Справа № 202/446/17
Провадження № 2/202/858/2017
30 березня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Георгієвських Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, -
У січні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
У позовній заяві позивачка посилалася на те, що 29 листопада 2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. У шлюбі народилися спільні діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначила, що з квітня 2011 року між ними ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Повідомила, що підтримувати сімейні відносини з відповідачем не бажає, оскільки на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулася неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вказала, що відповідач останні пять років не приймав участі у забезпеченні життєвих потреб їхніх дітей ні матеріально, ні морально. Також, повідомила, що їх діти проживають і будуть проживати з нею, а відповідач ухиляється від обовязку, покладеного на нього ст. 180 Сімейного кодексу України, утримувати свою дитину.
Тому, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/2 всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 60 відсотків прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років.
Позивачка в судове засідання не зявилася, 30.03.2017 року надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 224-226 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що між сторонами 29 листопада 2003 року був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1297 (а.с. 4). У зазначеному шлюбі народилися діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 285533, актовий запис № 1481 від 07 грудня 2004 року, доданого до матеріалів справи, у якому батьками зазначено позивача та відповідача, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 165279, актовий запис № 189 від 21 лютого 2003 року, доданого до матеріалів справи, у якому батьками зазначено позивача та відповідача. Діти знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Спори щодо місця проживання дітей та поділу майна відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Причиною розпаду сімї є емоційна неврівноваженість відповідача, постійні сварки, різниця характерів, відсутність між позивачкою та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей, втрата почуттів взаємної любові та поваги.
При постановленні рішення, суд враховує те, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.
Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Також, суд бере до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обовязку по утриманню дитини. Відповідач є працездатною особою, а тому має можливість утримувати дитину, що є його обовязком, інших стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться.
Тому, приймаючи до уваги прохання позивачки, її матеріальне становище, і те, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, суд приходить до висновку, що справедливим та співмірним буде присудити на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 20 січня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки, сплачений при подачі позову про розірвання шлюбу, судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., а також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 104, 110, 180-182, 184, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3,7,10, 11, 15, 57, 88, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1297, які мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвати.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПННОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 20 січня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.
Рішення підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПННОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПННОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.П. Слюсар