Справа № 199/3391/17
09.11.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
за участю секретаря Борулько М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 02.11.2001 року, реєстровий №241, на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.
Донька позивачки ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який рішенням суду від 04.02.2013 року був розірваний.
У квартирі за даною адресою є зареєстрованим ОСОБА_2, який у 2010 року зібрав свої речі та виїхав з квартири, на теперішній час його особисті речі відсутні, фактичне місце проживання невідоме.
Посилаючись на те, що починаючи з 2010 року ОСОБА_2 в квартирі не проживає, не сплачує за комунальні послуги, перешкод у проживанні позивачка йому не чинить, тому просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила справу слухати у її відсутність, проти постановлення заочного рішення не заперечувала, про що надала письмову заяву.
Відповідач у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи сповіщався належним чином - через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №72 від 19.09.2017 року, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02.11.2001 року, реєстровий №241, на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.
Донька позивачки ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який рішенням суду від 04.02.2013 року був розірваний.
У квартирі за даною адресою є зареєстрованим ОСОБА_2, який з 2010 року у даному житловому приміщенні не проживає, що підтверджується актом про непроживання від 20.05.2017 року, фактичне місце проживання відповідача невідоме.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки реєстрація відповідача за вказаною адресою не дозволяє позивачці розпорядитися своєю власністю, крім того, вона змушена нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Також суд вважає стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору 640,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 169, 208, 209, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 321, 405 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,00 гривень витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: