АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5928/17 Справа № 204/2597/17 Головуючий у 1 й інстанції - Черкез Д. Л. Доповідач - Лаченкова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2017 року

по справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудченко Олександри Віталіївни про визнання недійсним договору іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та виключення запису про іпотеку, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2017 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудченко Олександри Віталіївни про визнання недійсним договору іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та виключення запису про іпотеку.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2017 року заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудченко Олександри Віталіївни про визнання недійсним договору іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та виключення запису про іпотеку - задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно - нежитлові приміщення в нежитловій будівлі літ. А-7 на 4 поверсі, поз. 8-12, загальною площею 155,1 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна - 101, зареєстроване за ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2017 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29 травня 2017 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_3 про забезпечення позову про накладення арешту на нерухоме майно - нежитлові приміщення в нежитловій будівлі літ. А-7 на 4 поверсі, поз. 8-12, загальною площею 155,1 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна - 101, зареєстроване за ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1).

В обґрунтування заяви зазначено, за час перебування у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у спільну власність подружжя було набуте нерухоме майно, в тому числі нежитлові приміщення в нежитловій будівлі літ. А-7 на 4 поверсі, поз. 8-12, загальною площею 155, 1 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується копіями правовстановлюючих документів.

У березні 2017 року ОСОБА_3 дізналася, що її колишній чоловік, ОСОБА_2, самовільно, без отримання на те будь-якої її згоди, передав вказане майно в іпотеку сторонній особі за нібито зобов'язанням по договору позики у розмірі 2,5 млн. грн., із строком оплати 01 травня 2017 року, вказані підтверджуються копією Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та міститься в підрозділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки, номер запису про іпотеку: 19253382».

ОСОБА_2 з метою передачі майна в іпотеку в односторонньому порядку, без отримання на те згоди ОСОБА_3, використав в якості підстави для реєстрації одноособового права власності за ОСОБА_2 на вказане вище нерухоме майно заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2016 року, яке в подальшому було скасовано ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року з тих мотивів, що відповідачка ОСОБА_3 не була належним чином повідомлена про розгляд справи, а також потребують перевірки доводи ОСОБА_3 щодо безпідставності визнання права власності на нерухоме майно тільки за її колишнім чоловіком ОСОБА_2

З урахуванням того, що можливе звернення стягнення на вказане вище нерухоме майно, яке обтяжено іпотекою, є можливим вже на початку травня 2017 року, а також є обґрунтований ризик подальшого вчинення дій по розпорядженню даним майном, який підтверджується швидким настанням строку виконання зобов'язання - травень 2017 року, вказане може утруднити виконання рішення суду про визнання недійсним договору іпотеки чи, навіть, зробити його виконання неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 20 Постанови пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що невжиття заходів по забезпеченню позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та відповідає вимогам закону.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2017 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича