Справа № 369/7004/17
Провадження № 2/369/3122/17
РІШЕННЯ

Іменем України

14.12.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Завойській В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, посилаючись на те, 03 серпня 1967 року він уклав шлюб з ОСОБА_3.

В шлюбі в них народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У 2016 році шлюб між ним та ОСОБА_3 було розірвано.

На даний час він є самотнім літнім чоловіком, у якого немає ні жінки, ні іншої близької людини, яка могла б допомагати йому та утримувати його матеріально.

Він проживає один у будинку за адресою: АДРЕСА_2На час звернення з позовом до суду його вік складає повних 71 років.

З 1992 року він є пенсіонером Збройних Сил України за вислугою років та знаходиться у відставці, є інвалідом ІІ групи та потребує постійного стороннього догляду і допомоги.

Його дохід складається з пенсії, яка становить 2 893,32 грн. на місяць, інших джерел доходів він не має.

Пенсія, яку він отримує, не забезпечує йому необхідного мінімуму проживання, оскільки половину пенсії він одразу витрачає на оплату комунальних послуг. В опалювальний сезон ці витрати в середньому складають 1200 грн. щомісячно.

Крім цього, він хворіє на хронічні захворювання та потребує постійного лікування, на яке потрібно значні кошти.

З 2005 року він щорічно проходить планове лікування у Головному військовому клінічному госпіталі.

Він страждає на такі хвороби, як: діабет у важкій формі, хронічний гепатит «С», ішемічна хвороба, поширений остеохондроз (після трьох операцій на хребті); двобічний каксартоз кульшових суглобів зі стійким больовим синдромом, гіпертонія, ІХС, дифузійний кардіосклероз та інші хвороби, вказані у виписних епікризах військового госпіталю.

В 2005 році йому було проведено дві операції з приводу абсцесів після діабетичної коми, а в 2004 році - операцію з приводу полінозної пухлини (5 на 7 см.) правої гайморової пазухи.

На даний час за рекомендаціями лікарів він потребує проведення декількох термінових операцій, а саме з приводу рецидиву полінозної пухлини правої гайморової пазухи (існує загроза поширення пухлини на мозок).

Щомісяця він витрачає близько 2311 грн. на діабетичні медикаменти та в порядку 415 грн. на інші ліки, необхідні для підтримання його життєдіяльності. Загальна щомісячна сума на оплату мінімального пакету необхідних ліків складає 2 726 грн..

У зв'язку із значними витратами, які він несе на ліки, його матеріальне становище є вкрай нужденним. Коштів, які залишаються після сплати комунальних послуг та медикаментів, іноді не вистачає на харчі. Побутовими предметами першої необхідності він себе забезпечити не може. Він вимушений просити близьких йому людей допомагати йому одягом, ліками, харчами та іншими необхідним речами, позичати грошові кошти.

Його пенсії не вистачає навіть на потреби першої необхідності, зважаючи на те, що кожен місяць суму в порядку 2 700 грн., необхідно витрачати на ліки.

Його син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є особою працездатного віку, має постійне місце роботи та стабільне джерело доходів, однак у добровільному порядку матеріальної допомоги йому не надає.

З 2010 року він знаходиться на обліку у Києво-Святошинському територіальному центрі соціального обслуговування, але отримує там лише платні послуги тому, що має працездатного повнолітнього сина, який має обов'язок його утримувати.

За вказаних обставин він вимушений звернутись до суду з позов про стягнення аліментів на його користь.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 202, 203, 205, 206 СК України позивач ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення з позовом до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав та заперечував проти його задоволення у повному обсязі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, показання свідків, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3.

В шлюбі в них народився син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, видане Солом'янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані: мати - ОСОБА_3, батько - ОСОБА_1.

Як зазначив позивач у позові, шлюб між ним та ОСОБА_3 був розірваний у 2016 році.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що на даний час він є пенсіонером Збройних Сил України за вислугою років та знаходиться у відставці

Згідно довідки МСЕК Сер. Кие - НОМЕР_4, ОСОБА_1 з 01.01.2001 року є інвалідом ІІ групи захворювання, яке було отримане в період проходження військової служби. Інвалідність ОСОБА_1 встановлена безстроково.

Згідно довідки № 121 від 22 червня 2017 року, видана Києво-Святошинським територіальним центром соціального обслуговування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 перебуває на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги Києво-Святошинського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) з 1 червня 2010 року і по теперішній час, та отримує соціальні послуги догляду вдома за плату, оскільки має сина, який повинен забезпечити за ним догляд і допомогу. ОСОБА_1 є тяжко хворим інвалідом ІІ групи, який потребує постійного стороннього догляду.

Згідно довідки з автоматизованої системи розрахунку пенсій Пенсійного фонду України станом на 07 березня 2017 року пенсія ОСОБА_1 з надбавками становить 2 893 грн. 32 коп..

В довідці Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян № 14/8986 від 30 листопада 2017 року сума пенсії позивача ОСОБА_1 за період з жовтня 2016 року по листопад 2017 року становить 40 506,48 грн..

В довідці виконавчого комітету Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (форма № 3) від 26 червня 2017 року за № 242 вказано, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4. За вказаною адресою ОСОБА_1 проживає та зареєстрований один.

З 2005 року ОСОБА_1 щорічно проходить планове лікування у Головному військовому клінічному госпіталі.

ОСОБА_1 страждає на такі хронічні захворювання, як: діабет у важкій формі, хронічний гепатит «С», ішемічна хвороба, поширений остеохондроз (після трьох операцій на хребті); двобічний коксартроз кульшових суглобів зі стійким больовим синдромом, гіпертонія, ІХС, дифузійний кардіосклероз та інші хвороби, вказані у виписних епікризах військового госпіталю.

Згідно виписних епікризів за № 9437, № 26109, № 483, 10751, виданого Національним військовим медичним клінічним центром «ГВКГ», ОСОБА_1 встановлено діагноз: ускладені катаракти обох очей, цукровий діабет 2 типу, вторинноінсулінзалежний, важка форма, стан субкомпенсації; діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок ІІ ст.; діабетична полінейропатія ІІ ст., сенсорно-моторна форма з переважним ураженням нижніх кінцівок; діабетична ангіопатія сітківки обох очей; церебральний атеросклероз; дисциркуляторна енцефалопатія І-ІІ ст., ІХС; дифузний кардіосклероз; СН ІІА ст.; гіпертонічна хвороба ІІ ст.; поліпозний риносинусит; сечосольовий діатез; доброякісна гіперплазія передміхурової залози ІІ-ІІІ ст.; розповсюджений остеохондроз хребта з помірним больовим синдромом, стан після вторинних оперативних втручань з приводу спинно-мозкових гриж; двобічний кокс артроз ІІ-ІІІ ст. з розгинально-привідними контрактурами кульшових суглобів та стійким больовим синдромом; лівобічний плече-лопатковий періартреїт; хронічний вірусний гепатит С з незначним порушенням функції печінки; ожиріння ІІ ст., аліментарно-конституційного ґенезу; правобічний деформуючий остеоартроз ІІІ-ІV ст. правого кульшового суглобу з розгинально-привідною контрактурою, вкорочення правої нижньої кінцівки на 5 см. та стійким больовим синдромом.

В довідці з виписних епікризів Національного військо-медичного клінічного госпіталю «ГВКГ» від 07 грудня 2017 року зазначено про те, що хворий ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, пенсіонер МО України, інвалід ІІ групи, знаходиться на обліку у «ГВКГ» та амбулаторії загальної практики сімейної медицини. Хворий ОСОБА_1 проходить лікування хронічних хвороб відповідно до виписки з медичної картки амбулаторії.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має повнолітнього працездатного сина ОСОБА_2.

Згідно довідки Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві за № 9/26-58-08-02-08 від 25 вересня 2017 року, яка надійшла на виконання ухвали суду про витребування доказів вбачається, що ОСОБА_2 за місцем роботи ДВНЗ КНЕУ ім. В. Гетьмана в період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2017 року отримав заробітну плату, яка в середньому становить 13 050 грн..

