Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/1541/17

2/330/490/2017

"26" грудня 2017 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого Гусарової Віри Володимирівни

при секретарі Колєдаєвої Людмили Іванівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання удаваним договору дарування та розподіл майна подружжя

встановив :

01.08.2017 р. до Якимівського районного суду Запорізької області звернувся представник ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування удаваним та розподіл майна подружжя, в якому вказав, що з квітня 1993 року сторони розпочали подружнє життя .19 червня 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Неповнолітніх дітей від вказаного шлюбу вони не мають. Спільне життя сторін не склалося.11 квітня 2017 року позивач звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про розірвання шлюбу. 14 липня 2017 року рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано.25.07.2017 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська набрало законної сили.

На даний час відповідач у добровільному та позасудовому порядку врегулювати майновий спір відмовляється, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Підчас шлюбу, з метою мати можливість оздоровлення та відпочинку у власному будинку на Азовському морі, позивач та відповідач вирішили придбати домоволодіння.

Оскільки власних коштів у подружжя не вистачало, 21.06.2016 року між Позивачем та ОСОБА_3 (брат позивачки рос. мовою ОСОБА_4) було укладено договір позики на суму 29000 (двадцять дев'ять тисяч) доларів США, та на підтвердження чого була представлена розписка позивача. В подальшому, а саме 15.06.2016 року, між позивачем та ОСОБА_5 було укладено договір доручення, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов'язання виявити та провести підготовчі дії спрямовані на придбання подружжям відповідного домоволодіння. Для виконання умов укладеного договору, позивач позичені грошові кошти передала ОСОБА_5, що підтверджується актом прийому передачі від 20.07.2016 року.

В подальшому, на виконання умов договору доручення, ОСОБА_5 було досягнуто домовленості з ОСОБА_6 про продаж земельних ділянок та будинку (двох квартир) за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, вулиця Радянська, будинок 47. (Розпорядженням Кирилівського селищного голови № 13/06-01 від 18.02.2016 року, вулиця Радянська перейменована в проспект Азовський).

На підтвердження досягнення домовленості та з метою забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань з боку продавця, ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 27 500 (двадцять сім тисяч п'ятсот) доларів США, що в свою чергу підтверджується розпискою від 27.07.2016 року.

Оскільки витрати, пов'язані з укладенням договору купівлі-продажу (внески в пенсійний фонд і прибутковий податок, тощо), покладаються на покупців, а договорів для придбання спірного майна, необхідно було укласти у кількості чотирьох штук, подружжя вирішило оформити не договори купівлі-продажу, а договори дарування, оскільки для їх оформлення непотрібно нести зазначені витрати.

ОСОБА_6 погодилась продати спірне майно шляхом укладання договорів дарування.

27 липня 2016 року між відповідачем та ОСОБА_6 були укладені договори дарування двох квартир за адресою пр. Азовський б. 47 та двох земельних ділянок за вказаною адресою, посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_7, Якимівського районного нотаріального округу:

Слід зазначити, що ОСОБА_6 з відповідачем чи позивачкою в сімейних, дружніх чи інших відносинах не перебувала і не перебуває, а тому жодних підстав щось їм дарувати не мала.

Враховуючи вищевикладене, укладені 27.07.2016 року договори є удаваними і мають бути визнані такими, що в дійсності є договорами купівлі - продажу.

У позові позивач просила суд визнати вказані договори удаваними та такими, що в дійсності є договорами купівлі-продажу, визнати вищевказане майно спільним майном подружжя та визнати за позивачкою ? частину права власності на вказане майно та поділити боргові зобовязання подружжя, визнавши за кожним із подружжя по ? частині боргу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач, належним чином неодноразово повідомлений про час та місце судового засідання до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, суд ухвалив слухати справу за відсутністю відповідача.

