УХВАЛА

26.12.2017 року Провадження №2-і/425/2/17

Справа №425/3338/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Романовського Є.О.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1, народного депутата України, Лідера Радикальної партії - ОСОБА_2 про відвід судді Коваленка Д.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, народного депутата України, Лідера Радикальної партії до ОСОБА_3, народного депутата України, співголови політичної партії «Опозиційний блок» про захист особистих немайнових прав, відшкодування моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

В С Т А Н О В И В :

З 13.06.2017 року в провадженні судді Рубіжанського міського суду Луганської області Коваленко Д.С. знаходиться цивільна справа № 425/3338/17 за позовом ОСОБА_1, народного депутата України, Лідера Радикальної партії до ОСОБА_3, народного депутата України, співголови політичної партії «Опозиційний блок» про захист особистих немайнових прав, відшкодування моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Представником позивача, 13.12.2917 року засобами поштового звязку, надіслано до суду заяву про відвід судді Коваленка Д.С. у вказаній справі.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 21.12.2017 року (суддя Коваленко Д.С.) відвід головуючому судді - Коваленку Д.С. визнано необґрунтованим та передано цивільну справу разом із заявою про відвід до апарату Рубіжанського міського суду Луганської області для вирішення питання про відвід іншим суддею, який не входить до складу суду, провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12. 2017 року головуючим суддею по справі визначено ОСОБА_4

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147 -VIII, викладено у новій редакції Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України).

Цей закон набрав чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме, - з 15.12.2017 року.

Положеннями підпункту 9 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На час подання вказаної заяви про відвід, діяв ЦПК України у попередній редакції, але на час розгляду судом цієї заяви ЦПК України діє у новій редакції.

Відповідно до ч. ч. 7, 8, 11 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляю ухвалу.

Таким чином, суд розглядає заяву про відвід без повідомлення учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Із заяви про відвід вбачається, що представник позивача фактично не погоджується з процесуальними рішеннями головуючого судді - Коваленка Д.С., постановленими в наступних ухвалах Рубіжанського міського суду Луганської області.

16.11.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про передачу справи на розгляд Печерського районного суду м. Києва

30.11.2017 року визнано неявку ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 першою неявкою у судове засідання без поважних причин.

01.12.2017 року повернуто апеляційну скаргу представника позивача, подану ним на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 16.11.2017 року про відмову у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

На підставі вищевикладеного, представник позивача вважає, що своїми діями суддя Коваленко Д.С. перевищив свої службові повноваження, постановив незаконні та невмотивовані ухвали, вчинив тиск на адвоката, внаслідок чого вбачається сумнів в його обєктивності та неупередженості, а також заінтересованість в результаті розгляду справи.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, прийшов до наступного висновку.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Попередня редакція ЦПК України від 03.08.2017 року, тобто на час подання 13.12.2017 року заяви про відвід судді Коваленка Д.С., не містила такої норми.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України гарантується захист прав і свобод людини і громадянина судом.

Статтею 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що кожному гарантується захист прав, свобод та інтересів кожного гарантується незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 в попередній редакції ЦПК України, та п. 5 ч. 1 ст. 36 діючого на теперішній час ЦПК України передбачено, що однією з підстав для відводу судді є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, субєктивна впевненість сторони в упередженості судді, навіть за відсутності обєктивних підстав для неї, є чинником, що перешкоджає реалізації її права на справедливий суд.

Чітку позицію з цього приводу висловив Європейський суду з прав людини, вказавши в своєму рішенні від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України» (справа щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом): «Наявність безсторонності судді відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з обєктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується субєктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. За обєктивним критерієм слід визначити окремо поведінку судді, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у його безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється».

При розгляді справи по суті суд керується нормами Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», нормами цивільно-процесуального закону, з врахуванням Конвенції про захист прав людини та основних свобод та судової практики Європейського суду, які згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню як джерело права, під час здійснення провадження в справі судом дотримано основні засади та принципи цивільного судочинства, судом виконано основні завдання цивільного судочинства, такі як справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільної справи з метою надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушеного права та розгляду справи в розумні строки, передбачені практикою Європейського суду. Судовий процес відбувається на засадах диспозитивності та змагальності, суд здійснює правосуддя на засадах рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, сприяє сторонам у витребуванні доказів у справі та вживає заходів до невиправданих зловживань сторонами своїми процесуальними правами.

Викладені у заяві обставини не є підставою для відводу судді в розумінні ст. 36 діючого на теперішній час ЦПК України, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви про відвід судді.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 258-260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1, народного депутата України, Лідера Радикальної партії - ОСОБА_2 про відвід судді Коваленка Д.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, народного депутата України, Лідера Радикальної партії до ОСОБА_3, народного депутата України, співголови політичної партії «Опозиційний блок» про захист особистих немайнових прав, відшкодування моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Є.О. Романовський