АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/2307/17 Головуючий суддя І інстанції Панас Н. Л.
Провадження № 22-ц/790/6306/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Кругової С.С., Колтунової А.І.

за участю секретаря: Плахотнікової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові

цивільну справу № 635/2307/17 за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням за період навчання

з апеляційною скаргою ОСОБА_1

та за апеляційною скаргою Харківського національного університету внутрішніх справ

на рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року, постановлене 11 вересня 2017 року, під головуванням судді Панас Н.Л., в залі суду в місті Харкові, повний текст якого виготовлений 11 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням за період навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 13 серпня 2012 року по 05 липня 2016 року відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ України та органах Національної поліції України. Наказом по університету №319 о/с від 10 серпня 2012 року відповідача зараховано курсантом ХНУВС з 13 серпня 2012 року і прийнято на службу в органи внутрішніх справ України з присвоєнням звання «рядовий міліції». Наказом по університету №89 о/с від 20 червня 2015 року відповідача відрахували з числа курсантів ХНУВС і відкомандирували до ГУМВС України в Харківській області для подальшого проходження служби. Наказом начальника ГУНП в Харківській області №215 о/с від 05 липня 2016 року відповідач був звільнений з органів Національної поліції України відповідно до вимог ст.77 ч.1 п.7 ЗУ «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

01 вересня 2010 року на виконання вимог ЗУ «Про міліцію» та наказу МВС України №150 від 14 травня 2007 року «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між відповідачем, ХНУВС та УМВС України в Харківській області був укладений тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Договором та Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з утриманням в вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, затвердженим постановою КМУ №313 від 01 березня 2007 року, в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у пункті 3 договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі, згідно з затвердженим розрахунком. Під час перебування відповідача у ХНУВС на його утримання було витрачено 31419 грн.66 коп. Відповідач у добровільному порядку не відшкодовує ці витрати, у зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача витрати, понесені на його утримання у вищому навчальному закладі органів МВС у розмірі 31419 грн.66 коп. та витрати, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 1600 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов'язані з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 20533 грн. 51 коп. та судові витрати у розмірі 1600 грн., а всього 22133 грн. 51 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ХНУВС відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права. Зазначає, що договору з позивачем він не укладав, весь час навчання на казарменому положенні не перебував. Звертає увагу на те, що позивачем не надано розрахунку ціни позову, а суд при ухваленні рішення не дослідив саме розмір фактичних витрат.

Також з апеляційною скаргою звернувся Харківський національний університет внутрішніх справ, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу Харківський національний університет внутрішніх справ вказує на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права. Зазначає, що про отримане відповідачем грошове, продовольче, речове та комунальне забезпечення свідчать наступні докази: довідка за підписом начальника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ХНУВС щодо грошового забезпечення ОСОБА_1, довідка-розрахунок витрат на харчування відповідача, довідка-розрахунок про вартість фактично отриманого речового майна, розрахунки комунальних послуг за період навчання, які містяться в матеріалах справи. Звертає увагу на те, що наведені розрахунки відповідачем не оскаржувались, а тому відсутні підстави їх не приймати.

ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги Харківського національного університету внутрішніх справ.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Харківського національного університету внутрішніх справ підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.

Згідно з Перехідними положеннями ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року в редакції чинній на момент розгляду справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги Харківського національного університету внутрішніх справ суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів щодо користування відповідачем комунальними послугами з водопостачання та водовідведення, а також харчування 2013-2015 навчальних років.

З таким висновком суду, колегія суддів не погоджується, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом по ХНУВС №319 о/с від 10 серпня 2012 року відповідача зараховано курсантом ХНУВС з 13 серпня 2012 року і прийнято на службу в органи внутрішніх справ України з присвоєнням звання «рядовий міліції».

01 вересня 2012 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Харківській області та ОСОБА_1 укладено Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України

Наказом по ХНУВС №89 о/с від 20.06.2015 року відповідача відрахували з числа курсантів ХНУВС і відкомандирували до ГУМВС України в Харківській області для подальшого проходження служби.

Наказом начальника ГУНП в Харківській області №215 о/с від 05.07.2016 року відповідач був звільнений з органів Національної поліції України відповідно до вимог ст.77 ч.1 п.7 ЗУ «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Відповідно до п. 2.3.6. укладеного між сторонами договору відповідач зобов'язаний у разі відрахування з навчального закладу, чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим рахунком.

Згідно з пп. 1 п. 5 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ передбачено, що витрати відшкодовуються у повному розмірі особами, що навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує такий строк.

Відповідач був звільнений з органів внутрішніх справ до встановленого трирічного терміну перебування на службі, а отже повинен відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі з моменту зарахування його до числа курсантів ХНУВС.

У п. 2.1.3. вказаного договору позивач зобов'язався забезпечити відповідача харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та споживчих енергоносіїв.

Про отримане відповідачем грошове, продовольче, речове та комунальне забезпечення свідчать: довідка за підписом начальника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ХНУВС щодо грошового забезпечення ОСОБА_1, довідка-розрахунок витрат на харчування ОСОБА_1, складена у відповідності до вимог зазначених вище нормативно-правових актів начальником відділення продовольчого забезпечення ХНУВС; довідка-розрахунок про вартість фактично отриманого ОСОБА_1 речового майна та лазне-прального забезпечення, складена начальником відділення речового забезпечення ХНУВС; розрахунки комунальних послуг за період навчання, складені начальником комунально-експлуатаційного відділення ХНУВС.

Продовольче забезпечення курсантів і слухачів здійснюється відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації».

Поставлення слухачів та курсантів на продовольче забезпечення, зняття з нього здійснюється відповідно до наказу МВС України від 13.06.1995 № 438 «Про введення в дію Норм забезпечення майном продовольчої служби» на підставі продовольчих атестатів або, якщо в органі внутрішніх справ не передбачено їх видачу, запису у грошовому атестаті про виплату компенсації замість продовольчого пайка.

Згідно з п. 2.1.2.1 Порядку розрахунку витрат відшкодування витрат на продовольче забезпечення здійснюється на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках). У довідці-розрахунку відображається вартість харчування, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування.

В апеляційній скарзі представник ХНВСУ зазначає, що для курсантів на добу передбачається безкоштовне триразове харчування в їдальнях закладу освіти. Таким чином, не зважаючи на те, де мешкає курсант: на території навчального закладу або поза межами його розташування, харчування готується відповідно до встановлених норм і кількості на кожну особу, що навчається.

Зняття з продовольчого забезпечення курсантів в університеті здійснювалось на підставі відповідного рапорту, який погоджувався з начальником курсу та передавався у відділ продовольчого забезпечення.

Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 за його рапортом був знятий з продовольчого забезпечення в університеті матеріали справи не містять.

Згідно з п. 2.1.3 Порядку розрахунку витрат витратами на речове забезпечення є витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами. Відшкодування витрат на речове забезпечення здійснюється на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби, про вартість фактично отриманого речового майна та лазне-прального забезпечення.

Норми забезпечення форменим одягом осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та військовослужбовців спеціальних моторизованих частин міліції внутрішніх військ МВС України затверджені наказом МВС України від 15.02.2001 № 148 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету міністрів України «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу податкової міліції» від 17.11.2001 № 1515.

В матеріалах справи довідка про відшкодування витрат по відділенню речового забезпечення ОСОБА_1 за період навчання, як того вимагає зазначений вище Порядок, була складена начальником відділу речового забезпечення ХНУВС.

Витрати на комунальні послуги розраховуються відповідно до п. 2.1.6 Порядку розрахунку витрат. До спожитих курсантом вищого навчального закладу комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г.

Незалежно від того, проживав відповідач у розташуванні ХНУВС або за його межами, він відвідував навчальні заняття, а отже користувався опаленням, водопостачанням та іншими комунальними послугами, відповідно розрахунок спожитих ним комунальних витрат проводиться виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу.

Відповідно до п п. 2.1.6, 2.1.6.1 Порядку, до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належить тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу.

При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, витрати на оплату комунальних послуг та спожиті енергоносіїв відшкодовують за визначений період навчання, за винятком терміну перебування у відпустках.

З огляду на вищенаведене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З відповідача на користь позивача слід стягнути фактичні витрати, пов'язані з навчанням в сумі 31 419 грн. 66 коп.

Доводи ОСОБА_1, що ніякого договору із відповідачем він не укладав, в матеріалах справи відсутній розрахунок ціни позову спростовуються матеріалами справи та підтверджуються відповідними доказами, які надані позивачем.

Клопотання про призначення почеркознавчої експертизи щодо належності йому підпису у договорі від 01.09.2012 року позивач не заявляв.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Харківської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року змінити в частині суми стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов'язані з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 31419, 66 грн. та судові витрати 3360 грн.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає в силу ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.П.Пилипчук

Судді: А.І. Колтунова

С.С. Кругова

Повний текст постанови виготовлений 28 грудня 2017 року .