Єдиний унікальний номер 233/4107/17 Номер провадження 22-ц/775/1950/2017
Номер провадження 22ц-775/2038/2017
Суддя доповідач Новосьолова Г.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Новосьолової Г.Г.,

суддів: Груїцької Л.А., Новосядлої В.М.,

секретар Ротар Я.Б.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2017 року (суддя першої інстанції Наумик О.О., в м. Костянтинівка) у цивільній справі №233/4107/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання права власності на автомобіль,

В С Т А Н О В И В :

31 серпня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності на автомобіль, зняття з нього арешту та зобов'язати передати на відповідальне зберігання, мотивуючи свої вимоги наступним.

15 грудня 2016 року позивач придбала автомобіль марки ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1, 1980 року випуску, у ОСОБА_2, сплативши йому 8 000 гривень, про що ним була складена розписка. Після придбання даного транспортного засобу, нею були вкладені значні грошові кошти для його відновлення, тому що з часу його придбання він знаходився в незадовільному стані і потребував капітального ремонту вузлів і агрегатів. Позивачка ОСОБА_1 витратила на ремонтні роботи автомобіля приблизно 30 000 гривень, відновлення частково проводив її син ОСОБА_3 та інші приватні автомеханіки м. Костянтинівки.

05 серпня 2017 року в м. Слов'янську Донецької області вказаний автомобіль, яким керував її знайомий громадянин ОСОБА_4, був зупинений співробітниками поліції, а сам автомобіль був вилучений співробітником державної виконавчої служби в Донецькій області ОСОБА_5, який поїхав на спірному автомобілі в невідомому напрямку без пояснення причин. В даний час вказаний автомобіль знаходиться на штрафному майданчику в м. Краматорську Донецької області.

В подальшому стало відоме про те, що у відповідача знаходився на виконанні виконавчий лист №2-292 від 12 вересня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитним договором у сумі 93 270,30 гривень та державним виконавцем було винесено постанову від 25 червня 2015 року "Про розшук майна боржника та оголошення його в розшук". Але, на час покупки ОСОБА_1 вказаного автомобіля у законного власника, автомобіль не знаходився в розшуку, а також не було жодних обмежень по комп'ютерній базі МРЕВ, що підтверджують її звернення до відповідних органів (в іншому випадку, вона би не придбала автомобіль).

Причиною зупинення автомобіля 05 серпня 2017 року співробітниками поліції Донецької області було нібито оголошення його у розшук. При цьому, в офіційному документі від 18 серпня 2017 року на адресу Банку Аваль, за підписом співробітника Костянтинівського ВДВС міститься недостовірна інформація, а саме невірно вказана календарна дата. До 05 серпня 2017 року їй взагалі не було відомо про арешт автомобіля марки ВАЗ-2103, 1980 року випуску, який вона придбала у відповідача ОСОБА_2 по розписці - 15 грудня 2016 року.

В подальшому, уточнюючи позовні вимоги, а саме 05 вересня 2017 року позивач просила, зобов'язати відповідача передати спірний автомобіль їй на відповідальне зберігання, визнати право власності на спірний автомобіль.

18 вересня 2017 року позивачка змінила учасників справи та зазначила - відповідачем у справі - ОСОБА_2, а третьою особою вказано Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, при цьому просила визнати право власності на автомобіль.

09 жовтня 2017 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання права власності на автомобіль відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідно до технічного паспорту транспортного засобу ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1, 1980 року випуску з 04 березня 2000 року він належить ОСОБА_2 15 грудня 2016 року вона купила спірний автомобіль у відповідача по розписці. Для подальшого оформлення договору купівлі- продажу автомобіля відповідно до вимог ст.10 Закону України «Про дорожній рух», його необхідно було відновити. Сума витрачених грошових коштів на відновлення склала 23 108 гривень. Відповідно до даних в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 04 жовтня 2012 року було накладено арешт на рухоме майно відповідача державним виконавцем Колесніковою М.Н. строком з 05 березня 2012 року до 20 березня 2017 року. Також, було з'ясовано, що у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 21 січня 2013 року було накладено арешт: на рухоме майно державним виконавцем Лиман С. (в сумі боргу) строком з 12 жовтня 2009 року по 12 жовтня 2004 року; знову набуте майно (активи) Костянтинівською податковою інспекцією за згодою з 10 грудня 2010 року по 10 грудня 2015 року; застава рухомого майна (Автомобіль - TIAN-MA.DRAGON) на суму 19 480,99 доларів США; рухомого майна (поточний) державним виконавцем Колесніковою М.Н. з 05 березня 2012 року по 20 березня 2017 року. Таким чином, автомобіль ВАЗ 2103, 1980 року випуску за строками обтяження ніяк не підпадає під арешт.

