АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

ПрАТ «Страхова компанія «Україна», ОСОБА_3, 3-особа: ОСОБА_4

про стягнення суми страхового відшкодування та матеріальної шкоди, завданої внаслідок

ДТП

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 р. частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПрАТ «Страхова компанія «Україна», ОСОБА_3, 3-особа: ОСОБА_4 про стягнення суми страхового відшкодування та матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП .

Стягнуто з ПрАТ «СК «Україна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 49500 грн. та судовий збір в розмірі 495 грн.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 72 468 грн. та судовий збір в розмірі 724,68 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 р. в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, та стягнути з відповідачів на користь позивачки суму сплаченого судового збору, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, автомобіль «БМВ», державний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

14.11.2014 р. ОСОБА_1 видала нотаріально посвідчену довіреність за якою уповноважила ОСОБА_4 розпоряджатися автомобілем «БМВ», державний номер НОМЕР_1. Зокрема, даною довіреністю ОСОБА_4 було надано право представляти власника автомобіля в будь-яких організаціях щодо ремонту автомобіля та сплачувати кошти у випадку пошкодження автомобіля.

07.03.2016 р. за участю автомобіля «БМВ», державний номер НОМЕР_1, сталася ДТП.

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 05.05.2016 р. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу.

В постанові зазначено, що 07.03.2016 р. об 11 год. 40 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Фольцваген», державний номер НОМЕР_2, на перехресті вулиць Володимирська-Велика Житомирська в м.Києві, рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Вольво», державний номерний знак Д09003, який в свою чергу зіткнувся з автомобілем марки «БМВ», державний номер НОМЕР_1, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постанова набрала законної сили.

Автомобіль «Фольцваген», державний номер НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_6 з 07.07.2015 року.

За договором оренди № від 22.02.2016 р. ОСОБА_7, який є чоловіком ОСОБА_6, з її згоди передав в тимчасове платне користування зазначений автомобіль ОСОБА_3 Автомобіль передавався в оренду строком до 31.12.2016 року.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «БМВ», державний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП станом на 22.03.2016 р. становить 138 781,89 грн.(а.с.9).

Як пояснив представник позивачки, на даний час належний їй автомобіль відремонтовано; за проведені ремонтні роботи ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності сплатила 122 468,27 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 підписала акти виконаних робіт, які були проведені АВТ Баварія з ремонту автомобіля «БМВ», державний номер НОМЕР_1 та сплатила кошти на загальну суму 122 468,27 грн. (65970,00 грн. + 48 885,29 грн. + 4 612,98 грн. + 3 000,00 грн.), а.с.11-27.

З копії розписки вбачається, що 09.03.2016 р. ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_1 122 500,00 грн. для оплати АВТ «Баварія» послуг з ремонту транспортного засобу «БМВ», державний номер НОМЕР_1, який зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, яка сталася 07.03.2016 р. (а.с.133).

Так, обгрунтовуючи позов, представник позивачки зазначала, що має нести відповідальність за спричинення шкоди позивачу саме ОСОБА_6 як власник автомобіля, оскільки, договір оренди підписаний особою, яка не є власником автомобіля, договір у відповідності до положень цивільного законодавства мав бути посвідчений нотаріально, а тому він є нікчемним, а отже недійсним в силу закону. А тому, оскільки, ОСОБА_3 керував автомобілем не на правовій підставі, власник транспортного засобу належним чином не передав право володіння транспортним засобом ОСОБА_3, і тому, на підставі ст.1187 ЦК України та ст.1190 ЦК України власник автомобіля має нести відповідальність.

Оскільки, в даному провадженні не оскаржується дійсність договору оренди, тому судом не взято до уваги ці доводи представника позивачки.

До того ж як пояснив суду апеляційної інстанції представник відповідача, у договорі оренди, а саме, у розділі «Арендодатель» міститься її підпис (власника) автомобіля, що вона не заперечує (а.с.162).

Також, суду не було надано доказів, що ОСОБА_3 на момент пригоди перебував в трудових відносинах з Приватним підприємством «Приват-Таксі».

Цивільна відповідальність власника автомобіля «Фольцваген», державний номер НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Україна».

Полісом визначено ліміт відповідальності за шкоду, спричинену майну в сумі 50 000,00 грн. та визначена франшиза в розмірі 500,00 грн.

Згідно ч.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Згідно ст.28 зазначеного Закону визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання його власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону).

Постановлюючи рішення суд правильно вважав, що сума страхового відшкодування може бути сплачена лише страховою компанією, а не солідарно з власником автомобіля, тому, дійшов висновку про стягнення з ПрАТ «СК «Україна» на користь позивачки страхового відшкодування в розмірі 49 500,00 грн. (за мінусом франшизи).

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ст.1187 ЦК України).

Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим (ч.1 ст.1190 ЦК України).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 на відповідній правовій підставі (договір оренди) керував автомобілем, в його діях встановлено порушення ПДР України внаслідок чого сталося пошкодження автомобіля, що належить на праві власності позивачці та спричинення майнової шкоди, позивачем доведено, що страхового відшкодування недостатньо для відшкодування матеріальної шкоди.

Тому, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_3 як винної особи у скоєнні ДТП на користь позивачки решту суми - 72 468,27 грн.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2017 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :