Справа № 399/935/16-ц
Провадження № 2/399/42/17
РІШЕННЯ

Іменем України

07 квітня 2017 року сел. Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до сільськогосподарського кооперативу «Україна» про розірвання договорів оренди землі,

встановив:

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача в якому просили суд винести рішення, яким розірвати договори оренди між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та СК «Україна», а також спадкоємця ОСОБА_3 прийнявшого спадщину від спадкодавця ОСОБА_4 від 04.03.2009 року з покладенням обовязку на СК «Україна» передати земельні ділянки власникам - позивачам.

Свій позов мотивували тим, що позивач ОСОБА_1 28.11.2007 року «передав» дві земельні ділянки 0,29 га та 5,07 га з терміном дії договору на десять років, тобто до 28.11.2017 року, договори зареєстровано 10.03.2010 року. Позивач ОСОБА_2 06.12.2007 року «передала» дві земельні ділянки 0,29 га та 6,03 га з терміном дії договорів на десять років тобто до 06.12.2017 року. Передачі землі по договорах зареєстрованих 10.03.2010 року оренди не було. Спадкодавець ОСОБА_4 з СК «Україна» на підставі договору «передав» 04.03.2009 року дві земельні ділянки площею 0,34 га та 5,04 га з терміном дії договорів до 04.03.2019 року на десять років, договір зареєстровано 10.03.2010 року. Фактично земля в оренду не передана. Позивачі, власники землі, на час підпису договорів оренди підписали і акти «про передачу та прийом земельних ділянок в натурі» відповідно до дати підпису договорів, без конкретизації дати передачі прийняття землі в оренду.

Також, в позові зазначають, що договори оренди землі не містять конкретної дати закінчення терміну дії договорів. В позові також зазначили, що орендатор скориставшись прогалинами в договорах, а саме датою закінчення терміну дії договорів, несвоєчасним реєстром договорів у Онуфріївському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК» в термін передбачений законом, фактично з дати підпису започаткував користування землею без реєстрації договорів, до фактичної передачі землі в оренду, про свої дії ні письмово, ні усно власників землі не повідомив і тепер вважає, що термін дії договорів власників землі ОСОБА_1 закінчується не 28.11.2017 року, а 28.11.2020 року, ОСОБА_2 договір закінчується не 06.12.2017 року, а саме 06.12.2020 року, а позивача ОСОБА_4 закінчується не 04.03.2019 року, а 10.03.2020 року.

Власники землі такого волевиявлення не мали, на час підпису договорів оренди, і погодитися, що термін договорів оренди 10 років закінчується 10.03.2020 року не можна, оскільки це суперечить нормам законодавства. В позові також зазначено, що СК «Україна» не виконав вимоги щодо укладення договорів оренди, передачі землі актом в оренду, державної реєстрації договорів землі, індексації орендної плати кожного року, а також не вносять в землю органічних добрив, виснажують землю, не проводить сівообороту і таке положення може привести до того, що земля власників втратить плодородність. Також орендар обманював власників землі і продовжує такий обман з маніпуляцією строку дії договорів оренди, нехтуючи правами власників землі розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. В звязку з викладеним позивачі змушені звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник позивачів ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити та надав пояснення згідно поданого до суду позову.

Представники відповідача СК «Україна» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити та надали пояснення згідно поданого до суду заперечення.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.11.2008 року між ОСОБА_1 та СК «Україна» було укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки площею 5,07 га, який 10.03.2010 року зареєстровано в Онуфріївському РВ КРФ ДП «ЦДЗК», а також 28.11.2007 року між ОСОБА_1 та СК «Україна» було укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки площею 0,29 га, який 10.03.2010 року зареєстровано в Онуфріївському РВ КРФ ДП «ЦДЗК», що підтверджується копіями вказаних договорів /а.с. 7-10/.

06.12.2007 року між позивачем ОСОБА_2 та СК «Україна» було укладено договори оренди землі, а саме земельних ділянок площею 6,03 га та 0,29 га, які 10.03.2010 року зареєстровано в Онуфріївському РВ КРФ ДП «ЦДЗК» та складено акти про передачу та прийом вказаних земельних ділянок відповідно до укладених договорів /а.с. 12-17/.