Крім того, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що спірний автомобіль у розшук не оголошувався та вказівок для накладення арешту не було, оскільки Костянтинівським ВДВС проводився розшук самого ОСОБА_2, а не його майна. Спірний автомобіль був придбаний не за кошти банку, тому не може бути врахований при погашення за інший автомобіль. Експертна оцінка проведена ВДВС спірного автомобіля складає 17 190 гривень, але нею витрачено 31 108 гривень.

Отже, позивач ОСОБА_1 просить зняти з нього арешт, повернути їй автомобіль та визнати за неї право власності.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1, підтримала доводи апеляційної скарги та просили рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2, третя особа Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать телефонограми в матеріалах справи за №5958-5960 (а.с.166).

Відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно ст.ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи.

15 грудня 2016 року ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 письмову розписку, відповідно до якої він продав автомобіль марки ВАЗ 2103, 1980 року випуску, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1 за 8000,00 гривень (а.с.61).

Відповідно до повідомлення ВРЕР м. Костянтинівка при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області від 23 березня 2012 року, власником транспортного засобу марки ВАЗ 2103, № знак НОМЕР_3, 1980 року випуску, свідреєстр.: НОМЕР_2, виданий 04 березня 2000 року, є ОСОБА_2 (а.с.76).

У Костянтинівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» боргу у розмірі 93270,30 гривень та накладено арешт, зокрема на його транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 2103, 1980 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (а.с.10,11,75,77).

25 червня 2015 року відповідно до постанови відділу Державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції оголошено розшук майна, що належить боржнику ОСОБА_2, а саме автомобіля ВАЗ 2103, № знак НОМЕР_1 (а.с.13).

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог обґрунтовано виходив з вимог ст.34 Закону України «Про дорожній рух», Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 та зазначив, що позивачка не перереєструвала спірний транспортний засіб на себе, що могло свідчити про набуття нею права власності, а розписка надана відповідачем не може підміняти письмового договору його купівлі - продажу і не підтвердження переходу права власності на автомобіль від відповідача до позивача, оскільки законодавством визначено виключний перелік документів, які підтверджують правомірність придбання транспортних засобів.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з оформленням та видачею реєстраційних документів і номерних знаків визначено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 1388 від 07 вересня 1998 року.

Цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків і який є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень ( пункти 1-2 Порядку).

Відповідно до пункту 8 цього Порядку (в редакції, яка діяла на час написання розписки) документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою:довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, договори та угоди, копія рішення суду, довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, вантажна митна декларація або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;договір фінансового лізингу.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід'ємно пов'язаний з обов'язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Виходячи із встановлених фактів, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову у задоволені позову, оскільки договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, цей автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за відповідачем, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про визнання права власності на спірний автомобіль за позивачкою.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 про зняття арешту зі спірного транспортного засобу є неспроможними, оскільки звертаючись до суду з позовними вимогами 18 вересня 2017 року позивачка змінила учасників справи та зазначила - відповідачем у справі - ОСОБА_2, а третьою особою вказано Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, при цьому просила тільки визнати право власності на автомобіль, тому суд першої інстанції розглядав дану справу в межах заявлених позовних вимог позивачем.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім цього, позивач ОСОБА_1 при зверненні з апеляційною скаргою на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2017 року просила апеляційний суд відстрочити сплату судового збору.

16 листопада 2017 року ухвалою апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі у сумі 704 гривні (а.с.153-154).

У зв'язку з чим, необхідно стягнути з ОСОБА_1, судовий збір, не сплачений при подачі апеляційної скарги, на користь держави в сумі 704 гривні, за наступними реквізитами отримувач - Бахмутське УК/м. Бахмут, код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37868870, код класифікації доходів бюджету 22030101, рахунок отримувача - 0015, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, МФО 834016, призначення платежу - *; 101; судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації, позивача, Апеляційний суд Донецької області (м. Бахмут).

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 384 п. 9 ч. 1 розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір, за подання апеляційної скарги на користь держави в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 00 копійок, за наступними реквізитами отримувач - Бахмутське УК/м. Бахмут, код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37868870, код класифікації доходів бюджету 22030101, рахунок отримувача - 0015, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, МФО 834016, призначення платежу - *; 101; судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації, позивача, Апеляційний суд Донецької області (м. Бахмут).

Повний текст постанови буде виготовлено до 26 грудня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Судді Г.Г.Новосьолова

Л.А.Груїцька

В.Н.Новосядла

Повний текст постанови виготовлений 26 грудня 2017 року.

Суддя - доповідач Г.Г.Новосьолова