн. 60 коп. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 22 листопада 2015 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної в місті Донецьку ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Восьма Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 09 червня 2002 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/8 частин квартири АДРЕСА_1 та на недоотриману пенсію в сумі 18 393 (вісімнадцять тисяч триста девяносто три) грн. 60 коп. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 22 листопада 2015 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційного порядку.

Суддя: В.М. Бондаренко