АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Григоренка М.П.,

секретар судового засідання - Москалик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 жовтня 2017 року (суддя Смолій Л.Д., повний текст складено 18 жовтня 2017 року) у справі № 569/6686/17 за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсацію втрати частини заробітної плати, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 жовтня 2017 року задоволено частково позов ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсацію втрати частини заробітної плати.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на користь ОСОБА_3 нараховану та невиплачену заробітну плату в розмірі 43976 грн 46 коп.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 60737 грн 46 коп.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на користь ОСОБА_3 компенсацію втрати частини заробітної плати в розмірі 2927 грн 58 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмолено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ПрАТ "Рівнеазот" покликається на порушення _______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/6686/17 Головуючий в суді І інстанції - Смолій Л.Д.

Провадження № 22-ц/787/1742/2017 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що наказом № 293 від 10.04.2017 року було повністю припинено виробничу діяльність структурних підрозділів підприємства та оголошено вимушений простій з нарахування працівникам двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Такі обставини потягли за собою затримку у виплаті нарахованої заробітної плати і вихідної допомоги позивачу і заподіяння йому таким чином шкоди. Натомість ця шкода, завдана особі у зв'язку із вчиненням дій, спрямованих на усунення небезпеки, що загрожує цивільним правам та інтересам юридичної особи - ПрАТ "Рівнеазот", і цю небезпеку за даних умов не можна було усунути іншими засобами, тобто ПрАТ "Рівнеазот" порушуючи строки розрахунку із звільненими працівниками діяло у стані крайньої необхідності.

Відповідно до ч. 2 статті 1171 ЦК України, враховуючи обставини, за яких було завдано шкоди у стані крайньої необхідності, суд може звільнити ПрАТ "Рівнеазот" від відшкодування шкоди частково або в повному обсязі.

Зважаючи на те, що ПрАТ "Рівнеазот" сплачувало єдиний внесок, позивач не був позбавлений можливості звернутися в центр зайнятості після звільнення для отримання виплати допомоги по безробіттю.

Просить суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким звільнити ПрАТ "Рівнеазот" від відшкодування шкоди, заподіяної затримкою розрахунку при звільненні ОСОБА_3.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

Судом встановлено, що з 17.04.2008 року по 16 березня 2017 року ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ПрАТ "Рівнеазот", та наказом № 519-ВК від 16.03.2017 року був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю (а.с. 17).

Відповідно до положень ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до довідки ПрАТ "Рівнеазот" № 899 від 04.05.2017 року до виплати ОСОБА_3 належить заробітна плата в розмірі 43976 грн. 46 коп (а.с. 37)

На час розгляду справи судом першої інстанції заборгованість по заробітній плати позивачу не виплачена, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно положень ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначені в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

На підставі вказаних положень трудового законодавства, місцевим судом правомірно стягнуто з ПрАТ "Рівнеазот" на користь ОСОБА_3 невиплачену йому заробітну плату в розмірі 43976 грн 46 коп., та його середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день ухвалення оскаржуваного рішення у розмірі 60737 грн 46 коп., що правильно обраховано судом, відповідно до Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати".

Відповідно до положень ст. 34 Закону України "Про оплату праці" та ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Наданий позивачем розрахунок розміру компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати проведений у відповідності до ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", а тому місцевим судом правомірно задоволено такі позовні вимоги та стягнуто на користь позивача компенсацію втрати частини заробітної плати в розмірі 2927 грн. 58 коп.

Судом не встановлено підстав для застосування ч. 2 статті 1171 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

М.П. Григоренко