Справа № 495/9562/17
УХВАЛА

про забезпечення позову

26.12.2017 року м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Білгород-Дністровська міська державна нотаріальна контора Одеської області про визнання недійсним договору дарування,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Білгород-Дністровська міська державна нотаріальна контора Одеської області про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 28.06.2005 року.

Ухвалою суду від 26.12.2017 року по вказаній справі призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

26 грудня 2017 позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення доказів якою просить суд заборонити вчиняти відчуження квартири АДРЕСА_2 до вирішення справи по суті. Подана заява мотивована тим, що позивачу лише 20.11.2014 року стали відомі всі обставини справи, а також те, що спірна квартира, яка незаконно, без згоди органу опіки та піклування була подарована ОСОБА_4 сину ОСОБА_3, відповідно до договору дарування від 28.06.2005 року, а тому у позивача є всі підстави вважати, що порушення її законних прав буде порушуватись і до вирішення спору по суті, спірна квартира буде знову продана або знову відчужена іншій особі, що утруднить виконання рішення суду, у звязку з чим вона звертається з відповідною заявою.

Сторони у судове засідання не зявились, їх неявка не перешкоджає розгляду

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини з яких позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача, з огляду на наступне.

У відповідності до заявлених позовних вимог ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 28.06.2005 року.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; інше.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК).

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до цього Закону державна реєстрація обтяжень нерухомого майна здійснюється в Державному реєстрі прав органами державної реєстрації прав на підставі ухвали суду про накладення арешту на нерухоме майно.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-15, обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об'єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд звертає увагу відповідача, що забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження майна не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Частина 7 ст. 153 ЦПК України: в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З викладених підстав, вирішуючи питання щодо зустрічного забезпечення, суд вважає за необхідне не вимагати від позивача зустрічного забезпечення, оскільки обраний захід забезпечення позову, як вище було зазначено, не впливає на матеріальний стан відповідача як власника спірної квартири та не може вплинути на фінансову діяльність відповідача у разі її здійснення, чи понесення ним додаткових витрат, тобто, застосований вид забезпечення позову не може завдати відповідачу будь-яких збитків.

Відповідно до ч.1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Білгород-Дністровська міська державна нотаріальна контора Одеської області про визнання недійсним договору дарування - задовольнити.

Заборонити вчиняти відчуження квартири АДРЕСА_3, до вирішення справи по суті.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення даної ухвали до виконання три роки з наступного дня після ухвалення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: