Справа № 318/2349/17 Номер провадження №2/318/856/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. м. Камянка-Дніпровська

Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Комишньої Н.І.

при секретарі Борисенко П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Камянка-Дніпровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в якому зазначає, що 24.03.1995 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, який рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду від 03.04.2014 року було розірвано. 26.12.1996 року у них народилась дитина - донька ОСОБА_4. При розірванні сімейних стосунків, сторони не надійшли згоди щодо утримання дитини. Відповідач ніякої матеріальної допомоги дитині не надає. 01.09.2015 року донька ОСОБА_4 зарахована студенткою другого курсу денної форми навчання відділення «Сестринська справа» Медичною коледжу Запорізького державного медичного коледжу Запорізького державного медичного університету 1 рівня акредитації і зараз навчається на 4-ому курсі. Форма навчання денна, за контрактом. Термін закінчення навчання 30.06.2018 року. У зв'язку з цим донька потребує матеріальної допомоги. Всі витрати по навчанню несе позивач. Згідно договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 25331 грн. Позивачкою за навчання на жовтень 2017 року була сплачена грошова сума у розмірі 21875 грн. Відповідач на даний час не працює, має у власності житловий будинок та користуться земельною ділянкою, може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Позивач працює та отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів не має, самій дуже важко утримувати дитину, яка продовжує навчання. Окрім плати за навчання, дитина має потребу в одязі, взутті, проживанні за місцем навчання, їй необхідне правильне раціональне харчування для її розвитку. Крім того, проїзд на навчання до м. Запоріжжя та періодичні приїзди додому, коштують значних коштів, які позивач надає самостійно без допомоги батька дитини.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на період навчання.

В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснив, що не працює, має проблеми зі здоров»ям.

В судове засідання третя особа ОСОБА_4 не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечень не надала, просить задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на наступних підставах.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Згідно копії довідки № 327 від 28.09.2017 року, виданої директором ОСОБА_5, ОСОБА_4 є студенткою 4-го курсу денної форми навчання (контрактна) відділення «Сестринська справа» Медичного коледжу коледжу Запорізького державного медичного університету І рівня акредитації. Термін закінчення навчання 30.06.2018 року.

Відповідно до договору № 125 про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг, що укладений 15.08.2015 року між Медичним коледжу коледжом Запорізького державного медичного університету та ОСОБА_1, загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання становить 25331 грн.

У відповідності зі ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Частина 1 ст. 199 СК України встановлює, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Ст. 200 СК України регламентує, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за № 3 судам розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд вважає, що відповідач зобовязаний утримувати свою повнолітню дитину під час продовження нею навчання, оскільки під час розгляду справи не встановлено обставин, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідач є працездатною особою, працевлаштований, працює з листопада 2017 року оператором газової котельні у Відділі культури і туризму Кам»янсько-Дніпровської РДА та отримав заробітну плату за цей місяць в розмірі 3394,22 грн., з 22.08.2016 року по 23.09.2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом токсичний гепатит.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3, від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на вищевказані обставини, враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення його потреб, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання ОСОБА_4 в звязку з продовженням навчання у розмірі 700,00 грн. щомісячно до закінчення навчання. Такий розмір аліментів, на думку суду, буде відповідати засадам розумності і справедливості, та буде співмірним потребам дитини та можливостям матері. А також суд враховує, що відповідач є працездатним, та повинен в рівній мірі також брати участь у забезпеченні дитини, яка продовжує навчання.

Позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 182, 199, 200 СК України, ст. ст. 88, 209, 213, 214, 215, 292, 294ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, податковий номер НОМЕР_2на утримання дитини: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) грн., 00 коп. щомісячно, починаючи з 26.10.2017 року на період навчання, але не більше як до досягнення донькою 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2судовий збір на користь держави в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення в частині місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Н.І.Комишня