Справа № 185/3377/16-ц
Провадження № 2/185/135/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 грудня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., представника ФГ "Пітер" - ОСОБА_1, представників ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом Фермерського господарства "Пітер" до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення матеріальних збитків та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства "Пітер", третя особа Управління Держгеокадастру у Павлоградському районі Дніпропетровської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

12.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, та 19.04.2016 року уточнив його, просив суд: усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 5,8336 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вербківської сільської територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області (колишня Вязівоцька сільська ради), кадастровий номер :01:001:0574, шляхом зобовязання відповідачу не здійснювати жодних дій на даній земельній ділянці до закінчення строку дії договору оренди землі від 31.03.2014 року, тобто не здійснювати дискування, обробіток та засівання земельної ділянки; стягнути із відповідача матеріальні збитки, які нанесені незаконними діями у розмірі 23917,76 грн., та стягнути із відповідача судовий збір у розмірі 2756,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 20.02.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,8336 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :01:001:0574) строком на 10 років, яка знаходиться на території Вербківської сільської територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області (колишня Вязівоцька сільська рада), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 19779300 від 31.03.2014 року. З 2014 року ця земельна ділянка використовується позивачем за цільовим призначенням, та за це сплачується орендна плата.

Однак, з березня місяця 2016 року відповідач почав втручатись у виробничу діяльність позивача та створювати йому перешкоди у виконанні умов цього договору, що полягає у тому, що відповідач на початку квітня 2016 року самостійно здійснив дискування своєї земельної ділянки, яка перебуває в оренді, чим порушив п. 3.1. договору оренди землі де зазначено, що Орендодавець зобовязаний не втручатися у виробничу діяльність Орендаря і не створювати йому будь-яких перешкод при виконанні умов цього Договору, та тим саме спричинив матеріальні збитки позивачу, оскільки на даній земельній ділянці позивачем було внесено добриво амофос, вартість однієї тони вищезазначеного добрива становить 14000,00 грн., а на земельну ділянку відповідача було внесено 875,04 кг., а тому позивачем на купівлю необхідної кількості добрива було витрачено 12250,56 грн., окрім цього у звязку з порушенням досить тривалого процесу переходу на систему нульового обробітку ґрунту наше господарство зазнало збитків, яке полягає в зменшенні врожайності. Розмір матеріальних збитків при порушенні Відповідачем даної системи господарство оцінює із розрахунку 2000,00 грн. на 1 га. землі, тобто на 5,8336 га. становить 11667,20 грн.

31.08.2016 року відповідач звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просила: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,8336 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (кадастровий номер :01:001:0574) від 20.02.2014 року, укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Пітер», зареєстрований 31 березня 2014 року Реєстраційною службою Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що фактично вона не підписувала ніякого договору оренди земельної ділянки, даний договір був підписаний іншою особою, а не нею, а тому вона просить суд визнати недійсним вищезазначений договір оренди земельної ділянки.

У судовому засіданні представник позивача доводи позову підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив про задоволення позовних вимог.

Представники відповідача заперечили проти позовної заяви, та просили суд у задоволенні позову ФГ «Пітер» відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_2 задовільнити в повному обсязі з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи попереджений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги ФГ "Пітер" не підлягають задоволенню, а позовні вимоги викладені в зустрічному позові ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що власником земельної ділянки площею 5,8336 га., яка знаходиться на території Вербківської сільської територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області (колишня Вязівоцька сільська ради), кадастровий № :01:001:0574 є гр. ОСОБА_2 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (арк.с. 8).

Відповідно до ч. 2 ст.792 ЦК України, відносини, щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом з вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець зобовязаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі», орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

На підставі ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Суд ставиться критично до договору оренди від 20.02.2014 року (арк.с. 6-7), відповідно до якого ФГ «Пітер» здійснює сільськогосподарську діяльність у якості орендаря на земельній ділянці кадастровий № :01:001:0574, оскільки судом встановлено, що відповідно до висновку експерта Дніпропетровського Н-ДІСЕ № 5159-16 від 16.12.2016 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, підпис від імені ОСОБА_2 в оригіналі договору оренди земельної ділянки площею 5,8336 га. від 20.02.2014 року виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою, та виконаний з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_2 (арк.с. 71-78), окрім цього відповідно до висновку експерта Харківського Н-ДІСЕ ім. Засл. Проф. ОСОБА_5 № 4742/14970 від 15.08.2017 року за результатами проведення повторної судової почеркознавчої експертизи, судом встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 у договорі оренди земельної ділянки від 20.02.2014 року, укладеному між ОСОБА_2 та ФГ «Пітер», розташований на третьому аркуші документа, у рядку «Орендодавець: ОСОБА_2В.», виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням її справжньому підпису (арк.с. 109-117).

Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що договір оренди земельної ділянки від 20.02.2014 року, укладений між ФГ «Пітер» та ОСОБА_2, укладався не з ОСОБА_2 а з іншою особою, яка не мала права підпису від імені ОСОБА_2, тобто була відсутня згода орендодавця (підпис власника), а тому суд враховуючи положення ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 215, 203 ЦК України, визнає недійсним договір оренди земельної ділянки, та приходить до висновку, що зустрічна позовна заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі, з відшкодуванням понесених витрат, а також у звязку з чим, відмовляє в задоволенні позовної заяви ФГ «Пітер», оскільки у нього не виникло прав та обовязків орендаря передбачених договором та законодавством України, у звязку з вищенаведеним.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову Фермерського господарства "Пітер" до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення матеріальних збитків - відмовити.

Судові витрати за даним позовом покласти на Фермерське господарство "Пітер".

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Фермерського господарства "Пітер", третя особа Управління Держгеокадастру у Павлоградському районі Дніпропетровської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,8336 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :01:001:0574) від 20 лютого 2014 року, укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством "Пітер", зареєстрований 31 березня 2014 року Реєстраційною службою Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області.

Стягнути з Фермерського господарства "Пітер" на користь ОСОБА_2 витрати на судовий збір в сумі 551.20 гривень.

Стягнути з Фермерського господарства "Пітер" на користь ОСОБА_2 витрати за проведення судової експертизи в сумі 4404.00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_6