Номер провадження: 22-ц/785/3039/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Журавльова О.Г.

ОСОБА_2

при секретарі Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитиниза апеляційною скаргою ОСОБА_4та ОСОБА_6 на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 16 грудня 2016 року,

встановила:

28 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою в якій зазначила, що вона знаходилась у шлюбі з відповідачем по справі, який 16 лютого 2000 року розірвано рішенням Ананьївського районного суду Одеської області.

Від вказаного шлюбу в них є повнолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На теперішній час їхній син навчається в Одеському державному університеті внутрішніх справ, є студентом третього курсу денної форми навчання факультету №4, 4 рівня акредитації за спеціальністю «Правознавство» на контрактній основі, а тому у звязку з цим потребує підтримки матеріального плану, оскільки він самостійного заробітку не має, знаходиться на її утриманні з повною оплатою нею суми контракту за навчання та проживання дитини.

Позивач вказала, що позивач регулярно виплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, а також аліменти на утримання сина під час його навчання в Первомайському політехнічному коледжі по день закінчення навчання відповідно до рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 25 вересня 2013 року.

Узвязку з продовженням навчання сином у вищому учбовому закладі на контрактній основі зі сплатою щорічної суми контракту в розмірі 15900 гривень, син потребує матеріальної підтримки з боку батька.

На даний час відповідач має постійне місце роботи, працює начальником сектору Купянського відділу поліції ГУНП в Харківській області, має стабільний заробіток, однак не надає дитині допомоги матеріального характеру в добровільному порядку, у звязку з чим вона звернулася до суду та просить задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні:

- позивач в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду заяву, відповідно до якої просила суд справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 37);

- відповідач, в судове засідання не з явився, однак надав на адресу суду письмові заперечення, в яких просив позовні вимоги задовольнити частково, а саме, стягнути з нього на утримання сина аліменти в розмірі 1/16 частини всі видів його заробітку, оскільки він має утриманні окрім своєї матері батька ОСОБА_7, матір своєї дружини ОСОБА_8, та сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 25-26).

Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 16 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5. Шевченкове, вул. Кірова, 145, Шевченківського району Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії МН №924870, виданий Шевченківським РВ ГУМВС України в Харківській області 17 травня 2007 року, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка мешкає в АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, паспорт громадянина України серії КК №044125, виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 17 липня 1998 року, аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку та інших доходів, починаючи з 28 вересня 2016 року і до закінчення навчання сином в Одеському державному університеті внутрішніх справ без урахування часу на канікули але не більш як до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір в прибуток держави в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 витрати, понесені нею внаслідок отримання юридичної допомоги в розмірі 400 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 просять рішення Ананьївського районного суду Одеської області скасувати повністю, ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні,в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму Верховного України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обовязково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно з вимогами ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Задовольняючи частково вищевказаний позов суд першої інстанції, на підставі матеріалів даної справи, ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України, правильно виходив з наступного.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_4 має сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є також сином відповідача по справі ОСОБА_5 (а.с. 06).

ОСОБА_6 навчається в Одеському державному університеті внутрішніх справ, є студентом третього курсу денної форми навчання факультету №4, 4 рівня акредитації за спеціальністю за спеціальністю «Правознавство» на контрактній основі, що підтверджується довідкою №803 від 15 вересня 2016, орієнтовний термін закінчення навчання липень 2018 року, що також підтверджується копією договору про надання платної освітньої послуги від 24 липня 2016 року (а.с. 10-11).

Відповідно до довідки Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області №1567 від 16 вересня 2016 року, до складу сімї ОСОБА_4 входить її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утримання своєї матері ОСОБА_4 (а.с. 12-13).

Середньомісячна заробітна плата ОСОБА_4 складає 3142 гривні 61 копійка, що підтверджується довідкою з місця роботи позивача (а.с. 14).

Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 25 вересня 2013 року з відповідача призначено стягнення аліментів на користь позивача на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх його заробітків на період навчання сина, та виданий відповідний виконавчий лист (а.с. 15-16).

Загальна сума доходу відповідача за період з 01 квітня 2016 року по 30 вересня 2016 року становила 49300 грн., про свідчить довідка про доходи №1856 від 07 листопада 2016 року (а.с.27).

До складу сімї відповідача входять ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 31).

Сума доходу ОСОБА_10 за 2015 рік склала 2368 грн. (а.с. 33).

Відповідач вступив у шлюб з ОСОБА_11 та від цього шлюбу мають сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 34-35).

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку, що оскільки на утриманні відповідача знаходяться зазначені вище особи, вищеназваний позов необхідно задовольнити частково та визначети аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_6, який продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку та інших доходів відповідача, починаючи з 28 вересня 2016 року до закінчення навчання.

При цьому, судова колегія зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо дочка або син продовжують навчання і зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років, але за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про можливість часткового задоволення зазначених вище позовних вимог.

Згідно з розяснень, які наведені в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати здоров я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції при ухваленні даного рішення вірно врахував положення ст. ст. 199, 200 СК України та розяснення, які викладені у вищевказаному пункті зазначеної вище Постанові Пленуму Верховного Суду України.

Вказане вище, також повністю співпадає з розясненнями, як викладені в п. 20 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, згідно якого, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів:

- досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;

- продовження ними навчання;

- потреба у звязку з цим у матеріальної допомозі;

- наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як па підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57 - 60 ЦПК УКраїни.

На підставі зазначеного вище, судова колегія вважає, що позивачі не в повному обсязі довели ті обставини, на які вони посилалась як на підставу своїх вимог щодо вищевказаного позову, що є обовязком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_6- відхилити. Рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 16 грудня 2016 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_12

ОСОБА_3

ОСОБА_2