Справа № 456/2331/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/783/5807/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2017 року у справі за поданням головного державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_4 за межі України,-

ВСТАНОВИЛА:

02 серпня 2016 року головний державний виконавець Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3, звернулась до суду з поданням, в якому просила обмежити боржника ОСОБА_4, у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязання. У поданні посилалась на те, що на виконанні у Стрийському міськрайонному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області перебуває зведене виконавче провадження №43990788 про стягнення коштів з ТзОВ «Моршинський санаторій «Пролісок», до складу якого входить 81 виконавче провадження на загальну суму 853 523,00 грн., в тому числі 54 виконавчих проваджень про стягнення заробітної плати на загальну суму 270 768 грн. Для виконання даного виконавчого провадження державним виконавцем здійснено розшук майна боржника. У ході проведення виконавчих дій 03.04.2015 року було складено акт опису й арешту рухомого майна в кількості 39 позицій. У відповідності до ст. 57 Закону Україні «Про виконавче провадження» дане майно описано, арештовано та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 Згідно повідомлення ДП «СЕТАМ» від 31.03.2016 року повторні торги по реалізації арештованого рухомого майна, належного ТзОВ «Моршинський санаторій «Пролісок» для дітей з батьками», а саме рухомого майна в кількості 39 позицій, згідно акту опису й арешту майна від 03.04.2015, призначені на 29.03.2016 року не відбулись у звязку з відсутністю допущених учасників торгів. 15.04.2016 р., керуючись ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» відділом ДВС було скеровано повідомлення стягувачам щодо вирішення питання про залишення за собою нереалізованого майна, письмово повідомивши відділ ДВС у 15-денний строк з дня отримання даного повідомлення. У відповідь на дане повідомлення на адресу відділу надійшли відповідні заяви стягувачів, щодо залишення майна за собою. 22.06.2016 р., скеровано повідомлення сторонам виконавчого провадження про те, що 29.06.2016 року прибути за адресою м. Моршин вул. Проліскова,10 для передачі даного майна та керуючись ст. 5,11 Закону України «Про виконавче провадження» зобовязано зберігача майна, якому було передано описане рухоме майно в кількості 39 позицій, згідно акту опису й арешту майна від 03.04.2015 на відповідальне зберігання, в особі керівника ТОВ «Моршинський санаторій «Пролісок» для дітей з батьками», ОСОБА_4 забезпечити свою явку та доступ до даного майна з метою передачі його стягувачам в рахунок погашення боргу, за адресою місцезнаходження майна: м. Моршин вул. Проліскова, 8. 29.06.2016 року керівником ТОВ «Моршинський санаторій «Пролісок» для дітей з батьками», ОСОБА_4 надано пояснення про неможливість передачі даного майна 29.06.2016 року та дано зобовязання вирішити це питання в строк до 21.07.2016 року. Однак зберігач майна після встановленого строку, а саме 21.07.2016 року дане питання не вирішив, на неодноразові вимоги державного виконавця, щодо предявлення увіреного йому арештованого майна - не реагує, майно для огляду не надає, а від так перешкоджає вчиненню подальших виконавчих дій та виконанню рішення суду в цілому. Окрім цього, керівником ТзОВ «Моршинський санаторій «Пролісок» для дітей з батьками», ОСОБА_4 порушено вимоги п.6 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», а саме уже після накладення державним виконавцем арешту на кошти боржника-юридичної особи на рахунки в АБ «Укргазбанк», ним відкрито новий казначейський рахунок, що являється ще однією обставиною, яка свідчить про те, що боржник умисно не виконує судові рішення. Такі дії, керівника ТзОВ «Моршинський санаторій «Пролісок»- для дітей з батьками», ОСОБА_4 являються прямим фактом ухилення боржника від виконання зобовязань, докладених на нього рішенням суду. Станом на 22.07.2016 року заборгованість на користь стягувачів в розмірі 853 523 грн. з них 270 768 грн. заборгованості по виплаті заробітної плати залишається непогашеною. Заходи щодо її погашення боржником не вжито. Оскільки, заходів щодо погашення заборгованості боржником не здійснюються, на підставі наведеного просила подання задовольнити.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні подання відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив Стрийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

В апеляційній скарзі стверджує, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно зясовано обставини, що мають істотне значення для справи. Зазначає, що державного виконавця не було повідомлено про час та місце розгляду подання, чим порушено вимоги ст. 377-1, яка передбачає обовязковість виклику державного виконавця при розгляді подання та можливого витребування необхідних документів. Не погоджується з твердженням суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про те, що до подання не було подано жодного аргументованого доказу, оскільки до подання було додано копії матеріалів виконавчого провадження на 12 арк., які свідчать про ухилення боржника від виконання зобовязання. Посилається на те, що зберігач майна на неодноразові вимоги державного виконавця щодо предявлення ввіреного йому арештованого майна не реагує, майно для огляду не надає та вважає, що такі дії свідчать про ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду. Звертає увагу на те, що після накладення державним виконавцем арешту на кошти боржника юридичної особи на рахунки в АБ «Укргазбанк», керівником ТзОВ «Моршинський санаторій «Пролісок» для дітей з батьками» ОСОБА_4 відкрито новий казначейський рахунок, що також свідчить про те, що боржник умисно не виконує судове рішення. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що державним виконавцем не представлено належних доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязання.

Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та доказам, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 5 ст.6 вказаного Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, та, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» спрямовані на виконання рішення суду, хоча саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Колегією суддів враховується, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, адже саме лише невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що згідно узагальнення судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (ст. 377-1 ЦПК), проведеному Верховним Судом України, судам слід звернути увагу на те, що у випадку внесення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи до подання має додаватися витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, в якому зазначається, хто є керівником боржника - юридичної особи. Однак, до подання державного виконавця такий витяг стосовно боржника, ТзОВ «Моршинський санаторій «Пролісок» для дітей з батьками» не долучено. Крім цього, в матеріалах відсутні докази про вручення попередження ВДВС а також до подання не долучено копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність ухвали вимогам закону спростовуються вищенаведеним. А відтак, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.381 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області залишити без задоволення.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2017 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_5