Номер провадження: 22-ц/785/2990/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

при секретарі Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 січня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИЛА:

25.04.2016 року, ОСОБА_3 звернулась із позовом про стягнення з відповідача в твердій грошовій сумі аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, і, остаточно уточнивши вимоги, позивача просила стягувати з відповідача на її утримання до досягнення дитиною 3/х років аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача.

Позов обґрунтовано тим, що сторони з 2009 року перебувають у шлюбі, у шлюбі у них 29.03.2011 року народилась донька Анна, а 12.01.2015 року народився син ОСОБА_4. Після народження 2 дитини сторони перестали проживати разом, відповідач звернувся із позовом про розірвання шлюбу. Діти проживають разом із позивачкою, відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання дітей, позивачка не працює у звязку із доглядом за малолітньою дитиною і потребує матеріальної допомоги.

Посилаючись на те, що відповідач є підприємцем, має доходи і може надавати матеріальну допомогу, зокрема і на її утримання, позивачка просила позов задовольнити.

Представник позивачки позов підтримали у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Представник відповідача позов у судовому засіданні в суді першої інстанції не визнала, подала письмові заперечення на позов, зазначаючи, що відповідач не може надавати матеріальної допомоги на утримання позивачки.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.01.2017 року позов задоволено: суд стягнув з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 25.04.2016 року і до досягнення дитиною 3/х років. З відповідача на користь держави суд стягнув судові витрати у вигляді судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неврахування того, що він не може надавати матеріальну допомогу.

У засіданні колегії суддів: представник відповідача скаргу підтримала; представник позивачки скаргу не визнала.

Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

За змістом ст.. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Позивачка, остаточно уточнивши вимоги, просила стягувати з відповідача на її утримання до досягнення сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 років у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача (а.с.2,3,93,94).

Суд, задовольняючи позов і стягуючи з відповідача на утримання позивачки до досягнення дитиною 3/х років аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача виходив з того, що відповідач може надавати допомогу у такому розмірі (а.с.125-129).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Встановлено, що сторони з 2009 року перебувають у шлюбі, у шлюбі у них 29.03.2011 року народилась донька Анна, а 12.01.2015 року народився син ОСОБА_4 (а.с.4-6).

Після народження 2 дитини сторони стали проживати окремо, позивач звернувся із позовом про розірвання шлюбу. Діти залишились проживати разом із позивачкою. Позивачка, у звязку з тим, що син ОСОБА_4 не досяг 3/х років, здійснює догляд за сином і потребує матеріальної допомоги (а.с.6,7, 72,73).

Відповідач є особою працездатного віку, працює, зареєстрований як фізична особа-підприємець, отримує доходи від підприємницької діяльності (а.с.4152, 63, 76-79, 92, 95-116).

Зважаючи на те, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, а відповідач є працездатною особою і отримує доходи від підприємницької діяльності, тобто може надавати матеріальну допомогу (ст. 84 ч.ч.2,4 СК України), суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини.

Висновок суду у частині стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача також відповідає обставинам справи і вимогам закону - ст. ст. 182,183 СК України.

Доводи відповідача у скарзі про те, що: він, через розірвання контракту, втратив роботу; на підставі рішення суду його визнано таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, у звязку з чим він вимушений орендувати інше жиле приміщення; у 2016 році його доходи були лише протягом 3 кварталів і не враховано витрати на оподаткування доходів; не взято до уваги, що він добровільно сплачує аліменти на утримання дітей і наявність з цього приводу спору у суді; судом залишено поза увагою судову практику апеляційного суду не заслуговують на увагу з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач з 01.04.2015 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, і, у 2015-2016 роках здійснював підприємницьку діяльність, від якої отримував доходи (а.с.41-52,78,79,96-116).

Розірвання контракту, укладеного в процесі підприємницької діяльності відповідача не є підставою для ствердження про втрату останнім роботи, оскільки підприємницька діяльність відповідача у звязку з цим не припинена.

Спір про позбавлення відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, у даному випадку, не впливає на розгляд питання про стягнення аліментів на утримання дружини.

Аліменти стягнуто у частці з усіх видів заробітку або доходу відповідача, при цьому, остаточний розмір аліментів, з врахуванням витрат на оподаткування доходів, має вирішуватись у порядку виконання судового рішення.

Сплата відповідачем аліментів на утримання 2/х дітей у розмірі 1/3 частини, а також сплата ним аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3/х років у розмірі 1/6 частини загалом не буде перевищувати 1/2 частини його заробітку /доходу/ на місяць.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, обовязковими є судові рішення Верховного Суду України, прийняті за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, а не рішення суду апеляційної інстанції під час розгляду конкретної справи.

Інших, правових доводів, апеляційна скарга не містить.

Приймаючи до уваги, що рішення суду відповідає вимогам закону, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 січня 2017 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_6

ОСОБА_7