Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2017 Справа №607/11385/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 предявили до суду позов до відповідача ОСОБА_3, в якому просять визнати за ними право власності на квартиру №15 загальною площею 50,9 кв.м., що знаходиться по вул. Пушкіна, 1 в м. Тернопіль, зокрема по ? її частини за кожним із них, в порядку спадкування за законом після померлої 16 березня 2015 року матері ОСОБА_4. В обґрунтування позовних вимог вказують, що вони є спадкоємцями першої черги за законом після померлої 16 березня 2015 року матері ОСОБА_4 та спадщину прийняли, оскільки на момент смерті проживали разом із спадкодавцем. Однак, звернувшись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу позивачам відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру №15, що знаходиться по вул. Пушкіна, 1 в м. Тернопіль, у звязку із відсутністю державної реєстрації права власності на вказану квартиру. З цих підстав позивачі позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просять суд позов задовольнити.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися, однак їх представник ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Згідно ордера №435 серії МК виданого 06 червня 1984 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів №337 від 25 травня 1984 року, ОСОБА_4, сімя якої складається із чотирьох чоловік отримала право на зайняття 2 кімнат загальною житловою площею 28,62 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1.

Як убачається із довідки №12 виданої 10 серпня 2017 року приватним підприємством Люкс, ОСОБА_4 була членом кооперативу, пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_2 сплачено повністю.

16 березня 2015 року ОСОБА_4 померла, що стверджується актовим записом №424 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, яким 18 березня 2015 року видане свідоцтво про смерть серії І-ИД №186539.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-ИД №333570 виданого 25 січня 1982 року міським відділом ЗАГС м. Тернопіль, ОСОБА_6 народилася 06 січня 1982 року у м. Тернопіль, про що зроблено актовий запис №202 міського відділу ЗАГС м. Тернопіль. Батьками ОСОБА_6 у вказаному свідоцтві про народження зазначені: ОСОБА_7 та ОСОБА_4.

26 лютого 2005 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8, про що зроблено актовий запис №222 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 26 лютого 2005 року видане свідоцтво про шлюб серії 1-ИД №000102. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище Чалабій.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ИД №433524 виданого 22 грудня 1976 року міським відділом ЗАГС м. Тернопіль, ОСОБА_2 народився 28 листопада 1976 року у м. Тернопіль, про що зроблено актовий запис №2996 міського відділу ЗАГС м. Тернопіль. Батьками ОСОБА_2 у вказаному свідоцтві про народження зазначені: ОСОБА_7 та ОСОБА_4.

Таким чином, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після померлої 16 березня 2015 року ОСОБА_4.

Довідкою №855 виданою 10 серпня 2017 року приватним підприємством Люкс стверджується, що квартира АДРЕСА_2 займає житлову площу 28,6 кв.м., складається з 2 кімнат, тип власності кооперативна. Власником особового рахунку житлової площі є ОСОБА_4, знята з реєстрації у звязку із смертю з 16 березня 2015 року. Склад сімї, яка приймається на квартирний облік ОСОБА_6, зареєстрована за вказаною адресою з 01 травня 2005 року та ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою з 01 січня 1991 року.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №39/2017 заведеної після смерті ОСОБА_4, у встановлений законом строк ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_9 письмові заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3, зокрема по ? її частини кожному із них.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №490/02-31 від 14 серпня 2017 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу відмовлено ОСОБА_1, ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2, оскільки право власності на вказане нерухоме майно не оформлене.

У матеріалах спадкової справи не містять звернень (заяв) до нотаріальної контори інших спадкоємців за законом після померлої 16 березня 2015 року ОСОБА_4, крім позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

10 серпня 2017 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 виготовлено технічний паспорт на квартиру №15 у житловому будинку №1 по вул. Пушкіна в м. Тернопіль. Замовниками технічної інвентаризації у вказаному технічному паспорті зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Згідно технічної характеристики квартири, вказана квартира посімейного, спільного заселення розташована на 4 поверсі 9 поверхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 28,6 кв.м., загальна площа квартири 50,9 кв.м.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У ст.1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 19-1 Закону України Про кооперацію, член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Відповідно до ст. 384 Цивільного кодексу України, член житлово - будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово - будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_3 виплачений повністю, тому ОСОБА_4 фактично була власником двокімнатної квартири №15 по вул. Пушкіна в м. Тернопіль.

Вимогами ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла її дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2, як такі, що на момент смерті спадкодавця проживали разом із нею та не заявили відмови від спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину квартири №15, загальною площею 50,9 кв.м. по вул. Пушкіна, 1 в м. Тернопіль та визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частину квартири №15, загальною площею 50,9 кв.м. по вул. Пушкіна, 1 в м. Тернопіль, в порядку спадкування за законом після померлої 16 березня 2015 року ОСОБА_4.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на ? частину квартири №15, загальною площею 50,9 кв.м. по вул. Пушкіна, 1 в м. Тернопіль.

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) право власності на ? частину квартири №15, загальною площею 50,9 кв.м. по вул. Пушкіна, 1 в м. Тернопіль.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_11