Справа № 426/8633/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

03 квітня 2017 року , Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсової Н.В.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Сватове, матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Встановив:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом в інтересах ПАТ «Універсал Банк» в якому зазначив, що ПАТ «Універсал Банк» (далі за текстом Банк, Позивач) 17 червня 2013 року та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір № CL 138339 від 17.06.2013 року (далі кредитний договір) ОСОБА_1 (далі Позичальник, Відповідач 1) отримав у позивача кредитні кошти у сумі 30 000, 00 гривень, дата повернення суми кредиту 15 червня 2015 року. ОСОБА_1 зобовязується сплачувати проценти в розмірі 37,00%. Банк виконав свої зобовязання у повному обсязі. Однак, в порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобовязання та не сплачує проценти за користування коштами, не повертає чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку. Так, станом на 02.07.2016 року заборгованість ОСОБА_1 по кредиту складає 34 041,54 гривень, яку просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Універсал Банк» та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1, яка проживають на не підконтрольній території України, з яким відсутній поштовий зв'язок, та інші засоби звязку, про час та місце слухання справи повідомлена через оголошення в пресі відповідно до ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не зявилася, не повідомивши про причини неявки, жодних заяв та заперечень проти позовних вимог від неї не надходило.

Суд на місці ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до умов Кредитного договору № CL 138339 від 17.06.2013 року ОСОБА_1 отримала у позивача кредитні кошти у сумі 30 000, 00 гривень, дата повернення суми кредиту 15 червня 2015 року. ОСОБА_1 зобовязується сплачувати проценти в розмірі 37,00%.

Станом на 02.07.2016 року заборгованість ОСОБА_1 по кредиту складає 34 041,54 гривень.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти.

Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦКУ України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 статті 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, згідно якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Пунктами 29, 30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» надано розяснення про те, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від предявлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статі 651 ЦК. Вимога про дострокове виконання кредитного договору навіть у разі належного його виконання, а якщо вимогу не буде задоволено право звернення стягнення на предмет застави/іпотеки може бути заявлено заставодержателем лише в чітко визначених законом або договором випадках.

Відповідач ОСОБА_1 зобовязання вчасно не виконує, в звязку з чим утворилась заборгованість. Згідно копії розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість станом на 02.07.2016 року заборгованість ОСОБА_1 по кредиту складає 34 041,54 гривень.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 31 241,54 грн., з яких: прострочена заборгованості по кредиту 17 703,96 грн; відсотки 13 537,58 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.

В частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 2 800, 00 грн., суд дійшов наступного.

Основним зобовязанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафу, пені).

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, в якому міститься м. Луганськ Луганської області.

Як вбачається зі справи, відповідач зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому він є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань.

Крім того, комерційним банкам Національним банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування пені позивачем здійснено починаючи з 15.12.2014 р. За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення штрафу в розмірі 2 800, 00 грн., необхідно відмовити в стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року.

Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1378,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 536, 553, 554, 610-612, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 30, 58-60, 74, 79, 88, 209,212-215, 224-233 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (МФО 322001, ) заборгованість за Кредитним договором № CL 138339 від 17.06.2013 року у розмірі 31 241,54 грн., з яких: прострочена заборгованості по кредиту 17 703,96 грн; відсотки 13 537,58 грн..

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму сплаченого судового збору в розмірі 1378, 00 гривень.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_2