Провадження № 2/522/7816/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі головуючого судді Бойчука А.Ю.

при секретарі Іскрич В.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Одеська обласна філармонія» про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Комунальної установи «Одеська обласна філармонія», згідно якої просив:

-визнати протиправним та скасувати наказ КУ Комунальної установи «Одеська обласна філармонія» за № 40-к від 07 червня 2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади артиста балету академічного ансамблю української музики, пісні та танцю «Чайка» на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України.

-поновити на посаді артиста балету академічного ансамблю української музики, пісні та танцю «Чайка» (Код ; Адреса місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Буніна, 15) з 07.06.2017 року, допустивши негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за один місяць.

-зобовязати виконуючого обов'язки начальника відділу кадрів Комунальної установи «Одеська обласна філармонія» (Код ; Адреса місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Буніна, 15) внести зміни до трудової книжки, зазначивши «запис від 07.06.2017 року є недійсним, поновлений на роботі з 07.06.2017 року»;

-стягнути з Комунальної установи «Одеська обласна філармонія» (Код ; Адреса місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Буніна, 15) на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.06.2017 року по день ухвалення рішення;

-стягнути моральну шкоду у розмірі 5000,00 (пять тисяч) гривень.

При цьому посилаючись на те, що підставою для звільнення слугувало те, що 31 травня він та ще двоє артистів балету відмовились їхати у відрядження з 29 липня по 19 серпня 2017 року у ОСОБА_2 та Іспанію, про що начебто було складено відповідний акт від 31.05.2017 року, з яким артистів ознайомлено 02.07.2017 року під розпису, у якому він нібито відмовився від підпису, про що також складено акт. Вважає звільнення незаконним оскільки як вбачається із п.5 Розділу 1 Контракту, де повинні бути визначені «Особливі умови, що визначають характер роботи», як то серед іншого ймовірність службових відряджень, виїзд на гастролі тощо, таких особливих умов Контракт не містить і при його укладанні ніяких обовязкових передбачуваних відряджень передбачено не було. Згідно із останнім абзацом п.1 Розділу ІІІ Контракту, у його обовязки, як працівника входить відїжджати в службові відрядження виключно за розпорядженням Роботодавця. Відповідно до п. 3 Розділу ІІІ Контракту: Роботодавець не має права вимагати від Працівника виконання обовязків, не обумовлених цим Контрактом. Пунктом 4 цього ж Розділу Контракту встановлено, що додаткові обовязки (понад ті, що передбачені цим Контрактом) та умови їх виконання можуть бути встановлені лише за згодою Сторін та шляхом укладання додаткової угоди до цього Контракту. Таким чином, умови Контракту були дотримані в повному обсязі, у звязку із чим наказ про звільнення є протиправним, підлягає скасуванню із поновленням його на посаді в судовому порядку.

Представник позивача надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу без фіксації судового засідання, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу без фіксації судового засідання, позовні вимоги не визнав, вважає їх незаконними та необґрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно наданих письмових заперечень відповідач зазначив, що Наказом № 25 від 01.06.2017 року Академічний ансамбль української музики, пісні та танцю «Чайка» Одеської обласної філармонії відряджено у ОСОБА_2 та Іспанію з 29 липня по 19 серпня 2017 року для участі в фестивалі ОСОБА_2 та Іспанії, про що було повідомлено під розпис усім артистам ансамблю «Чайка». Під час ознайомлення з наказом ОСОБА_1 відмовився від підпису про факт ознайомлення з цим наказом. Про заплановане відрядження всім працівникам було відомо більше півроку назад, а організатори фестивалю прибули з ОСОБА_2 до Одеси і погодили виступ ансамблю «Чайка». Артисти ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 19.05.2017 року були попереджені художнім керівником Академічного ансамблю української музики, пісні та танцю «Чайка» ОСОБА_5 про звільнення за невиконання умов їх контрактів (відмова їхати у закордонне відрядження). Оскільки п.1 розділу 3 (обовязки працівника) контракту ОСОБА_1 від 03.11.2016 року чітко вказує «за розпорядженням Роботодавця відїжджати в службові відрядження на території України і за її межами», тобто за умовами вказаного контракту позивач повинен їздити у службові відрядження. Проте, позивач відмовився їхати у закордонне відрядження, тому його було звільнено.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, вислухавши пояснення свідків, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Матеріалами справи встановлено, що 03 листопада 2016 року між комунальною установою «Одеська обласна філармонія» (далі-Роботодавець) та ОСОБА_1 (далі-Працівник) укладений контракт з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури. Відповідно до умов якого ОСОБА_1 призначено на посаду артиста балету, вищої категорії, академічного ансамблю української музики, пісні та танцю «Чайка» КУ «Одеська обласна філармонія». Строк дії контракту з 01.12.2016 року по 30.11.2019 року. Пунктом 1 розділу 3 (права та обовязки сторін) контракту передбачено «за розпорядженням Роботодавця відїжджати в службові відрядження на території України і за її межами».

Наказом КУ «Одеська обласна філармонія» № 40-к від 07.06.2017 року за невиконання розділу 3 умов контракту про роботу від 03.11.2016 року звільнено ОСОБА_1 з 07 червня 2017 року, на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України, у звязку з відмовою виконувати умови договору. В наказі зазначено, що підставою звільнення є: контракт, акт від 31.05.2017 р., акт від 02.06.2017 р. крім того, зазначено, що 31 травня артисти балету академічного ансамблю української музики, пісні та танцю «Чайка» ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1 відмовились їхати у відрядження з 29 липня по 19 серпня 2017 року у ОСОБА_2 та Іспанію, про що складено відповідний акт. 2 липня 2017 року артисти ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1 з актом від 31.05.2017 року ознайомлені, від розпису відмовились, про що складено відповідний акт.

Судом встановлено, що 01.06.2017 року було видано Наказ КУ «Одеська обласна філармонія» № 25 про відрядження Академічного ансамблю української музики, пісні та танцю «Чайка» з 29 липня по 19 серпня 2017 року для участі у фестивалі ОСОБА_2 та Іспанії. В наказі зазначено, що витрати на відрядження по Україні за рахунок Одеської обласної філармонії у ОСОБА_2 та Іспанії за рахунок сторони, що запрошує. Підстава контракт від 12.02.2017 року, в якому зазначені умови відрядження.

02.06.2017 року складено акти, що ОСОБА_1 відмовився їхати у відрядження.

Доводи позивача, стосовно того, що в його обовязки, як працівника входить відїжджати в службові відрядження виключно за розпорядженням Роботодавця, а такого розпорядження не було, спростовуються наданими відповідачем доказами, а саме наказом від 01.06.2017 року № 25 про відрядження.

Відмова позивача їхати у відрядження на фестиваль в складі колективу «Чайка» підтверджується рапортом художнього керівника ансамблю «Чайка» ОСОБА_5 від 19.05.2017 року.

Отже, підставою для звільнення стало порушення розділу 3 умов Контракту, тобто відмова виконувати умови контракту, що є підставою для звільнення згідно п.8 ст.36 КЗпП України.

Сторони перебували у трудових відносинах, які були укладені на підставі контракту з професійним творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури від 03 листопада 2016 року. Пунктом 1 розділу 3 (права та обовязки сторін) контракту передбачено «за розпорядженням Роботодавця відїжджати в службові відрядження на території України і за її межами».

Відповідно до статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору. Строк дії контракту, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення й організації праціпрацівника, умови розірвання (у тому числі дострокового) договору можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Законними підставами для припинення трудового договору вважаються такі обставини, які визначені законодавчими актами. Згідно з пунктом 8 статті 36 КЗпП України підставами для припинення трудового договору можуть бути додаткові, не передбачені законодавством підстави, зазначені у контракті. Аналогічна правова позиція викладена у справі за № 6-127 цс 12.

Таким чином, відсутні підстави для поновлення на роботі ОСОБА_1 в Комунальній установі «Одеська обласна філармонія» а тому не підлягають задоволенню вимоги про поновлення на роботі, а також зобов'язання внести зміни до трудової книжки та стягнення середнього заробітку.

Стосовно вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000,00 (пять тисяч) гривень, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Положеннями ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст. 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника в сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі відповідними змінами) роз'яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права в сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв'язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази які підтверджують яким саме чином, дії «Одеська обласна філармонія» спричинили позивачу моральної шкоди, з яких міркувань виходив, визначаючи розмір шкоди саме в розмірі 5 000,00 грн., якими доказами це підтверджується та з урахуванням яких обставин визначено саме такий розмір моральної шкоди. Оскільки матеріалами справи не підтверджується спричинення позивачу моральної шкоди, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення на його користь моральної шкоди в розмірі 5 000,00 гривень слід відмовити.

Відповідно до ч 1-3,5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись: ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 і Петрова буд. 10 корп. Б, кв. 24 (ІПН НОМЕР_1) до Комунальної установи «Одеська обласна філармонія», яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, 15 (Код ) про поновлення на роботі відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до п. п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя А. Ю. Бойчук