04.03.2009 року між ОСОБА_4 та СК «Україна» було укладено договори оренди землі, а саме земельних ділянок площею 0,34 га та 5,04 га, які 10.03.2010 року зареєстровано в Онуфріївському РВ КРФ ДП «ЦДЗК» та складено акти про передачу та прийом вказаних земельних ділянок відповідно до укладених договорів /а.с. 19-24/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 21.06.2016 року державним нотаріусом Світловодської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області вбачається, що ОСОБА_3 успадкував від свого батька землю, яка була здана ОСОБА_4 в оренду до СК «Україна» /а.с.25/.

Згідно ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 зазначеного закону).

Відповідно дост. 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Загальні підстави для розірвання договору передбачені статтею 651 ЦК України та включають положення про те, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Підстави припинення договору оренди землі передбаченістаттею 31 Закону України "Про оренду землі", зокрема згідно ч. 3 цієї статті на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання врегульовано положеннями ст. 32 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ч. 1 цієї статті на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Перелік обов'язків орендаря, встановлений ст. 25 Закону "Про оренду землі", невиконання яких може бути підставою для дострокового розірвання договору за рішенням суду, є вичерпним та не включає в себе обов'язок своєчасної сплати орендної плати.

Такий обов'язок орендаря передбачено умовами укладених сторонами договорів оренди землі.

При цьому, згідно п.п. 35 договору сторони домовились про те, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, а також за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Позивачами в позовній заяві зазначено, що СК «Україна» не виконує вимоги укладених договорів оренди, а саме не нараховують індексацію орендної плати кожного року, не вносять в землю органічних добрив, виснажують землю, не проводить сівообороту і таке положення може привести до того, що земля власників втратить плодородність.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/.

Вирішуючи справу, суд керується положеннями ст. 31 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 611, 651 ЦК України, якими визначено, що правовим наслідком порушення зобовязання є, зокрема, розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.

Частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі", орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 15 Закону України „ Про оренду землі визначено, що питання орендної плати, зокрема, її розміру, індексації, структури, строків, порядку її внесення і перегляду, а також строк дії договору оренди; є істотними умовами при укладенні договорів оренди.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.60 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Укладеним договором сторони визначили, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1, 5 % від нормативної грошової оцінки землі у строк до 31 грудня кожного року. Розмір орендної плати переглядається за згодою сторін у разі: зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря , що підтверджено документами, та в інших випадках, передбачених законодавством /а.с. 7, 9, 12, 15, 19, 22/.

Відповідачем СК "Україна" надані дані про розмір нарахованої орендної плати, її отримання /а.с. 84-103/, розмір якої обрахований з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель, який становив: у 2008 р. - 1, 152; 2009 р. - 1,059; у 2010 р. - 1,00; у 2011 р. - 1, 00; у 2012р.- 1, 76; у 2013р.-1, 23; у 2014 р. - 1,00; у 2015 р. 1, 25; за 2016 р.- 1,2 /а.с. 80-83/.

Позивачами не спростовано факт отримання орендної плати у зазначеній відповідачем кількості та не спростовано правильність нарахування орендної плати. Не заперечується факт своєчасного отримання орендної плати протягом дії договору.

Крім того, щодо перегляду розміру орендної плати, матеріалами справи підтверджується, що у 2009 році її розмір збільшено до 3 %, від нормативної грошової оцінки землі /а.с. 7, 9, 12, 15, 19, 22/.

Таким чином, твердження позивача щодо невиконання орендарем умов договору п.п. 8, 9 "Орендна плата" не відповідають дійсності.

Недоведеними є посилання позивача про те, що діяльність СК "Україна" загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки.

Наявним у матеріалах справи вказується перелік проведених організаційно-технічних робіт, з якого вбачається додержання вимог щодо ротації культур, внесення добрив та інше

/а.с. 64-79/.

Належних і допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем не виконується п. 12 договору, внаслідок чого стан земельної ділянки погіршився, суду не надано.

Доводи позивача щодо збільшення СК "Україна " строку дії укладеного договору не можуть бути підставою для дострокового розірвання укладеного договору, оскільки ці питання вирішуються сторонами під час укладення договору, проте у позові йдеться про невиконання умов укладеного договору.

За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що за результатами розгляду справи факту невиконання умов договору відповідачем СК «Україна» не встановлено, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10,11,15,60,80,88,208,209,213-215,294,296 ЦПК України, суд, -

вирішила:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до сільськогосподарського кооперативу «Україна» про розірвання договорів оренди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М. Лях