Справа №635/2129/16-ц
Провадження №2/635/391/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Березовської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Грищука Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка в режимі відеоконференції з приміщення Рубіжанського міського суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Фінансова підтримка», ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним, захист прав споживачів, позовом Кредитної спілки «Фінансова підтримка» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставлене майно,

в с т а н о в и в:

В грудні 2015 року Кредитна спілка «Фінансова підтримка» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову посилались на те, що 04 вересня 2013 року між Кредитною спілкою «Фінансова підтримка» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №699К, згідно з умовами якого, Кредитна спілка надала ОСОБА_2 кредит у розмірі 53000 грн. на придбання автомобіля марки SKODA, моделі SUPERB, на строк до 03 вересня 2015 року зі сплатою процентів за користування ним за ставкою 36,0% річних. Також сторони погодили графік повернення кредиту та сплати процентів.

Крім того, п.3.2.4 кредитного договору зі змінами , внесеними додатковою угодою № 1 від 04 вересня 2013 року, встановлено, що у разі несвоєчасної оплати щомісячних платежів, встановлених договором позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом в розмірі процентної ставки, зазначеної п.1.1 договору, збільшеної на 6% річних від суми заборгованості за кредитом за кожний день прострочки до дня повної сплати прострочених щомісячних платежів.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 04 вересня 2013 року між кредитною спілкою «Фінансова підтримка» та ОСОБА_2 було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відповідно до якого ОСОБА_2 передав у заставу кредитній спілці придбаний на кредитні кошти автомобіль марки SKODA, моделі SUPERB, рік випуску 2003, номер шасі ( кузова,рами) ТМВСТ63U239018876, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, колір сірий, обєм двигуна 2771, повна маса 2078, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав заставодавцю на праві приватної власності та зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ150889 від 03 вересня 2013 року.

Згідно п.1.4 договору застави транспортного засобу, предмет застави залишається у володінні та користуванні заставодавця. При цьому, п.2.3.4 договору встановлено, що ОСОБА_2 не має право без письмової згоди кредитної спілки здійснювати дії, повязані зі зміною права власності на предмет застави, а також не має права вчиняти дії, повязані з передачею предмету застави третім особам.

Відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про зазначений договір 06 вересня 2013 року було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2О в період дії кредитного договору не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 10 грудня 2015 року у нього виникла заборгованість перед Кредитною спілкою в розмірі 68 347,63 грн., з яких 39252,77 грн. сума неповернутого кредиту, 29094,86 нараховані та несплачені проценти за користування кредитними коштами.

Крім того, ОСОБА_2 порушив умови договору застави і незаконно здійснив зняття з реєстрації транспортного засобу, який був придбаний за кредитні кошти і переданий в заставу Кредитній спілці, з передачею прав на це майно третій особі, а саме відповідачу ОСОБА_3 зі зміною реєстраційного номера автомобіля на ВВ7819СО.

Оскільки, Кредитна спілка не надавала згоди на відчуження заставленого автомобіля і цілком очевидно, що відчуження здійснювалося не в ході проведення господарської діяльності, то відповідно, обтяження у вигляді застави зберігає силу для нового власника (покупця) майна, тобто до ОСОБА_3

ОСОБА_3 придбав предмет застави за наявності відомостей про обтяження цього автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, він не є добросовісним набувачем.

Відповідно, він набув право власності на автомобіль разом з обтяженням, накладеним Кредитною спілкою «Фінансова підтримка» і Кредитна спілка має законне право вимагати від нього виконання цивільного зобовязання шляхом примусового стягнення предмету застави.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив звернути стягнення на предмет застави: на автомобіль марки SKODA, моделі SUPERB, рік випуску 2003, номер шасі ( кузова,рами) ТМВСТ63U239018876, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, колір сірий, обєм двигуна 2771, повна маса 2078, реєстраційний номер НОМЕР_2, шляхом витребування його у ОСОБА_1 та передачі у володіння Кредитної спілки «Фінансова підтримка» для проведення процедури звернення стягнення шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення Кредитною спілкою «Фінансова підтримка» від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Кредитною спілкою «Фінансова підтримка» за кредитним договором №699К від 04 вересня 2013 року в сумі 68347,63 грн. Початкову ціну продажу вказаного автомобіля встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності. Надати право Кредитній спілці «Фінансова підтримка» в особі її уповноваженого представника підписувати від імені ОСОБА_3В договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладення з іншою особою покупцем та інші супутні документи, з наданням права (повноваження) вчиняти від імені ОСОБА_3 усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення в органах ДАІ МВС України, в тому числі в одному із Центрів надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів (або інших органах, на які чинним законодавством покладено обовязки і повноваження з реєстрації речових прав на майно та реєстрації автотранспортних засобів), з наданням повноваження на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на предявлення вказаного автомобіля для огляду.

В березні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Фінансова підтримка», ОСОБА_2, в якій просив визнати недійсним кредитний договір № 699К від 04 вересня 2013 року, встановити факт нарахування неприбутковою організацією Кредитною спілкою «Фінансова підтримка» відсотків поза межами розмірів, визначених у Додатку № 1 договору № 699К від 04 вересня 2013 року; встановити факт порушення неприбутковою організацією Кредитною спілкою «Фінансова підтримка» Закону України «Про захист прав споживачів» та повязаного з ним законодавства, надмірного вимагання стягнення за споживчим кредитом; встановити факт порушення неприбутковою організацією Кредитною спілкою «Фінансова підтримка» п.1-3 ч.1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»; стягнути з Кредитної спілки «Фінансова підтримка» витрати, повязані з розглядом справи в розмірі 800 гривень.

В обґрунтування позову посилався на те, що кредитний договір має бути визнаний недійсним, оскільки сторони не досягли згоди щодо розміру відсотків за користування грошовими коштами, розмір неустойки (штрафу, пені), збільшений кредитною спілкою, суперечить положенням договору споживчого кредиту № 699К та додатку графіку погашення зобовязання, та неустойка нарахована поза межами строку позовної давності. Сторони за договором споживчого кредиту не дійшли згоди щодо періоду нарахування, сплати відсотків за користування кредиту, що також суперечить п.1.1 кредитного договору.

Згідно п. 4.1 кредитного договору та згідно додатку №1 сторони домовились, що погашення кредиту та процентів має здійснюватися до 10 числа кожного місця, разом з тим, нарахування кредитною спілкою здійснювалося кожного місяця станом на 1 число, що є істотним порушенням договору.

Сторонами договору не досягнуто згоди щодо цільового призначення кредиту, оскільки в договорі не зазначена мета кредитування, що також є істотним порушенням споживчого кредиту.

Крім того, кредитною спілкою не направлено на його адресу повідомлення-вимогу про порушення основного зобовязання. Кредитною спілкою жодним чином не ініційовано питання щодо врегулювання спору шляхом переговорів.

Позивач також зазначає, що оскільки належний йому транспортний засіб є предметом застави, він має право на судовий захист.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 січня 2017 року об'єднано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Фінансова підтримка», ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним, захист прав споживачів та цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Фінансова підтримка» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставлене майно, відшкодування шкоди в одне провадження.

В судовому засіданні представник Кредитної спілки «Фінансова підтримка» ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала, проти задоволення позову ОСОБА_3 заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги Кредитної спілки «Фінансова підтримка» визнав, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 заперечував.

Позивач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні просили в задоволенні позовних вимогах Кредитної спілки «Фінансова підтримка» відмовити, позовні вимоги щодо захисту прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору задовольнити.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 вересня 2013 року між Кредитною спілкою «Фінансова підтримка» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №699К, відповідно до якого Кредитна спілка надала ОСОБА_2 кредит у розмірі 53000 грн. на придбання автомобіля на строк до 03 вересня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 36,00% річних.

Крім того, п.3.2.4 кредитного договору зі змінами , внесеними додатковою угодою № 1 від 04 вересня 2013 року, встановлено, що у разі несвоєчасної оплати щомісячних платежів, встановлених договором позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом в розмірі процентної ставки, зазначеної п.1.1 договору, збільшеної на 6% річних від суми заборгованості за кредитом за кожний день прострочки до дня повної сплати прострочених щомісячних платежів.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов′язання. Станом на 10 грудня 2015 року у нього виникла заборгованість перед Кредитною спілкою в розмірі 68 347,63 грн., з яких 39252,77 грн. сума неповернутого кредиту, 29094,86 нараховані та несплачені проценти за користування кредитними коштами.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, позичальник допустив порушення умов кредитного договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 04 вересня 2013 року між кредитною спілкою «Фінансова підтримка» та ОСОБА_2 було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відповідно до якого ОСОБА_2 передав у заставу кредитній спілці автомобіль марки SKODA, моделі SUPERB, рік випуску 2003, номер шасі ( кузова,рами) ТМВСТ63U239018876, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, колір сірий, обєм двигуна 2771, повна маса 2078, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав заставодавцю на праві приватної власності та зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ150889 від 03 вересня 2013 року.

Згідно з п.1.4.Договору застави, предмет застави залишається у володінні та користуванні заставодавця. При цьому відповідно до п.2.3.4 договору ОСОБА_2 не має права без письмової згоди Кредитної спілки здійснювати дії, повязані зі зміною права власності на предмет застави або його частини, а також не має права вчиняти дії, повязаних з передачею предмету застави третім особам.

Відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про обтяження автомобіля марки SKODA, моделі SUPERB, рік випуску 2003, номер шасі ( кузова,рами) ТМВСТ63U239018876, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, колір сірий, обєм двигуна 2771, повна маса 2078, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі зазначеного договору застави 06 вересня 2013 року було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується відповідним витягом з реєстру № 48516381 від 08 грудня 2015 року, виданим приватним нотаріусом ОСОБА_8

Як було встановлено, ОСОБА_2 порушив умови договору застави і незаконно здійснив зняття з реєстрації транспортного засобу.

10 лютого 2015 року право власності на предмет застави - автомобіль марки SKODA, моделі SUPERB, рік випуску 2003, номер шасі ( кузова,рами) ТМВСТ63U239018876, реєстраційний номер НОМЕР_1, було переоформлене на ОСОБА_1, зі зміною реєстраційного номера автомобіля на номер: ВВ7819СО.

Застава є способом забезпечення зобовязань; в силу застави кредитор (заставодержатель) має права в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст.1 Закону України «Про заставу» та ст..572 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.30 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

У разі ліквідації юридичної особи заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобовязання, забезпеченого заставою.

Згідно ч.1 ст.589 ЦК України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

За змістом ст.23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжував має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі , якщо порушено провадження у справі про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обовязки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

Кредитна спілка «Фінансова підтримка» не надавала згоди на відчуження заставленого автомобіля, і цілком очевидно, що відчуження здійснювалося не в ході проведення господарської діяльності, отже, обтяження у вигляді застави зберігає силу для нового власника (покупця) майна, тобто для ОСОБА_1

Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідо до ст. 388 ЦК України.

Згідно до положень ст.388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна, добросовісний набувач набуває право власності на таке майно без обтяжень.

ОСОБА_1 придбав предмет застави за наявності відомостей про обтяження цього автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а тому він не є добросовісним набувачем. Отже, він набув право власності на автомобіль разом з обтяженням, накладеним Кредитною спілкою «Фінансова підтримка», і Кредитна спілка має законне право вимагати від нього виконання цивільного зобовязання шляхом примусового стягнення предмету застави.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він при купівлі спірного автомобіля не перевірив наявність обтяжень, оскільки продавець його запевнив у відсутності будь-яких обтяжень, висновків суду не спростовує.

Таким чином, суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України.

Ст.589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В силу застави, згідно ст.572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Ч.1 та ч.7 ст.20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Згідно ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст.26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Отже, проаналізувавши встановлені судом обставини по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Кредитної спілки «Фінансова підтримка» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд не приймає доводи ОСОБА_3 щодо незгоди з розрахунком заборгованості, оскільки він не спростований останнім, та застосування наслідків спливу строків позовної давності щодо заборгованості, оскільки в даному випадку підстав для його застосування немає.

Що стосується вимог ОСОБА_3, то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони мають право укласти договір, який не передбачено актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Зі змісту вищевказаного договору кредитного договору вбачається, що сторони підтвердили своїми особистими підписами, що ознайомивлися і згодні з його умовами.

За правилом ст. 204 ЦК України(презумпція правомірності правочину) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, то згідно з ч. 3ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст. 215 ЦК України підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК України, а також якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як роз'яснено в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ч.1 ст. 216 ЦК України).

Тобто, виходячи із положень ст.ст. 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Сторони правочину не заперечують його дійсність, в той час як позивачем не доведено, що вище зазначеним договором порушені його права та законні інтереси.

Враховуючи викладене, посилання позивача, що умови договору є такими, що суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», є безпідставними та не відповідають умовам укладеного договору.

Крім того, відповідно до п.22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Таким чином, ОСОБА_3 в розумінні вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не є споживачем, а тому його права не підлягають захисту в порядку Закону України «Про захист прав споживачів».

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Згідно платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи, позивачем при пред'явленні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп. та судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 609 грн. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню у рівних частках з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Фінансова підтримка» у розмірі 913,50 грн. 00 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України , суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Кредитної спілки «Фінансова підтримка», ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним, захист прав споживачів відмовити.

Позовні вимоги Кредитної спілки «Фінансова підтримка» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставлене майно задовольнити.

Звернути стягнення на предмет застави: на автомобіль марки SKODA, моделі SUPERB, рік випуску 2003, номер шасі ( кузова,рами) ТМВСТ63U239018876, тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, колір сірий, обєм двигуна 2771, повна маса 2078, реєстраційний номер НОМЕР_2 шляхом вилучення його у ОСОБА_1 та передачі у володіння Кредитної спілки «Фінансова підтримка» для проведення процедури звернення стягнення шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення Кредитною спілкою «Фінансова підтримка» від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Кредитною спілкою «Фінансова підтримка» за кредитним договором №699К від 04 вересня 2013 року в сумі 68347,63 грн. Початкову ціну продажу вказаного автомобіля встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності.

Надати право Кредитній спілці «Фінансова підтримка» в особі її уповноваженого представника підписувати від імені ОСОБА_3 договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладення з іншою особою покупцем та інші супутні документи, з наданням права (повноваження) вчиняти від імені ОСОБА_3 усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення в органах ДАІ МВС України, в тому числі в одному із Центрів надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів (або інших органах, на які чинним законодавством покладено обовязки і повноваження з реєстрації речових прав на майно та реєстрації автотранспортних засобів), з наданням повноваження на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на предявлення вказаного автомобіля для огляду.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках на користьКредитної спілки «Фінансова підтримка» витрати по сплаті судового збору в розмірі 913 (девятсот тринадцять ) грн.50 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В.Березовська