Провадження № 2/761/142/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Піхур О.В.

при секретарі: Григоренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.12.2003 року між ТОВ «Житло-Буд» та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В. та зареєстровано в реєстрі за № 8810. 01.03.2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір дарування частини квартири, який посвідчено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1015, відповідно до якого позивач прийняв у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. 14.04.2004 року між ТОВ «Житло-Буд» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В. та зареєстровано в реєстрі за № 3349. Відповідачем без будь - яких дозволів і погоджень, на даху в будинку побудовано підсобні приміщення, альтанку, камін, облаштовано по периметру клумби і газони, які огороджено високим 3-х метровим цегляним парканом. Під час даного будівництва було порушено гідроізоляцію даху, що призвело до систематичного, триваючого залиття квартири АДРЕСА_1. Звернення та прохання позивача і ЖЕО, протягом 2009-2011 років, відновити первісний стан даху будинку відповідачем ігнорувалися. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13.07.2012 року у справі №2-10146/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 259161,25 грн. та зобов'язано ОСОБА_2 власними силами та за власні кошти відновити первісний стан даху і покрівлі будинку АДРЕСА_1, очистивши дах від забудови, паркану, альтанки та інших будівель і приміщень, в тому числі клумб, газонів, сміття та іншого забруднення, і здійснити належну гідроізоляцію покрівлі. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 05.06.2014 у справі № 22-ц/796/35/2014 рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.07.2012 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 259161,25 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 109018,00 грн., моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 330,75 грн., судовий збір в розмірі 1090,18 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. та витрати пов'язані з оплатою послуг експерта в розмірі 4000,00 грн., а всього на загальну суму 115558,93 грн., в іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.07.2012 року залишено без змін. Рішення в частині поновлення власними силами та за власні кошти первісного стану даху і покрівлі будинку АДРЕСА_1 відповідачем не виконано, у зв'язку з чим, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Лисенко О.В складено акт від 28.10.2014 року. В той же час, незважаючи на рішення суду Відповідач зухвало не виконує, його і не усунув причини такого залиття, у зв'язку з чим, протягом останнього року продовжується систематичне залиття квартири Позивача, що призводить до завдання додаткових матеріальних збитків позивачу. Відповідно до висновку судово-експертного будівельно-технічного дослідження від 12.03.2015 року №81, проведеного ТОВ «Науково-технічний цент «Будівельна експертиза» в результаті візуального обстеження, згідно з викопіювань проектних рішень та технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 на рівні 12-го поверху встановлені факти порушень в перебудові квартири №64. Комісією у складі головного інженера TOB «Житло-Сервіс» ОСОБА_7, управителя будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_8, заступника директора TOB «Житло-Сервіс» ОСОБА_9, юриста TOB «Житло-Сервіс» ОСОБА_10, позивача, співвласника квартири № 43 ОСОБА_11 складено акт від 20.08.2014 року та акт від 17.09.2014 року про перевірку даху будівлі. Згідно результатів мікрологічного обстеження житлової квартири АДРЕСА_1 проведеного ТОВ «Екологічний консалтинг «Надра» виявлено інтенсивне біологічне враження будівельних конструкцій та оздоблення. Відповідно висновку TOB «Агентство Експертної оцінки», складеного 18.03.2015 року, вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 становить 766517,00 грн. Позивач зазначає, що відповідач, зловживаючи своїми правами власника житла, нехтуючи своїми обов'язками щодо дотримання санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, зухвало ігноруючи чинне судове рішення, завдав і продовжує завдавати позивачу як майнову, так і моральну шкоду.

Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 766517,00 грн., моральну шкоду у розмірі 60000,00 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, підтримав письмові пояснення.

У судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з'явилася, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.

Суд, заслухавши надані пояснення, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13.07.2012 року у справі №2-10146/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 259161,25 грн. та зобов'язано ОСОБА_2 власними силами та за власні кошти відновити первісний стан даху і покрівлі будинку АДРЕСА_1, очистивши дах від забудови, паркану, альтанки та інших будівель і приміщень, в тому числі клумб, газонів, сміття та іншого забруднення, і здійснити належну гідроізоляцію покрівлі (а.с. 16-19).

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 05.06.2014 рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.07.2012 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 259161,25 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 109018,00 грн., моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 330,75 грн., судовий збір в розмірі 1090,18 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. та витрати пов'язані з оплатою послуг експерта в розмірі 4000,00 грн., а всього на загальну суму 115558,93 грн., в іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.07.2012 року залишено без змін (а.с. 20-28).

Судами встановлено, що 24 грудня 2003 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Житло-Буд» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В. та зареєстровано в реєстрі за №8810.

01 березня 2004 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. було посвідчено договір дарування частини квартири, згідно з умовами якого, ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_1 прийняв безоплатно у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Даний договір зареєстрований у реєстрі за №1015.

14 квітня 2004 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Житло-Буд» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В. та зареєстровано в реєстрі за №3349.

ОСОБА_2 без будь - яких дозволів і погоджень, на даху в будинку АДРЕСА_1 було побудовано підсобні приміщення, альтанку, камін, облаштовано по периметру клумби і газони, які огороджено високим 3-х метровим цегляним парканом. Під час даного будівництва було порушено гідроізоляцію даху, що призвело до систематичного, триваючого протягом останніх 3-х років залиття квартири АДРЕСА_1, що підтверджується актами від 22.09.2008 року та 18.05.2010 року, заявами позивача, фотокартками.

Відповідно актів про залиття від 22 вересня 2008 року та від 18 травня 2010 року, складених комісією ТОВ « Житло-Буд» вбачається, що над залитими кімнатами квартири позивача знаходиться відкрита тераса квартири відповідача, яка використовується відповідачем під насадження, що може бути причиною залиття квартири позивача. При облаштуванні даху будинку власник квартири № 64 порушив гідроізоляцію покрівлі будинку, що призводить до залиття квартири позивача.

Внаслідок тривалого залиття квартири АДРЕСА_1 проживання в останній стало неможливим і квартира потребує капітального ремонту, а тому ОСОБА_1 в липні 2011 року звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство Експертної оцінки» для проведення останнім експертної грошової оцінки вартості збитків після затоплення квартири.

За результатами проведення експертної оцінки Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство Експертної оцінки» складено висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 після її залиття, відповідно якого вартість ремонту квартири АДРЕСА_1 становить 252002,00 грн. Поряд з цим, Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство Експертної оцінки» до даної суми було включено, зокрема, суму податку на додану вартість в розмірі 42000,33 грн., суму комунального податку в розмірі 29,00 грн., суму коштів на покриття адміністративних витрат будівельно-монтажних організацій в розмірі 3524 грн., кошторисний прибуток в розмірі 7764 грн.

З висновку судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що причиною пошкоджень опоряджувальних покриттів та конструктивних елементів у приміщеннях площею 40,3 кв.м та 26,0 кв.м квартири АДРЕСА_1 могло бути: проникнення атмосферних опадів в місцях влаштування кріплень елементів благоустрою-огорож на даху будинку, де розміщується тераса квартири № 64, (ділянка над приміщеннями № 1 площею 40,3 кв.м та № 4 площею 26,0 кв.м у квартирі № 68); проникнення рідини через покриття даху у приміщеннях № 2 площею 27,8 кв.м. та № 3 площею 16,3 кв.м від додаткового навантаження (влаштування конструкції квітника з фонтанчиком). Враховуючи характер ознак пошкоджень опоряджувальних покриттів та конструктивних елементів квартири АДРЕСА_1 та можливою причиною залиття, що пов'язана з протіканням води від атмосферних опадів через покриття даху житлового будинку над квартирою № 68, влаштуванням додаткового навантаження у вигляді споруди квітника з фонтанчиком, тому експерт не виключає можливості появи ознак пошкоджень у приміщеннях квартири № 68 внаслідок проведення будівельних робіт по влаштуванню елементів благоустрою (огорожі, квітника, фонтанчику та ін.) на терасі квартири № 64. Разом з тим, проектна документація на будівництво елементів благоустрою, що розміщується на даху житлового будинку (ділянка над кватирою № 68) по АДРЕСА_1 для дослідження не була надана.

Пунктом 3 даного висновку встановлено, що вартість матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири АДРЕСА_1, з врахуванням величин її фізичного зносу, що виникли від життєдіяльності мешканців даної квартири до залиття, становить 130822 грн., в тому числі ПДВ в сумі 21804 грн.

Із отриманих від ТОВ " Житло -Сервіс " відповідей вбачається, що дозволів, необхідних на проведення перепланування даху будинку відповідачкою у встановленому порядку отримано не було.

Суди дійшли висновку, про те, що саме з вини власника квартири № 64 ОСОБА_2 відбулося залиття квартири АДРЕСА_1, а тому саме відповідачка повинна відшкодувати матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири № 68.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач пояснив, що після прийняття вищевказаних рішень та отримання від відповідача відшкодування, ним були проведені ремонтні роботи, проте, рішення в частині поновлення власними силами та за власні кошти первісного стану даху і покрівлі будинку АДРЕСА_1 відповідачем не виконано, незважаючи на рішення суду відповідач зухвало не виконує його і не усунув причини залиття, у зв'язку з чим, продовжується систематичне залиття квартири позивача, що призводить до завдання додаткових матеріальних збитків позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок невиконання відповідачем вищевказаних рішень в повній мірі в частині поновлення власними силами та за власні кошти первісного стану даху і покрівлі будинку АДРЕСА_1, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Лисенко О.В складено акт від 28.10.2014 року (а.с. 29).

Головним державним виконавцем ВДВС Лисенко О.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 04.11.2014 року, відповідно якої виконавче провадження №44492294 про примусове виконання виконавчого листа №-10146/11 від 18.08.2014 року закінчено, у зв'язку з тим, що кошти перераховано стягувачу з платіжним дорученням №14116 від 30.10.2014 року (а.с. 190).

Відповідно постанови про закриття кримінального провадження від 01.12.2015 року, головний державний виконавець ВДВС Лисенко О.В. звертався до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві з приводу невиконання виконавчого листа №-10146/11 від 26.11.2012 року Шевченківського районного суду районного суду м. Києва з приводу виконання зобов'язань ОСОБА_2, проте, кримінальне провадження, внесене до ЄДРСР за №0002547 від 06.03.2015 року закрито у зв'язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України (а.с. 187-189).

05.04.2016 року прокурором Київської місцевої прокуратури №10 винесено постанову про скасування постанови про закриття кримінального провадження, яка винесена передчасно та необґрунтовано, так як слідчим не проведено необхідних процесуальних дій.

Відповідно листа ТОВ «ВФ «Восток» на лист прокурора Київської місцевої прокуратури №10 від 23.05.2015 року, акт про повне виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2012 у справі №2-10146/26 від 01.09.2015 року товариством не видавалося і не взагалі не має до нього жодного відношення.

Відповідно актів про залиття від 07 березня 2016 року та від 09 березня 2016 року, складених комісією ТОВ « Житло-Сервіс» вбачається, що трапилося залиття кв. №68 та №67 в будинку АДРЕСА_1, причину залиття квартири №67 комісії встановити не вдалося (а.с. 196-197).

Згідно результатів мікологічного обстеження житлової квартири АДРЕСА_1 проведеного ТОВ «Екологічний консалтинг «Надра» виявлено інтенсивне біологічне враження будівельних конструкцій та оздоблення (а.с. 83-97).

Представник відповідача в судовому засіданні, пояснив, що на виконання рішень судів були проведені роботи з відновлення первісного стану даху і покрівлі будинку АДРЕСА_1 і здійснена гідроізоляція покрівлі, зазначивши, що є всі підстави вважати, що причиною пошкоджень та появи плісняви в квартирі №68 є наявність конденсату на трубі, яка проходить через квартиру позивача в результаті зміни конструкції водовідводу зливної каналізації, надавши відповідні докази, а саме: договір №21 на виконання підрядних робіт від 01.07.2014 року, акт №21 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року, платіжне доручення №01.09 від 11.09.2014 року, постанову про закінчення виконавчого провадження, видаткові накладні, кошторисний розрахунок, рахунки-фактури (а.с. 11-20, 155-164).

Надані представником відповідача докази в рахунок відновлення первісного стану даху і покрівлі будинку АДРЕСА_1 і здійсненої гідроізоляції покрівлі спростовується наступним.

Згідно п. 1.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг; порядок доступу до житла та іншого володіння для ліквідації аварій, проведення оглядів технічного стану, перевірки показів засобів обліку; права та обов'язки споживачів, виконавців, виробників; оформлення претензій споживачів до виконавців; порядок укладання договорів у сфері житлово-комунальних послуг визначаються згідно із Законом України "Про житлово-комунальні послуги" ( 1875-15 ).

Згідно п. 2.3.6. Правил у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4).

Відповідно Додатку 4 до пункту 2.3.6 Правил Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складається комісією у складі: головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету; в якому описується, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено; з зазначенням причини залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО, ГВС, (чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. у роботу системи); акт повинен містити висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.); члени комісії повинні підписати акт та з актом повинні бути ознайомлені мешканці квартир, які його також підписують.

Відповідно листа ТОВ «Житло-сервіс» №1191 від 29.11.2017 року TOB «Житло-Сервіс» не є балансоутримувачем зазначеного будинку, а здійснює виключно його експлуатаційне обслуговування, дозволів та погоджень на проведення робіт з відновлення первісного стану покрівлі над квартирою№68 ними не надавалось; 06.09.2017 року, у присутності та за ініціативи представників квартир №64, №67 зазначеного будинку, фахівцями Товариства проведено обстеження зазначеної частини тераси за результатами якого складено відповідний акт; гарантій та сертифікатів, що стосуються відновлення покрівлі та гідроізоляції, від організації-підрядника Товариство не отримувало; будівельної ліцензії організації-підрядника із відновлення покрівлі та гідроізоляції Товариство не отримувало; невідповідність конструкції покрівлі вимогам проектної документації зафіксовано актом від 06.09.2017 року (а.с. 208).

Відповідно акту від 06.09.2017 року, в ході обстеження на предмет порушення гідроізоляції частини даху розташованого над спальною кімнатою кв. АДРЕСА_1, встановлено, що покриття даної частини даху виконано керамічною плиткою, гідроізоляційні властивості якої візуально встановити неможливо, дане покриття не відповідає проекту, яким передбачено облаштування м'якої кровлі та надано висновок комісії, в якому рекомендовано власнику кв. 64 провести роботи по поновленню гідроізоляційного шару, шляхом облаштування багатошарового покриття гідроізоляційними матеріалами із організацією водовідведення у діючу або додатково збудовану зовнішню водостічну систему будинку (а.с. 209).

Суд встановив, що вищезазначеним актом складеним на предмет обстеження залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1, було визначено причину залиття даної квартири, а саме порушення гідроізоляції частини даху, розташованого над спальною кімнатою кв. 68, рекомендовано власнику кв. 64 провести роботи по поновленню гідроізоляційного шару, шляхом облаштування багатошарового покриття гідроізоляційними матеріалами із організацією водовідведення у діючу або додатково збудовану зовнішню водостічну систему будинку.

Крім того, представником відповідача зазначалося, що висновок, складений ТОВ «Агентство Експертної оцінки», про вартість проведення відновлювального ремонту не відповідає дійсності, оскільки в ньому було допущено ряд суттєвих помилок, які не відобразили дійсної вартості відновлювального ремонту.

Відповідно призначеного судом висновку експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №17568/15-43/20234/16-43 від 31.05.2017 року, виконаної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідно для усунення пошкоджень конструктивних елементів та опорядження і покриття їх поверхонь в квартирі АДРЕСА_1 згідно виконаного розрахунку становить 212584,00 грн. та надано розрахунок вартості матеріальної шкоди (а.с. 75-126).

Відповідно до ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Ст. 212 ЦК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Таким чином, кожен доказ у справі, у тому числі висновок експертизи, підлягає оцінці в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Відповідно абз. 4, 5 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України "Про судову експертизу", і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. У разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз'яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства (ч. 1 та ч. 2 ст. 319 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку ( ч. 2 ст. 383 ЦК України ).

Відповідно до п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, провадиться з дозволу власника будинку ( квартири ) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку ( ст. 152 Житлового кодексу України, п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 ).

Із отриманих від ТОВ " Житло -Сервіс " відповідей вбачається, що дозволів, необхідних на проведення перепланування даху будинку відповідачкою у встановленому порядку отримано не було.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, суд беручи до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи №17568/15-43/20234/16-43 від 31.05.2017 року, виконаної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, за яким, вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідно для усунення пошкоджень конструктивних елементів та опорядження і покриття їх поверхонь в квартирі АДРЕСА_1 згідно виконаного розрахунку становить 212584,00 грн., тому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 212584,00 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 60000,00 грн., то дані позовні вимоги підлягають також частковому задоволенню.

Згідно ч. 2 1 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

При визначені розміру моральної шкоди, суд враховує, що позивач переніс сильні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді емоційного стресу і не можливістю тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням, а тому, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають задоволенню у розмірі 3000,00 грн.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що позивачу завдано матеріальну шкоду з вини відповідача, який не у повному обсязі виконав рішення Апеляційного суду міста Києва від 05.06.2014 року, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.07.2012 року, а саме: не відновив первісний стан даху і покрівлі будинку АДРЕСА_1, не очистив дах від забудови, паркану, альтанки та інших будівель і приміщень, в тому числі клумб, газонів, сміття та іншого забруднення, і не здійснив належну гідроізоляцію покрівлі, що призвело до повторного залиття квартири позивача, беручи до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи №17568/15-43/20234/16-43 від 31.05.2017 року, виконаний Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, відповідно якого розмір завданої матеріальної шкоди позивачу становить 212584,00 грн., крім того, з вини відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка має бути відшкодована відповідачем, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі (2125,84+243,60) 2369,44 грн.

З огляду на викладене, на підставі ст.ст. 22, 23, 316, 319, 322, 1166, 1192 ЦК України; ст. ст. 3, 57, 58, 60, 61, 79, 84, 88, 169, 208, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, Постанова Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 212584,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2369,44 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя