Провадження № 2/325/558/2017
Справа № 325/1740/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., при секретарі Орманджи Ф.К., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Приазовське Запорізької області, цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлого 26 січня 2017 року.

Заява обґрунтована тим, що після смерті батька ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № 292 площею 4,72 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, право власності на яку посвідчене Державним актом на право власності серії ЗП № 012560, виданим на підставі розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області № 269 від 17 червня 2003 року. 02 вересня 2008 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області ОСОБА_5, згідно якого належну йому вище наведену земельну ділянку заповів позивачу та її брату ОСОБА_6 в рівних долях. Про заповіт їм стало відомо тільки в жовтні 2017 року. А саме, коли інший їх брат ОСОБА_3 (відповідач у справі), з яким батько проживав по день своєї смерті, отримував довідку в Богданівській сільській раді. Після того як в сільській раді відповідачу повідомили про заповіт, він переглянув документи померлого та знайшов оригінал заповіту і державного акта. ОСОБА_6, який є спадкоємцем за заповітом на ? частину земельної ділянки, спадщину у встановлені строки не прийняв та відмовився звертатися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Не зазначені в заповіті інші діти померлого - ОСОБА_3 та ОСОБА_7, які є спадкоємцями першої черги, не здійснювали дій щодо прийняття спадщини. Позивач зазначила, що пропустила встановлений строк з поважних причин, оскільки про наявність заповіту дізналася після збігу шестимісячного строку, також у неї не було оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, оскільки не має можливості бути присутнім в судовому засіданні. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі, зазначив, що до нотаріуса для оформлення спадщини не звертався.

Відповідно до частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно статті 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 26 січня 2017 року в селі Степанівка Друга Приазовського району Запорізької області помер ОСОБА_4, який є батьком позивача, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 376496, виданим 01 лютого 2017 року виконкомом Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, і копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 347732, виданого повторно 25 жовтня 2017 року Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 409329, виданого 28 квітня 1978 року, встановлено, що 28 квітня 1978 року ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала шлюб з ОСОБА_9, та після реєстрації шлюбу їй присвоєне прізвище ОСОБА_9.

ОСОБА_1, народилась 21 липня 1956 року в с.Степанівка Приазовського району Запорізької області, зареєстроване місце її проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 а, м.Енергодар (копія паспорта громадянина України серії СА номер 433381, виданий 19 квітня 1997 року Енергодарським МВ УМВС України в Запорізькій області).

Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЗП №012560, виданого 05 квітня 2004 року Приазовським районним відділом земельних ресурсів, ОСОБА_4, на підставі розпорядження голови Приазовської райдержадміністрації Запорізької області № 269 від 17 червня 2003 року є власником земельної ділянки площею 4,72 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області.

ОСОБА_4, який народився 13 жовтня 1926 року в селі Степанівка Друга Приазовського району Запорізької області, на випадок смерті заповів земельну ділянку належну йому на підставі вище наведеного державного акта - ОСОБА_1, яка народилась 21 липня 1956 року в с.Степанівка Приазовського району Запорізької області та ОСОБА_6, який народився 21 березня 1951 року в місті Запоріжжя в рівних долях. Зазначене підтверджується копією заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітеті Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 204 та скріплено печаткою сільської ради. 09.10.2017 року до заповіту додано запис секретаря виконкому ОСОБА_10 від 09.10. 2017 року, що заповіт не змінювався та не відмінявся.

Згідно довідки виконавчого комітету Богданівської сільської ради № 848 від 09.10.2017 року, ОСОБА_4 з 2015 року по день своєї смерті 26 січня 2017 року проживав ІНФОРМАЦІЯ_3. За тією ж адресою проживає його син ОСОБА_3. Іншими відомими спадкоємцями є також його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4, і ОСОБА_7, проживаючий за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50371574 від 20 грудня 2017 року, після померлого 26 січня 2017 року ОСОБА_4, спадкова справа не відкривалася.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 ст.1268 ЦК України).

Частина 1 статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Вказаний в заповіті спадкоємець ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, спадщину не прийняв.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК).

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 постійно проживав із померлим батьком (спадкодавцем) на час відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину, так як протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець ОСОБА_1 (позивач), яка вказана в заповіті, у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулася.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ( ч.3 ст.1272 ЦК України).

В розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, рішення суду має бути справедливим.

Суд приймає до уваги наведені в позові поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки позивачу не було відомо про існування заповіту яким батько заповів їй та ОСОБА_6 земельну ділянку. Про існування зазначеного заповіту позивач дізналася у жовтні 2017 року, однак на цей час вже був пропущений встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Ці обставини відповідачем не заперечуються, позовні вимоги ним визнаються.

Внаслідок вказаних обставин позивач обєктивно з поважних причин не могла подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом.

Наведені в позові обставини і причини пропуску строку звернення до нотаріуса відповідачем не заперечуються, позовні вимоги ним визнаються.

З цих підстав та враховуючи те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Строк у три місяці суд вважає достатнім для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 2, 76-82, 141, 200, 206, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 (НОМЕР_1, орган, що видав 2319, 26.12.2016 року), який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, повністю задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, корп.ІІІ, кв.53, додатковий строк у 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті 26 січня 2017 року ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.П. Пантилус