АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2384/17 Справа № 175/404/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участі секретаря: Григор»євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ДП «Дніпропетровський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою», третя особа ОСОБА_6 про відновлення становища, яке існувало до порушення,

в с та н о в и л а:

У лютому 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про відновлення становища, яке існувало до порушення та просила визнати по межі її присадибної ділянки, розташованої по вул. Слободська №33 в с. Сурсько-Литовське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області в координатах поворотних точок визначених на кадастровому плані її ділянки, складеному спеціалістом судовим експертом в межах призначеної судом судової земельно-технічної експертизи.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ДП «Дніпропетровський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою», третя особа ОСОБА_6 про відновлення становища, яке існувало до порушення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом про відновлення становища що існувало до порушення, а саме встановлення меж земельної ділянки, площею 0,25 га на території Сурсько-Литовської сільської ради.

Зазначена земельна ділянка передана позивачці на підставі рішення сесії Сурськро-Литовської сільської ради від 18.04.1995 року для будівництва і обслуговування будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Рішенням 7 сесії ХХІІ скликання сільської ради від 18.04.1996 року передано земельну ділянку ОСОБА_7 та зобов'язано для Дніпропетровську районну раду народних депутатів встановити необхідні документи про приватизацію земельних ділянок.

Як видно із матеріалів цивільної справи позивачка не надала докази щодо приватизації земельної ділянки.

Правилами статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI визначено, що детальний план території-містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території. Їх метою є визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

В межах населеного пункту детальний план уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. В такому випадку детальний план розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Детальний план може бути розроблений і на територію за межами населеного пункту. У такому разі план розглядається і затверджується відповідною районною державною адміністрацією в аналогічний строк, а рішення про розроблення детального плану певної території одночасно є рішенням про комплексну забудову цієї території.

На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкуванню цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід'ємною частиною детального плану території.

Зокрема, відповідно до п. 5.1 зазначеного Порядку розроблення містобудівної документації (наказ Міністерство регіонального розвитку, будівництва житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 №290), рішення щодо внесення змін у містобудівну документацію приймається на підставі результатів моніторингу її реалізації, який проводиться відповідно до Порядку проведення містобудівного моніторингу; виникнення умов для зміни масштабів та характеру розвитку населеного пункту; змін у видах функціонального використання окремих територій; необхідності вирішення екологічних та інженерних питань; виникнення потреби у розміщенні об'єктів державного, регіонального значення, а також таких, що забезпечують громадські інтереси; необхідності реалізації інвестиційних програм і проектів.

Позивачка, не надала суду детальний план території (генеральний план, план зонування), тобто посилання на те що інституту землеустрою вніс зміни до плану самостійно не правомірні та недоведені жодним доказом.

Крім цього, в матеріалах справи відсутній проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність

Разом з тим, відповідно до висновку судово технічної експертизи № 8644 від 22 липня 2016 року не встановлено порушення земельного законодавства та зазначено, що на абрисах земельної ділянки зображено розташування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що відповідає фактичному розташування їх на даний час. Крім того, площа будівель, розташованих на ділянці, перевищує фактичну дозволену законодавством та рішенням сесій полощу та складає 0,33 га.

Так, згідно вимог ст. 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що районний суд ухвалюючи рішення про відмову у позові ОСОБА_5 дійшов правильного висновку про те, що позивачкою не доведено та належними доказами не обґрунтовані підстави щодо наявності будь-яких порушень з боку відповідача по відношенню до майна позивачки.

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: