Справа №583/1512/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Ковальова О. О.
Номер провадження 22-ц/788/1792/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 вересня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Охтирської районної державної адміністрації, третя особа: Комишанська сільська рада Охтирського району Сумської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А:

15 червня 2017 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, який за життя склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7, син ОСОБА_6, який доводиться позивачці батьком. Після смерті батька позивачка отримала у спадщину житловий будинок та земельні ділянки. Приватним нотаріусом Охтирського районного державного нотаріального округу Зіньковським І.М. позивачці відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва за заповітом після смерті ОСОБА_7, у зв'язку з пропуском терміну для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

Посилаючись на відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, розміром 3,60 в умовних кадастрових гектарах, надану на підставі розпорядження Охтирської районної державної адміністрації від 11 лютого 1997 року № 51, сертифікат на право на земельну частку (пай) від 14 березня 1997 року, серії НОМЕР_1 після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 вересня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, на земельну ділянку загальною площею 3,60 в умовних кадастрових гектарах, надану на підставі розпорядження Охтирської районної державної адміністрації від 11 лютого 1997 року № 51, сертифікат на право на земельну частку (пай) від 14 березня 1997 року НОМЕР_1.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 в дольовому порядку з Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, Охтирської районної державної адміністрації судові витрати у вигляді судового збору по 320 грн. з кожного.

Вказане рішення суду Головне управління Держгеокадастру у Сумській області оскаржило в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що вирішуючи питання про визнання права власності на земельну частку (пай) із земель, розміром 3,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Головне управління Держгеокадастру у Сумській області не може бути відповідачем, оскільки не є розпорядником такої категорії земель.

Вказує, що земельна частка (пай) не є земельною ділянкою та не відноситься до об'єктів нерухомого майна у розумінні статті 328 ЦК України, речові права щодо яких підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зазначає, що оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 сертифікатом, виданим на ім'я ОСОБА_5 не скористалась, дій для виділення їй земельної частки (паю) у власність не здійснювала, то і не набувала права власності на земельну частку (пай).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Головного управління Держгеокадастру у Сумській області - Мачули А.А., яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_5, батьками якого в свідоцтві про народження записані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 14 відповідно до свідоцтва про народження).

Заповітом від 12 січня 1988 року, зареєстрованим в реєстрі за № 102, ОСОБА_5 залишив на випадок своєї смерті все належне йому майно, ОСОБА_6 (а.с. 10, 11).

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_5 на підставі рішення Охтирської районної державної адміністрації від 11 лютого 1997 року № 51 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу «Заповіт Ілліча» розміром 3, 60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 19).

В довідці Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області від 23 березня 2017 року зазначено, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав та був зареєстрований разом із ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11, 13).

31 серпня 1996 року державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропаєм В.В. видано ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на спадкове майно, яке складається з: приватної земельної ділянки площею 0,24 га, для обслуговування жилого будинку - 500 кв.м, для ведення підсобного господарства - 0,19 га, що знаходяться по АДРЕСА_1 (а.с. 80, 81).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 (а.с. 12 відповідно до свідоцтва про смерть).

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 від батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_14 (а.с. 16).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 15).

Приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М. 27 квітня 2017 року ОСОБА_3 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 на житловий будинок з будівлями та спорудами, приватну земельну ділянку площею 0,0751 га, кадастровий номер НОМЕР_2, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та приватну земельну ділянку площею 0,3823 га, кадастровий номер НОМЕР_3, для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 23-31).

Постановою нотаріуса від 12 травня 2017 року відмовлено позивачці у прийнятті заяви про видачу свідоцтва за заповітом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і який є спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, яка фактично прийняла спадщину після ОСОБА_5 у зв'язку із пропуском ним терміну для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 (а.с. 32).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка на законних підставах має право на спадщину після смерті батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Охтирка Сумської області, але своєчасне неприйняття ним спадщини після смерті ОСОБА_6, обмежує права позивачки, тому вони підлягають захисту судом.

Проте, такий висновок суду не відповідає встановленим у справі обставинам і вимогам закону.

Відповідно до положень ст. ст. 548, 549 ЦК Української РСР, що був чинний на час відкриття спадщини після ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується самою позивачкою її батько ОСОБА_7 не вчинив жодних дій для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, про дані обставини зазначив і нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 32). Тобто батько позивачки ОСОБА_7 не придбав спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6 у вигляді земельної ділянки розміром 3,60 в умовних кадастрових гектарах. Сама позивачка в силу положень ст. 529 ЦК Української РСР також не може бути спадкоємцем після своєї бабусі ОСОБА_6, так як на час смерті останньої був живий батько позивачки ОСОБА_7, який є спадкоємцем першої черги за законом.

Крім того спадковим майном, щодо якого виник спір у даній справі, є земельна частка (пай) в умовних каастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 19).

Відповідно до частини першої ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Водночас земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (частини перші статтей 79 та 79-1 Земельного кодексу України відповідно).

На відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені.

Отже, земельна частка (пай) не є земельною ділянкою та не відноситься до об'єктів нерухомого майна у розімінні статті 328 ЦК України, речові права щодо яких підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Аналізуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалене у справі рішення на піставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги, сплачений Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області судовий збір у розмірі 704 грн. (640 * 110%) підлягає компенсації за рахунок ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області задовольнити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 вересня 2017 року скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Головного управління Держгеокадастру у Сумській області 704 грн. у рахунок компенсації сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий -

Судді -