Справа № 729/472/16-ц Провадження № 22-ц/795/830/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Бойко В. І. Доповідач - Боброва І. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача - ОСОБА_5, представника відповідача - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Агропрогрес» на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Приватного підприємства «Агропрогрес» про визнання правочинів договорів оренди землі недійсними,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПП «Агропрогрес» просить рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2017 року скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним договори оренди землі, укладені 26.05.2008 між ОСОБА_7 та ПП «Агропрогрес» на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2876 га, кадастровий номер :04:001:0238 та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3332 га, кадастровий номер :04:002:0638, що розташовані на території Олександрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області та зареєстровані 26.08.2009 Бобровицьким районним відділом Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що в державному реєстрі земель вчинено записи № 24 та № 25.

Вирішено питання про відшкодування судових витрат.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, таким, що прийнято з допущенням ряду процесуальних порушень, судом неповно досліджено та встановлено обставини справи, надана невірна оцінка доказам по справі. Так, судом не було встановлено, чи дійсно порушуються права позивача у звязку з не підписанням ним договорів оренди землі, чим не дотримано правової позиції Вищого спеціалізованого суду України висловленій в ухвалі від 01.03.2017. Крім того, судом першої інстанції допущено порушення принципу доступу до правосуддя, оскільки дві апеляційні скарги ПП «Агропрогрес» на ухвалу про відкриття провадження від 13.05.2016 не були направлені до апеляційного суду для розгляду по суті.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювані договори є недійсними в силу ч.1 ст.215 ЦК України, оскільки ці договори ОСОБА_7 не підписував, тобто відсутнє його волевиявлення на укладення договору.

З таким висновком погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.

Судом по справі встановлено, що позивач ОСОБА_7 є власником двох земельних ділянок площею 3,2876 га та 0,3332 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Олександрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області кадастрові номери :04:001:0238; та :04:002:0638, що підтверджується Державним актом на право власності серії ЯБ № 407333 від 21.02.2005 (а.с.6).

Відповідно до п.1 та 8 договорів оренди землі від 26.05.2008 орендодавець ОСОБА_7 надає, а орендар ПП «Агропргрес» приймає в строкове платне користування земельні ділянки, площею 3,2876 га, кадастровий номер :04:001:0238 та площею 0,3332 га, кадастровий номер :04:002:0638. Термін дії договорів 10 років (а.с.42,45)

26.08.2009 Бобровицьким районним відділом Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» здійснено державну реєстрацію договорів оренди вищезазначених земельних ділянок, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за № 24 та № 25 (а.с.10).

Оскільки вказані вище договори оренди землі були зареєстровані в установленому порядку, вони є укладеними і набули чинності.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №2668-2670/16-24 від 05.09.2016 підписи від імені ОСОБА_7 в графі «Орендодавець» в договорах оренди земельних ділянок площею 3,2876 га, кадастровий номер :04:001:0238 та площею 0,3332 га, кадастровий номер :04:002:0638 виконані не ОСОБА_7, а іншою особою (а.с.85).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України Про оренду землі договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України й ст. 18 Закону України Про оренду землі є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Як вказано вище, судом встановлено, що державна реєстрація спірних договорів оренди землі відбулась.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до розяснень які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними недійсним може бути визнано лише укладений договір.

У разі якщо на виконання неукладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (ст. 1212-1215 ЦК України).

Таким чином, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірних договорів оренди землі, вони є укладеним, а отжеоспорюваними та за рішенням суду можуть бути визнані недійсними.

Вказане відповідає правовій позиції, що висловлена 18 вересня 2013 року Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України при розгляді справи № 6-99цс13.

За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Згідно зі ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендодавцем.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 18 Закону України Про оренду землі договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоду встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Статтею 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідкі.

Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору.

Вказане відповідає правовому висновку, що висловлений Верховним Судом України 18.12.2013 при розгляді справи № 6-127цс13.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України, що передбачено ч.1ст. 14 Закону України «Про оренду землі». Правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами ( ч.2 ст. 207 ЦК України).

Колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_7 договори оренди не підписував, тобто не виявив свою згоду на укладання правочинів з такими умовами, то такі договори є недійсними на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України.

Доводи відповідача, що позивачеві слід було відмовити в позові, оскільки ОСОБА_7 визнавав договори оренди земельних ділянок, так як отримував орендну плату, суд до уваги не приймає. Питання отримання (чи не отримання) орендної плати ОСОБА_7 під час розгляду справи в суді першої інстанції не порушувалося. Сам по собі факт використання земельних ділянок відповідачем останній не спростовує, що не виключає правомірного отримання власником відповідної плати за користування землею і не пливає на законність судового рішення.

Посилання апелянта на правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що висловлена при розгляді цивільної справи 01.03.2017 не є підставою для скасування вірного по суті рішення, оскільки рішення ВССУ винесено у іншій справі, а встановлені в ній обставини ніяким чином не стосуються позову ОСОБА_7

Твердження ПП «Агропргрес», що права позивача ним не порушувалися є голослівними, оскільки за змістом ч.1,2 ст. 319, ч.1,2 ст. 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. В позовній заяві ОСОБА_7 стверджував, що зараз має на меті передати свої земельні ділянки в оренду обраному ним орендарю, проте не може це зробити через договори оренди від 26.08.2009 , які він не підписував. Зазначене вказує на порушення відповідачем прав позивача на законне розпорядження своєю власністю.

Не є підставою для скасування судового рішення посилання апелянта на порушення його права на апеляційне оскарження ухвали про відкриття провадження у справі від 13.05.2016. Ця ухвала оскаржувалася відповідачем чотири рази. Ухвалами Апеляційного суду Чернігівської області від 25.11.2016, 05.01.2017, 30.03.2017 та 31.03.2017 у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агропрогрес» - відхилити.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: