Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"14" грудня 2017 р. 145/1329/17

2/145/745/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дзвониської сільської ради, Тиврівської РДА про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Позивач звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його баба ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована по вул. АДРЕСА_1

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями по вул. АДРЕСА_2 а також право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 кадастровий номер НОМЕР_1 площею 5,8182 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дзвониської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

За життя його баба ОСОБА_3 склала заповіти на частину житлового будинку та житловий будинок від 26 грудня 1996 року.

На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Оскільки заповітами спадкодавця земельна ділянка НОМЕР_2 кадастровий номер НОМЕР_1 площею 5,8182 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дзвониської сільської ради Тиврівського району Вінницької обл. охоплена не була, її спадкування здійснюється за законом.

Він є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3 за правом представлення згідно ч.2 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, так як його батько - син спадкодавця ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 тобто раніше за спадкодавця.

Крім нього іншим спадкоємцем першої черги спадкування за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_3 є його сестра ОСОБА_5.

Він прийняв спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_3 з силу ст. 549 ЦК УРСР 1963 р., так як до шести місяців з часу відкриття спадщини вступив у володіння та управління спадковим майном, зокрема заволодів державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 07 липня 2000 року та до цього часу зберігає його у себе.

Його сестра ОСОБА_5 спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 не приймала та на неї не претендує.

Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 5,8182 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дзвониської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві, пояснив, що спадкодавиця частину житлового будинку заповіла ОСОБА_5, а цілий будинок ОСОБА_2 і обоє спадщщину прийняли. Земельна ділянка заповітом не охоплена, тому підлягає спадкуванню за законом. Батько позивача помер до смерті спадкодавця.

Представник Дзвониської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Представник Тиврівської РДА в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, не заперечує в задоволенні позову.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована по вул. АДРЕСА_3 що стверджується довідкою виконкому Тиврівської селищної ради № 447 від 07.08.2017 року (а.с. 13).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями по вул. АДРЕСА_2 а також право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 кадастровий номер НОМЕР_1 площею 5,8182 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дзвониської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_3 склала заповіти на частину житлового будинку та житловий будинок від 26 грудня 1996 року.

На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Оскільки заповітами спадкодавця земельна ділянка НОМЕР_2 кадастровий номер НОМЕР_1 площею 5,8182 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дзвониської сільської ради Тиврівського району Вінницької обл. охоплена не була, її спадкування здійснюється за законом.

Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3 за правом представлення згідно ч.2 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, так як його батько - син спадкодавця ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 тобто раніше за спадкодавця.

Крім нього іншим спадкоємцем першої черги спадкування за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_3 є його сестра ОСОБА_5.

Позивач прийняв спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_3 з силу ст. 549 ЦК УРСР 1963 р., так як до шести місяців з часу відкриття спадщини вступив у володіння та управління спадковим майном, зокрема заволодів державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 07 липня 2000 року та до цього часу зберігає його у себе.

Його сестра ОСОБА_5 спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 не приймала та на неї не претендує, що стверджується її заявою від 01.11.2017 року.

Згідно із частиною першою статті 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначались статтею 23 ЗК України 1990 року.

Право власності громадян на земельну ділянку виникало з моменту прийняття відповідною радою рішення про передачу у власність громадянину земельної ділянки, але з наступною видачею державного акта на право власності на земельну ділянку. ( Лист ВССУ № 10 1387/0/4-12 від 27.09.2012 року « Про практику застосування судами при розгляді спраї окремих норм про власність та спадкування»).

За життя ОСОБА_3 на підставі рішення 12 сесії 3 скликання Дзвониської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 11 квітня 2000 року набула право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 площею 5,82 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дзвониської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яке було посвідчене державним актом серії НОМЕР_4 від 07 липня 2000 року.

Тому ОСОБА_3 була законним власником цієї земельної ділянки.

При цьому, невитребуваний земельний пай - це умовна земельна частка, на яку громадянин не отримав земельний сертифікат. Законом «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено механізм їх використання. Так, нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки у відповідності до їх місця розташування за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням до отримання їх власниками.

Оскільки на зазначену земельну ділянку спадкодавцем було отримано державний акт на право приватної власності на землю, така ділянка не може вважатись невитребуваним паєм.

Крім того, у відповідності до ст. 1277 ЦК України (чинної на час реєстрації земельної ділянки в державному земельному кадастрі), лише у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд міг визнати спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В даному випадку жодної із зазначений підстав для переходу спадкового майна до держави не було. Рішення про визнання спадщини відумерлою судом не приймалося і не могло прийматися, так як він є спадкоємцем за заповітом та спадщину прийняв.

Згідно ч.2 ст. 548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття, а час її оформлення жодним строком не обмежується.

За таких обставин жодних підстав реєструвати вказану земельну ділянку в державному земельному кадастрі як державну власність не було, а тому ця земельна ділянка входить до складу прийнятої ним спадщини.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НОМЕР_5 від 07.08.2017 року, виданого кадастровим реєстратором Брижуватою О.М земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1, її точна площа (із заокругленням до однієї тисячної) становить 5,8182 га.

Земельна ділянка тимчасово до оформлення спадщини передавалася Тиврівською РДА в оренду ПП «Віта» с. Дзвониха, однак договір оренди уже закінчився і жодних обмежень у використанні земельної ділянки в даний час немає, що стверджується цим же витягом з ДЗК.

Заборони на вказану земельну ділянку немає, що стверджується довідкою виконкому Дзвониської сільської ради Тиврівського району Вінницької області № 115 від 07.08.2017 р. (а.с. 14).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1225, 1233,1235, 1268, 1269 ЦК України, ст. 529, 548, 549 ЦК України 1963 року,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 5,8182 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дзвониської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.