Справа №359/2486/14-ц
Провадження №6/359/1421/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Тоцької К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації в залі суду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

27.11.2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в особі директора ОСОБА_4 звернулось до суду із зазначеною заявою, в обґрунтування якої зазначають, що 18.06.2014 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області було задоволено позов публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про заборгованості за кредитним договором № 014/6435/74/65115 від 28.11.2007 року, яким стягнуто на користь позивача заборгованість в сумі 128354,26 грн. та судові витрати. В подальшому Бориспільським міськрайонним судом було видно виконавчий лист по вказаній справі. 29 червня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний ОСОБА_5» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/42, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/6435/74/65115 від 28.11.2007 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 перейшло до ПАТ «КІБ». 29 червня 2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/42-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/6435/74/65115 від 28 листопада 2007 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». На підставі чого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права кредитора до відповідачів за вказаним кредитним договором. На підставі викладеного ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», просить суд замінити у вказаній справі стягувача ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» на його належного правонаступника.

Представник заявника в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд заяви без його участі, вимоги підтримує.

Інші учасники процесу також не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Тому, суд розглянув дану заяву у їх відсутність, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду вказаної заяви.

Дослідивши подану заяву з додатками, а також матеріали цивільної справи, суд приходить на висновку, про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача виходячи з наступного.

Підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва (так само як і внаслідок виконання зобовязання за боржника поручителем, майновим поручителем або іншою третьою особою) буде пряма вказівка акта цивільного законодавства (ч.3 ст.11 ЦК України), а також настання певних обставин, які мають юридичне значення .

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні судової практики від 25.09.2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» розяснив, що під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обовязків від право попередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Згідно ч.5 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Пунктом 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження", статті 472 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За результатами розгляду справи 6-122цс13, Верховним Судом України 20 листопада 2013 року висловлено Правову позицію, відповідно до якої виходячи зі змісту статей 512,514 ЦК України,ст. 378 ЦПК України,ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження"заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав,у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області було задоволено позов публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про заборгованості за кредитним договором № 014/6435/74/65115 від 28.11.2007 року, задоволено повністю та стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість в сумі 128354,26 грн. (а.с.54-55)

На підставі вищевказаного рішення суду Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчі листи, які були направлені на адресу позивача 24.07.2014 року (а.с.64).

29 червня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний ОСОБА_5» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/42, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/6435/74/65115 від 28.11.2007 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 перейшло до ПАТ «КІБ».

29 червня 2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/42-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/6435/74/65115 від 28 листопада 2007 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Відповідно до п. 2.1. вищевказаного Договору, перелік кредитних договорів боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання Договору зазначені в Додатку 1 до Договору (Попередній реєстр боржників), що є невідємною частиною.

Згідно із п. 5.1 цього Договору, не пізніше 180 календарних днів з Дати відступлення прав вимоги за кредитними договорами та Договорами забезпечення, первісний кредитор передає, а новий кредитор зобовязаний прийняти Документацію, про що складається акт приймання передачі за формою згідно з Додатком №4 до Договору.

Проте, заявником для підтвердження передачі права вимоги від ПАТ «КІБ» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не надано Акту приймання-передачі, який, відповідно до Договору Факторингу є доказом цієї передачі, не надано додаток №1 до Договору.

Тому на підставі вищезазначеного, передача права вимоги за кредитним договором № 014/6435/74/65115 від 28.11.2007 року р., укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, не є доведеною.

Крім того, слід зазначити, що надані витяги з реєстру боржників (а.с.4,5) містять суму заборгованості вищу ніж встановлена рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2014 року, що свідчить про невідповідність сум заборгованості за рішенням суду у виконавчому провадженні, заявленим сумам ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Також суду не надано доказів, що попередні стягувачі за рішенням суду виконали вимоги указаних вище договорів щодо належного попередження боржників про перехід права вимоги до третіх осіб. З цього приводу, так само суду не надано відповідних доказів зворотньому.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням зазначеного, суду не надано допустимих доказів тому, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» має право на правонаступництво вимог до боржників ОСОБА_2Г та ОСОБА_3 Таким чином, у задоволення заяви товариства, на думку суду, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.6 ст. 259, ст. 442 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з моменту складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Апеляційного суду Київської області.

Повний текст ухвали суду виготовлено 23.12.2017 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_6