Справа № 635/8707/16-ц
Провадження № 2/635/98/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства Харківської райдержадміністрації Харківської області Управління Держкомзему в Харківській області, третя особа - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що її батьку - ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 24 жовтня 2011 року належала земельна ділянка, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Молодіжна, 27. 28 вересня 2015 року її батько помер. Після його смерті залишилось спадкове майно у виді зазначеної земельної ділянки. Вона звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_2 за оформленням своїх спадкових прав, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки батько за життя не зареєстрував у встановленому законом порядку свої права на спірну земельну ділянку. Тому просила визнати за ней право власності в порядку спадкування за законом на земельну діляку №27 по вулиці Молодіжній у м.Мерефа Харківського району Харківської області.

Позивач та його представник у судове засідання не з"явились, надали суду письмові заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали і просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з"явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність суду не надавали. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до вимог ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню повністю з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

Частинами 3 та 4 ст.2 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Цивільним Кодексом передбачена черговість спадкоємців за законом, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України), у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України), у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст.1263 ЦК України), у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України), у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст.1265 ЦК України).

Відповідно до ст.1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше, як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст.1216 ЦК України (в редакції 2004 року), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Як вбачається з договору купівлі-продажу, посвідченого 24.10.2011 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 за реєстровим №3918, ОСОБА_3П, придбав земельну ділянку №27 по вулиці Молодіжній у місті Мерефа Харківського району Харківської області площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий №:00:306:0005 (а.с.4-5).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії V-ВЛ №359824, виданого 04 липня 1992 року Рокитнянською селищною радою Нововодолазського району Харківської області ОСОБА_5 народилась 07.06.1992 року і її батьками є - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.6).

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №243080, виданого 26 вересня 2014 року Орджонікідзевським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_7 і прийняла прізвище чоловіка - ОСОБА_7 (а.с.7).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №505649, виданого виконкомом Мереф"янської міської ради Харківського району Харківської області 28 вересня 2015 року, ОСОБА_3 помер 26 вересня 2015 року (а.с.13).

Після смерті батька позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про оформлення своїх спадкових прав, але приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_2 своїм листом №122/02-14 від 02.04.2016 року рекомендувала позивачеві звернутися до суду через відсутність відомостей про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку (а.с.10).

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину у вигляді земельної ділянки №27 по вулиці Молодіжній у місті Мерефа Харківського району Харківської області, після смерті ОСОБА_3, який помер 26 вересня 2015 року, звернувшись до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини, що було підтверджено наданими суду письмовими доказами. З урахуванням того, що позивач дійсно є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, що було доведено наданими суду доказами у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 6, 8, 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства Харківської райдержадміністрації Харківської області Управління Держкомзему в Харківській області, третя особа - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку №27 по вулиці Молодіжній у місті Мерефа Харківського району Харківської області, площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий №:00:306:0005, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 26 вересня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Л.Панас