Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 321/1074/17 Головуючий у 1-й інстанції: Березніков О.В.
Провадження № 22-ц/778/3916/17 Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Крилової О.В.

Трофимової Д.А.

При секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: Михайлівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області, про визнання права особистої приватної власності на арештоване майно, виключення з акту опису і зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ОСОБА_3. звернулась до суду з вищезазначеним позовом, разом із заявою про забезпечення позову.

В заяві просила зупинити продаж арештованого майна за актом опису та арешту майна від 14 липня 2015 року у виконавчому провадженні № 42631094, складеним державним виконавцем Рижковим А.І. ВДВС Михайлівського РУЮ у Запорізькій області при примусовому виконанні виконавчого провадження № 42631094.

Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і

обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів

апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до

висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи зі змісту статей 150-153 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відмовляючи в задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості.

Так, до заяви про забезпечення позову ОСОБА_3 не надала жодного доказу на підтвердження належності спірного майна саме їй.

Крім того, зазначене майно взагалі не визначено індивідуальними ознаками, що не дає можливості його ідентифікувати, а також відсутні дані про намір його примусової реалізації.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права та скасування або зміни ухвали суду.

Керуючись ст. ст. ч. 1 ст. 374, ст. ст.375,382-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року у цій справі - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: