Справа № 564/1578/17
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С.
з участю секретаря Забейди А. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та розірвання шлюбу.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2009 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Більше року сторони проживають окремо. На сьогодні дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Зазначає, що відповідач офіційно не працевлаштований, працює не офіційно, забезпечений житлом, інших дітей, сімю на утриманні не має, перебуває у працездатному віці, та має можливість утримувати їхню доньку. Керуючись статтями 180, 181-184, 191 СК просить суд задоволити її позовні вимоги.
Окрім того, керуючись статтям 104, 105, 110, 112 СК України просить суд розірвати зареєстрований між нею та відповідачем шлюб укладений 02 жовтня 2009 року. Так, як вони втратили почуття любові один до одного, сторони між собою не спілкуються, шлюб існує лише формально.
Позивач в судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до чинного законодавства.
Враховуючи думку позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі
Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з дотриманням балансу прав та обовязків сторін у справі та враховуючи інтереси дитини вважає, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 02 жовтня 2009 року, сторони уклали шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що вчинено актовий запис №1526, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №050860 від 02 жовтня 2009 року (а.с. 4).
Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ № 209160 від 22 березня 2014 року (а.с. 3).
Судом встановлено, що домовленість між батьками неповнолітнього ОСОБА_3, щодо способу виконання відповідачем обовязку по утриманню доньки відсутня.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Оскільки домовленість між сторонами про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дитини.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум для дитини вікoм до 6 років становить з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн.
Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їх спільної з позивачем дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про те що у власності у відповідача перебувають обєкти нерухомості та земельні ділянки, одну з яких він надає в оренду та отримує від цього прибуток.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні обов'язки щодо дитини, за таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої доньки у твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в більшому розмірі позивач суду не надала.
На підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 28 липня 2017 року.
Позовна вимога позивачки про розірвання шлюбу між нею та відповідачем підлягає до задоволення з наступних підстав.
Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.
Судом встановлено, що позивач та відповідач не проживають як сім'я протягом тривалого часу, вони втратили почуття любові один до одного, не спілкуються, шлюб має формальний характер, а тому позивачка не бажає надалі проживати разом однією сім'єю, примирення є неможливим.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, та те, що позовна вимога про розірвання шлюбу задоволена повністю, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.
Окрім того, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Так як, позивач звільнена від сплати судового збору за позов про стягнення аліментів, то судовий збір відповідно стягується з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 104, 105, 110, 112, 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та розірвання шлюбу - задоволити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду, а саме з 28 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 сплачений нею судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.
Шлюб, зареєстрований 02 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, за актовим записом № 1526 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СуддяОСОБА_4