Положенням статті 51 Конституції України закріплено обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно вимог ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відтак, нормами ст. 202 СК України визначено обов'язкові умови та підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними визнаються особи, які досягли пенсійного віку (чоловіки - 60 років, жінки - 55 років) та інваліди I, II та III груп.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є особою похилого віку, інвалідом ІІ групи ІІ групи захворювання, яке було отримане в період проходження військової служби, потребує постійного лікування, та є непрацездатною особою у відповідності до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач ОСОБА_2 є рідним сином позивача ОСОБА_1. На час розгляду справи у суді є працездатною особою, офіційно працевлаштований (місце роботи - ДВНЗ КНЕУ ім. В. Гетьмана), та отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати у розмірі 13 050 грн. щомісячно.

Відповідно до вимог ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надав суду покази про те, що коли він відвідував родину ОСОБА_1, то бачив, що син перебував у гарних стосунках з матір»ю і батьком. Батько ОСОБА_1 відвідував батьківські збори, приймав участь у вихованні свого сина ОСОБА_2. Про насильство в їхній сім'ї йому невідомо.

Свідок ОСОБА_5 надав суду покази про те, що син ОСОБА_1 ОСОБА_2 перестав допомагати своєму батькові. Свідку відомо, що батько ОСОБА_1 завжди піклувався про свого сина ОСОБА_2. Свідок повідомив, що йому нічого не відомо про насильство в сім'ї ОСОБА_2.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3, колишня дружина позивача, суду надала показання про те, що позивач ОСОБА_1 не займався сином з дитинства, вихованням їхнього спільного сином завжди займались її батьки. Свідок повідомила, що вона не зверталась до ОСОБА_1 з позовом про стягнення аліментів на утримання їхнього сина.

Доводи представника відповідача, що позивач ОСОБА_1 ухилявся від своїх батьківських обов'язків відносно сина ОСОБА_2 не підтверджені доказами у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, що між відповідачем ОСОБА_2 та його матір'ю ОСОБА_3 була досягнута домовленість, яка викладена у заяві, посвідченій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Атаманюк В.А., зареєстрована в реєстрі за № 1109 від 30 жовтня 2017 року, щодо сплати ним, ОСОБА_2 аліментів на утримання матері. Зі змісту даної заяви вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали договір про сплату аліментів від 01 вересня 2016 року, підписаний ними особисто, оскільки у зв'язку з непрацездатністю, різким погіршенням стану здоров'я та значним збільшенням поточних витрат виникла потреба у наданні їй, ОСОБА_3, гарантованого утримання у визначених сумах.

Відповідно до розділу «2. Розмір та порядок сплати аліментних платежів» Договору про сплату аліментів від 01 вересня 2016 року «п. 2.1. платник (ОСОБА_2.) погодився щомісячно сплачувати одержувачу (ОСОБА_3.) аліменти у наступному розмірі: сума грошових коштів, яка дорівнює сумі повної фактичної вартості комунальних послуг, послуг водопостачання, послуг постачання електроенергії, послуг з централізованого опалення, телекомунікаційних послуг по квартирі, у якій проживає одержувач (що розташована за адресою: АДРЕСА_1) та грошові кошти в сумі 5 000 грн..

У своїй позовній заяві та в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 посилався на те, що він є пенсіонером, постійно хворіє та потребує постійного лікування, тому його пенсії, яка становить 2 893,32 грн. на місяць не вистачає для нормального рівня життя. Щомісячно він витрачає лише 1200 грн. на сплачу комунальних послуг, решту на купівлю ліків

Із зібраних доказів у справі, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримувати свого непрацездатного батька.

Разом з тим, суд зазначає, що оскільки відповідач ОСОБА_2 несе зобов'язання по утриманню і своїй матері ОСОБА_3, то суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів щомісячно у розмірі 1/6 частини від всіх видій його заробітку (доходу) довічно.

Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, оцінивши докази, допитавши свідків, та вислухавши надані пояснення сторонами у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання свого непрацездатного батька у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу (заробітку) довічно.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з урахуванням матеріального становища відповідача ОСОБА_2, а також, що він має постійний регулярний дохід, проте на його утриманні перебуває його непрацездатна мати, тому на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути аліменти з ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку), починаючи з 03 липня 2017 року, і довічно. В решті заявлених позивачем вимог суд відмовляє в їх задоволенні.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 202, 205, 206 СК України, ст. ст. 10, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_5, щомісячно аліменти на утримання непрацездатного батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_6, у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку), починаючи з 03 липня 2017 року, і довічно.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 640 грн..

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.