Справа № 515/1816/17
Провадження № 2/515/2575/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2017 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_3 до Дмитрівської сільської ради Татарбунар- ського району Одеської області

про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2017 року ОСОБА_3 предявив вказаний позов, посилаючись на наступні об- ставини.

20 липня 2000 року помер його тесть ОСОБА_4, після смерті якого залишилось право на зе- мельну частку (пай) розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах, з земель колишнього КСП ім. Дімітрова, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) № 0550315, виданого Татарбунар- ською райдержадміністрацією 19.08.1998 р. на імя ОСОБА_4 Вказане право на земельну ча- стку (пай) фактично прийняла у спадщину дружина позивача - ОСОБА_3, яка померла 25. 01.2006 р. При зверненні до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті дружини, він отримав відмову у звязку з тим, що він не надав документ, що підтверджує право власності дру- жини на спадкове майно. Дійсно, після смерті свого батька його дружина фактично вступила в уп- равління спадковим майном - отримувала орендну плату за землю та за життя збиралась оформити право на земельну частку (пай), але не встигла це зробити. Родичі дружини: мати ОСОБА_5, яка померла 14.05.2016 р., та брат ОСОБА_6, який помер 27.11.2011 р., фактично не прийняли спадщину та не претендували не неї. Успадкувати право на земельну частку (пай) у нотаріальному порядку він не має можливості, тому просив визнати за ним право на вказане майно.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник Дмитрівської сільської ради у судове засідання не зявився, сільський голова на- дав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий роз- гляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в ра- зі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного за- собу не здійснюється.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч.1 ст.81 ЦПК України, обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які во- на посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Ко- дексом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копії паспорту (а.с.3) видно, що позивач народився 27.01.1954 р. в с.Дмитрівка Татарбунарсь- кого району Одеської області.

Відповідно до копій свідоцтв про народження та шлюб (а.с.4), що дружина позивача - ОСОБА_7 - народилась 02.04.1958 р. в с.Дмитрівка Татарбунарського району, її батьками зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Після укладення шлюбу 05.12.1977 р. їй присвоєне прізвище «Гайдар- жи».

Згідно копій свідоцтв про смерть: серії 1-ЖД № 039768, І-ЖД № 230833, серії І-ЖД № 450539, серії 1-ЖД № 281919 р. (а.с.5-8), ОСОБА_3 померла 25.01.2006 р. у м.Татарбунари Одеської області; ОСОБА_4 помер 20.07.2000 р., ОСОБА_5 померла 14.05.2016 р., ОСОБА_6 по- мер 27.11.2011 р., останні в с.Нова Олексіївка Татарбунарського району Одеської області.

Довідкою виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради від 12.07.2017 р.(копія на а.с.10) підтверджується, що ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім нього на день його смерті були зареєстровані: ОСОБА_5 - дружина, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_10 - невістка, ОСОБА_11- онук, ОСОБА_12 - онучка.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 за життя належало право на земельну частку (пай) роз- міром 3,8 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім.Дімітрова Татарбунарського району Одеської області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) № 0550315, виданого Татарбунарською райдержадміністрацією Одеської області 19.08.1998 р. (а.с.9), та те, що вказане право після його смерті фактично прийняла у спадок його дочка - дружина позивача ОСОБА_3, але не оформила на своє імя правовста- новлюючий документ.

Отже позивач має право успадкувати право на земельну частку (пай), відповідно до вищевказа- ного сертифікату, як спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом.

Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_13 з причини втрати шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів фактичного прийняття спадщин відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно (а.с.13).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фі- зичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як визначено ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прий- няти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом в порядку пер- шої черги, перешкодами в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину є те, що відсут- ній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Отже, за позивачем може бути визнано право на земельну частку (пай) розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) № 0550315, яку фак- тично прийняла у спадщину ОСОБА_3, але за життя не оформила правовстановлюючий доку- мент на своє імя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.76-80, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) за- довольнити.

Визнати за ОСОБА_14, який народився 27.01.1954 р. в с.Дмитрівка Татар- бунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на земельну ча- стку (пай) розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) № 0550315, виданого Татарбунарською райдержадміністрацією 19.08.1998 р. на імя ОСОБА_4, яку фактично прийняла у спадщину ОСОБА_3, але за життя не оформила пра- вовстановлюючий документ на своє імя.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його складання.

Суддя Тимошенко