Номер провадження: 22-ц/785/7815/17
Номер справи місцевого суду: 501/262/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши апеляційними скаргами ОСОБА_2, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, начальника Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 13 червня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 16 грудня 2016 року про відмову у задоволені заяви про відвід начальника Кілійського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 та державного виконавця відділу ОСОБА_5 Минаєвни,

встановила:

До суду звернувся ОСОБА_4 із скаргою (Т.1 а.с.1-6), яку уточнив (Т.1 а.с.88-89), в якій мотивуючи тим, що начальник Кілійського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 та державний виконавець відділу ОСОБА_5 протягом проведення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню за виконавчими листами №501/2907/15-ц та 501/2908/15-ц виданими на підставі судових рішень Іллічівського міського суду Одеської області про стягнення з боржника аліментів на утримання доньки та колишньої дружини ОСОБА_2 до досягнення дитиною трирічного віку допускали чисельні порушення закону, неодноразово порушували права боржника за виконавчим провадженням, передбачені законом внаслідок чого в діях зазначених посадових осіб вбачалися упередженість та зацікавленість у проведенні виконавчих дій з метою створення сприятливих умов для стягувача за виконавчим провадженням в процесі виконання, просить суд:

- поновити пропущений з поважних причин строк на звернення до суду;

- визнати постанову Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 16.12.2016 року про відмову у задоволенні заяви про відвід начальника Кілійського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 та державного виконавця відділу неправомірною;

- зобовязати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області зробити відвід начальнику Кілійського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 та державному виконавцю відділу в порядку, встановлену законом.

Представники скаржника подану скаргу підтримали, подали суду заяви про розгляд скарги на Постанову про відмову у задоволенні заяви про відвід за їх відсутності.

Головне територіальне управління юстиції в Одеській області в особі представника в судове засідання не зявилося, про розгляд скарги сповіщалось належним чином, про що є особиста розписка представника, причин неявки суду не повідомило.

Начальник Кілійського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 та державний виконавець відділу в судове засідання не зявилися, про розгляд скарги сповіщались належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 13 червня 2017 року скарга задоволена. Визнано постанову Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 16.12.2016 року про відмову у задоволенні заяви про відвід начальника Кілійського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 та державного виконавця відділу ОСОБА_5 Минаєвни неправомірною. Зобовязано Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області зробити відвід начальнику Кілійського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 та державному виконавцю відділу ОСОБА_5 в порядку, встановлену законом України «Про виконавче провадження.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_2, начальник Кілійського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 та управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, кожен окремо, звернулись до суду апеляційної інстанції із апеляційними скаргами, в яких ставиться питання про скасування зазначеної ухвали та постановленні нової ухвали, якою відмовити ОСОБА_4 у задоволені скарги на постанову про відмову у задоволенні заяви про відвід (апеляційна скарга ОСОБА_2 та начальник Кілійського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області), про скасування ухвали у повному обсязі (апеляційна скарга Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області), посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 311 ЦПК України, однією з підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті та розгляду скарги, суд першої інстанції порушив наступні норми чинного процесуального законодавства.

Подавши скаргу від 21.10.2016 року, заявник не вказав, не зазначив та не залучив інших заінтересованих осіб, а саме стягувача ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не оплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

В п. 13 пленумуВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ пленуму за №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», зазначено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 35 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обовязків; статті 7477 ЦПК про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Положення п.17 постанови Пленуму вказують на те, що згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

В п.16 постанови Пленуму зазначено, що відповідно до статті 385 ЦПК скаргу нарішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх зясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути розяснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

ОСОБА_4 просив суд про поновлення строку на подання скарги, однак суд на зазначене клопотання не звернув своєї уваги, його не розглянув, жодного обґрунтування з цього приводу в оскаржуваній ухвалі не навів, не перевірив доводи заявника про його обізнаність щодо оскарженої постанови.

Стягувача ОСОБА_2 суд до участі у справі не залучив, посилаючись на те, що відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦПК України, скарга розглядається за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються, тим більше, що положення скарги стосувалися лише прав та обовязків боржника та Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, начальника районного відділу ДВС та державного виконавця стосовно можливості участі останніх двох у виконавчому провадженні. Посилаючись на ч. 5 ст. 36 ЦПК України, сторона скаржника в судовому засіданні від 11.04.2017 року заперечувала проти залучення стягувача до участі в провадженні.

Колегія суддів вважає, що в цій частині ухвала суду також є необґрунтованою, так як оскарженим судовим рішенням порушені права та інтереси стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_2.

Незважаючи на вказані порушення, суд першої інстанції відкрив 14.02.2017 року провадження по справі та призначив справу до розгляду на 23.02.2017 року.

Вказані порушення привели також до того, що розглядаючи справу в період з 14.02.2017 року по 13.06.2017 року суд жодного разу не здійснив виклик заінтересованої особи - ОСОБА_2, і розглянув справу за її відсутністю, не зясувавши її позицію щодо скарги.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що винесена ухвала Іллічівського міського суду Одеської області від 13 червня 2017 року не може вважатися законною та обґрунтованою, і тому вона підлягає скасуванню з направленням матеріалів до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо розгляду заяви по суті.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 311, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, начальника Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 13 червня 2017 року скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо розгляду заяви по суті в іншому складу суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_6