Справа № 202/7355/17
Провадження № 2/202/3206/2017
24 листопада 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Мороз В.П.
при секретарі Гевюк М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності, -
У листопаді 2017 позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором оренди, у яком просила стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення від 02.02.2017 року у розмірі 8 000,00 грн.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.
Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) в судові засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідачка ОСОБА_1 (позивачка за зустрічним позовом) в судові засідання не зявилася. Подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
02 лютого 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 було укладено договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Спаська, 2-А, відповідно до якого ОСОБА_2 надала останнім, у строкове платне користування вказане нежитлове приміщення на умовах сплати орендної плати.
Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно п.3 ч.1 ст.208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу слід вчиняти у письмовій формі.
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.
Таким чином, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_2 не визнає права ОСОБА_1 на спірне приміщення, у той час як умови договору купівлі-продажу нежитлового приміщення виконані в повному обсязі, суд вважає за можливе визнати цей договір дійсним та визнати право власності за ОСОБА_1 на спірне приміщення.
Вирішуючи питання про судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_2, як відповідача за зустрічним позовом підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 8640,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 328, 392, 629 ЦК України ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 8640,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя В.П. Мороз