АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2502/17 Справа № 204/6127/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Приватного підприємства «Доктор Хелсі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліксір», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кортес» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекопро» про стягнення збитків та штрафних санкцій,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ПП «Доктор Хелсі» звернулось із позовною заявою про стягнення збитків та штрафних санкцій, в межах якої, також, було подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року заяву ПП «Доктор Хелсі» про забезпечення позову було задоволено, шляхом накладення арешту на наступне майно:

- нежитлова будівля - будинок №129д по проспекту Кірова у м. Дніпрі, узаконена загальна площа 155,5 кв.м. нежитлової будівлі літ. А-1, належної на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів;

- квартира АДРЕСА_1, загальною площею 307,2 кв.м. та житловою площею 214,4 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва СТА232397, індексний номер 40587933, виданого 14 липня 2015 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області;

- квартира №44, секція №1 у будинку №146 по вулиці Робоча у м. Дніпрі, загальною площею 194,5 кв.м. та житловою площею 88,1 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, серія № 607, виданого 15 березня 2013 року;

- нежитлова будівля приміщення №204а у будинку №59, по проспекту Кірова у м. Дніпрі, загальною площею 59,7 кв.м. та загальною вартістю у 47953,28 грн., яка належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, ВРК №226428 реєстр № 54 від 26 квітня 2011 року;

- квартира АДРЕСА_2, загальною площею 93,0 кв.м. та житловою площею 57,4 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності №б/н від 15 листопада 2007 року;

- квартира АДРЕСА_3, загальною площею 33,1 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м. та загальною вартістю у 15548,00 грн., яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування, ВМС №114125 реєстр №5-418 від 02 березня 2009 року;

- квартира АДРЕСА_4, загальною площею 72,3 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м. та загальною вартістю у 12524,00 грн., яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, ВСІ №057074 р.5-1477 від 05 липня 2005 року;

- домоволодіння будинок №26 по вулиці Набережна у м. Дніпрі, площею земельної ділянки 1480 кв.м. та вартістю у 248941,00 грн.. який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування, ВМВ № 576043 реєстр 5-118 від 27 січня 2009 року;

- квартира АДРЕСА_5, загальною площею 51,8 кв.м, житловою площею 29,4 кв.м. та загальною вартістю у 11079,00 грн., яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування, ВМС №618228 реєстр 5-792 від 22 квітня 2009 року;

- частка розміром 50% в статутному капіталі ТОВ «Лекопро», що належить ОСОБА_4;

- частка розміром 50% в статутному капіталі ТОВ «Лекопро», що належить ОСОБА_5.

Не погодившись із такою ухвалою, ОСОБА_2 звернулась із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені законодавством, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та порядок виконання.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Доктор Хелсі» звернулось із позовними вимогами про стягнення збитків та штрафних санкцій з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ТОВ «Лекопро».

Загальна ціна позовної заяви (збитки та штрафи) становить суму у розмірі 52286101,80 грн.

Задовольняючи заяву ТОВ «Доктор Хелсі» про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із вказаної загальної суми збитків та штрафів, які позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2Ф, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ТОВ «Лекопро», прийшовши до висновку про наявність ризику відчуження наявного у відповідачів майна з метою уникнення цивільної відповідальності та виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог ТОВ «Доктор Хелсі».

Основним доводом апеляційної скарги ОСОБА_2 є посилання на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції протиправно забезпечив позовні вимоги ТОВ «Доктор Хелсі» за рахунок майна фізичних осіб, які не мають відношення до предмету спору та не мають відношення до господарської діяльності позивача, а також, не наведено обґрунтувань щодо належності арештованого майна відповідачів до позовних вимог ТОВ «Доктор Хелсі».

Однак, колегія суддів не погоджується з такою позицією апелянта, виходячи з наступного.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року ««Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції в повному обсязі зясував обставини справи та обрав співмірний до позовних вимог вид забезпечення позову, зокрема, судом було встановлено, що між сторонами дійсно існує спір, повязаний із стягненням збитків і штрафних санкцій на загальну суму 52286101,80 грн., відштовхуючись від розміру якої, вже можна стверджувати про існування реальної загрози утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог ТОВ «Доктор Хелсі», так як вказана сума висунутих позивачем вимог, значно перевищує оціночну вартість (9541363,00 грн.) арештованого майна відповідачів.

Окрім цього, слід звернути увагу, що ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року в повному обсязі, в той час як оскаржуваною ухвалою, також, було накладено арешт на майно інших відповідачів, в інтересах яких апелянт не може висувати будь-які вимоги, не маючи на це відповідних повноважень від них. Інші відповідачі дану ухвалу не оскаржували.

Окрім цього в суді апеляційної сторони визнали, що по даній справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено. Рішення не набрало законної сили та знаходиться на розгляді в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної апелянтом ухвали, постановленої із дотриманням норм процесуального права та із врахуванням інтересів і майнових прав, як позивачів, так і відповідачів по справі.

Накладення арешту на майно відповідачів, яке є їх власністю, ніяким чином не перешкоджає володінню та користуванню обєктами нерухомості, а є тимчасовим заходом спрямованим на збереження майна та застереження можливості його відчуження до ухвалення рішення по суті. Арешт часток у статутному капіталі ТОВ «Лекопро», також, не перешкоджає здійсненню господарської діяльності товариства.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_6