Розглянув матеріали справи ,вислухав думку представника позивача, суд встановив наступне:

Згідно рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2017р сторони перебували у шлюбі з 19.06.2007р. Згідно цього ж рішення шлюб між ними розірваний (а.с.36)

Згідно розписки від 21.06.2016р ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 29 тис. доларі США за продаж будинку (а.с.19)

Згідно нотаріально засвідчених пояснень ОСОБА_5 у 2016 році, на початку червня, до нього звернулось подружжя ОСОБА_8 і попросили допомогти їм з пошуком і купівлею будинку поблизу Азовського моря. 15.06.2016 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_8 був підписаний договір доручення (а.с.56).

В липні 2016 р. ОСОБА_5 знайшов будинок (власницею якого була ОСОБА_6А.) ОСОБА_1 передали ОСОБА_5 27 500 (двадцять сім тисяч п'ятсот) доларів США .

27. 07.2016 року ОСОБА_5, передав ОСОБА_6 27 500 (двадцять сім тисяч п'ятсот) доларів США про що була складена розписка. (а.с.20)

Оскільки укладення договорів купівлі-продажу покладались на покупців, а їх необхідно було укласти чотири, між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було досягнуто домовленості укласти не договори купівлі-продажу, а договори дарування.

27.07.2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було укладено чотири договори дарування.

- Договір дарування квартири АДРЕСА_1 (а.с.67).

-Договір дарування квартири АДРЕСА_2 а.с. 89.

-Договір дарування земельної ділянки, площею 0.0822 га, кадастровий номер :03:003:0161, яка знаходиться за адресою проспект Азовський буд 47, смт. Кирилівка, Якимівського району Запорізької області а.с. 109.

- Договір дарування земельної ділянки, площею 0.0822 га, кадастровий номер :03:003:0160, яка знаходиться за адресою проспект Азовський буд 47, смт. Кирилівка, Якимівського району Запорізької області а.с. 128)

-Допитана у судовому засіданні ОСОБА_6 пояснила, що дійсно у 2016р ОСОБА_2 придбали у неї будинок та земельні ділянки. Гроші їй передав ОСОБА_5 (а.с. 20), ще до того як було укладено угоду. Вона готувала всі документи необхідні для укладення договору купівлі продажу, але нотаріус пояснив, що матеріально вигідніше укласти угоду дарування, які і було укладено.

Щодо вимог про визнання договорів удаваними.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до вимог ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Згідно із роз'ясненнями, що містяться у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.

Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

До удаваних правочинів наслідки недійсності, передбачені статтею 216 ЦК, можуть застосовуватися тільки у випадку, коли правочин, який сторони насправді вчинили, є нікчемним або суд визнає його недійсним як оспорюваний.

Таким чином, вивчивши вищевказані докази суд дійшов висновку, що укладені договори дарування підлягають визнанню удаваними, оскільки фактично між сторонами було досягнуто домовленості про укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, сторони фактично виконали договір купівлі-продажу,при цьому продавець отримала гроші за вказані обє5кти нерухомості та передала їх покупцеві, а довіритель покупця передав продавцю гроші за вказані обєкти нерухомості.

Щодо визнання права спільної сумісної власності та поділу спільного боргу.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна^ що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.

Оскільки вищезазначене майно набуте сторонами в період шлюбу, тому є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а відтак підлягає поділу.

Щодо поділу боргу - як вже зазначалося вище, 21.06.2016 року між позивачем та ОСОБА_3 (брат позивачки) було укладено договір позики на суму 29000 (двадцять дев'ять тисяч) доларів США.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» «до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховується також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК)».

Таким чином, враховуючи те, що договір позики від 21.06.2016 року був укладений в інтересах сім'ї, борг (обов'язок повернення грошових коштів) також підлягає поділу між подружжям.

Керуючись ст. 717 ч.1,719 ч.2,638,655,235 ЦК України, п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст. 61 ч.1,63,69 ч.1,70 ч.1,2,71, 65 ч.4 СК України, п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.258,265 ЦПК України , суд

вирішив

Позов ОСОБА_1, код НОМЕР_1, мешкає 49006 м.Дніпро вул.Юрія Савченко б. 3 кв.50 до ОСОБА_2, код НОМЕР_2, зареєстрований 49006 м. Дніпро вул.. Юрія Савченко б. 3 кв.50, мешкає смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області пр. Азовський б. 47 про визнання удаваним договору дарування та розподіл майна подружжя - задовольнити.

Визнати удаваним правочином Договір дарування земельної ділянки площею 0.15га,кадастровий номер :03:003:0160, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна

ділянка), що розташована за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт.

Кирилівка, проспект Азовський, земельна ділянка 47, від 27.07.2016 року

посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7, Якимівського районного

нотаріального округу, реєстровий № 1835, зазначивши, що в дійсності був укладений

договір купівлі-продажу;

Визнати удаваним правочином Договір дарування земельної ділянки площею 0.0822 га, кадастровий номер :03:003:0161, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, проспект Азовський, земельна ділянка 47, від 27.07.2016 року посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7, Якимівського районного нотаріального округу, реєстровий № 1836, зазначивши, що в дійсності був укладений договір купівлі-продажу;

Визнати,, удаваним правочином Договір дарування квартири № 1 загальною площею 26.6 кв.м., житлова площа 11.9 кв.м. та яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, проспект Азовський, будинок 47, від 27.07.2016 посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7, Якимівського районного нотаріального округу, реєстровий № 1833, зазначивши, що в дійсності був укладений договір купівлі-продажу;

Визнати удаваним правочином Договір дарування квартири № 2 загальною площею 34.9 кв.м., житлова площа 19,8 кв.м. та яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, проспект Азовський, будинок 47, від 27.07.2016 посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7, Якимівського районного нотаріального округу, реєстровий № 1834, зазначивши, що в дійсності був укладений договір купівлі-продажу;

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2

право спільної сумісної власності на :

земельну ділянку площею 0.15 га, кадастровий

номер :03:003:0160, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, проспект Азовський, земельна ділянка 47;

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2

право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.0822 га, кадастровий номер :03:003:0161, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, проспект Азовський, земельна ділянка 47; - -

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2

право спільної сумісної власності на квартиру № 1 загальною площею 26.6 кв.м., житлова площа 11.9 кв.м. та яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, проспект Азовський, будинок 47;

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2

право спільної сумісної власності на квартиру № 2 загальною площею 34.9 кв.м.,

житлова площа 19,8 кв.м. та яка знаходиться за адресою: Запорізька область,

Якимівський район, смт. Кирилівка, проспект Азовський, будинок 47;

Здійснити поділ спільного майна, що належить ОСОБА_1 та

ОСОБА_2:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0.15 га, кадастровий номер :03:003:0160, цільове призначення:

для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, проспект Азовський, земельна ділянка 47;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0.0822 га, кадастровий номер :03:003:0161, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, проспект Азовський, земельна ділянка 47;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири №1загальною площею 26.6 кв.м., житлова площа 11.9-кв.м. та яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, проспект Азовський, будинок 47

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартиру № 2 загальною площею 34.9 кв.м., житлова площа 19,8 кв.м. та яка знаходиться за

адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, проспект

Азовський, будинок 47;

Здійснити поділ спільного боргу, що виник 21.06.2016 року у ОСОБА_1

Іванівни та ОСОБА_2 перед кредитором ОСОБА_3

ОСОБА_10 на підставі договору позики від 21.06.2016 року.

Визнати за ОСОБА_1 1/2 частину заборгованості перед

кредитором ОСОБА_3, що виникла на підставі договору

позики від 21.06.2016 року в розмірі 14 500 дол. США. (чотирнадцять тисяч п'ятсот

доларів США), що за офіційним курсу НБУ станом на 26.07.2017 року становить

374723,50 (триста сімдесят чотири тисячі сімсот двадцять три) грн. 50 коп..

Визнати за ОСОБА_2 1/2 частину заборгованості перед

кредитором ОСОБА_3, що виникла на підставі договору

позики від 21.06.2016 року в розмірі 14 500 дол. США. (чотирнадцять тисяч п'ятсот

доларів США), що за офіційним курсу НБУ станом на 26.07.2017 року становить

374723,50 (триста сімдесят чотири тисячі сімсот двадцять три) грн. 50 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесенні судові витрати на загальну суму 8 574,49 гр. ( вісім тисяч пятсот сімдесят чотири гривні 49 коп.)

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: