Провадження № 22-ц/790/6692/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2017 року у справі № 641/2646/17 (суддя Чайка І.В.) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поновлення строку для прийняття спадщини за законом, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поновлення строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поновлення строку для прийняття спадщини за законом.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зазначає, що ухвала про відкриття провадження у справі постановлена з порушенням правил підсудності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відкриваючи провадження у справі, суддя першої інстанції керувався ст. 122 ЦПК України та виходив з того, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а справа підсудна Комінтернівському районному суду м. Харкова.

Апеляційний суд Харківської області погоджується із вказаними висновками, оскільки вони відповідають матеріалам справи і узгоджуються із вимогами закону.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, тобто правила виключної підсудності встановлюється щодо позовів, предметом яких виступають об'єкти нерухомості (будівлі, земельної ділянки тощо), тобто залежно від предмета позову.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

На позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають з приводу нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про встановлення додаткового строку для звернення із заявою про прийняття спадщини - квартири АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Комінтернівського району м. Харкова.

Посилаючись у своїй апеляційній скарзі на порушення судом норм ч.1 ст.109 ЦПК України, в редакції якій діяв на час постановлення судового рішення, апелянт не звернув уваги на те, що предметом спору є додатковий строк для прийняття спадщини, яка розташована у Комінтернівському районі м. Харкова, спір виник з приводу прийнятті спадщини у вигляді нерухомого майна і підсудність у даному випадку визначає ст. 114 ЦПК України, тобто позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини ( виключна підсудність).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно визначившись із підсудністю наявного спору між сторонами, постановив оскаржувану ухвалу і не порушив порядок відкриття провадження у справі, встановлений ст. 122 ЦПК України.

Доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність та обґрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст. 367, 368, , 375, 381-384, 289, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2017 року залишити без змін.

Повне судове рішення буде складено 26 грудня 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий -

Судді:

Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2017 року.