РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4279/16-ц

пр. № 2/759/340/17

05 квітня 2017 рокуголовуючого судді -Величко Т.О.

при секретарі - Нечипорук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності заповіту та визнання права на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у справі звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту належності заповіту та визнання права на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер племінник позивача ОСОБА_3, залишивши заповіт, посвідчений 16 жовтня 2009 року 9-ю Київькою державною нотаріальною конторою за реєстром №6-666 на користь Позивача ОСОБА_1, на все майно, з чого б воно не складалось, належного спадкоємцю на день смерті. Заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі 482855947. Позивач зазначив, що звернувся із заявою до нотаріальної контори про відкриття спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину по заповіту, проте, оформити спадкові права Позивач не може, так як в тексті заповіту було допущено помилку в написані прізвища спадкодавця, а саме неправильно вказане прізвище «ОСОБА_3» замість правильного «ОСОБА_3». Нотаріус постановою від 16 квітня 2015 року відмовив Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту.

Позивач зазначив, що поки він звертався до суду про встановлення факту належності документу, то пропустив шестимісячний термін на звернення до нотаріуса, а тому просить поновити термін звернення. Факт належності вказаного вище заповіту ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про смерть спадкодавця, заявою про прийняття спадщини, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть, свідоцтвом про розірвання шлюбу, довіреністю нотаріуса від 30 жовтня 2014 року. Позивач зазначив, що встановлення даного факту необхідно для оформлення спадкових прав як спадкоємця. Позивачу стало відомо, що у покійного на рахунках у Приватбанку є грошові кошти, приблизно, 168.400 гривень без нарахованих відсотків, на які Позивач має право за заповітом.

Крім того, позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, де просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 2012 року по день смерті останнього, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто на час відкриття спадщини.

Позивач та його Представник в судове засідання з`явилися, підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Відповідача в судове засідання з'явився, проти позову заперечував, вважає позовні вимоги позивача безпідставними.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає,

що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ст. 60 ЦПК Україхни Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер племінник позивача ОСОБА_3, залишивши заповіт, посвідчений 16 жовтня 2009 року 9-ю Київькою державною нотаріальною конторою за реєстром №6-666 на користь Позивача ОСОБА_1, на все майно, з чого б воно не складалось, належного спадкоємцю на день смерті.

Судом встановлено, що Факт належності вказаного вище заповіту ОСОБА_3 підтверджується Копією паспорта ОСОБА_3.

А тому вважає, що у свідоцтві про смерть спадкодавця, в наявності помилка у прізвищі спадкодавця, яка не збігається із прізвищем вказаним у паспорті та заповіті, але вказаний факт не був предметом спору та розгляду та не був заявлений позивачем до суду.

Судом встановлеено, що згідно паспорту НОМЕР_1 від 07.12.2005 року спадкодавець мав прізвище ОСОБА_3, таке прізвище вказано і у заповіті посвідчений 16 жовтня 2009 року 9-ю Київькою державною нотаріальною конторою за реєстром №6-666 на користь Позивача ОСОБА_1, на все майно, з чого б воно не складалось, належного спадкоємцю на день смерті. А тому суд дійшов висновку, що встановлення юричного факту належності заповіту не підлягає задоволенню, оскільки такий факт підтверджений наявними доказами.

Згідно ст.1257 ЦК України У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1272 ЦК України Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. 2. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. 3. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом із письмових доказів наданих позивачем до матеріалів справи встановлено, що спадкодавець був зареєстрований в АДРЕСА_2, як і вказано у заповіті.

Из пояснень свідків гр.гр. ОСОБА_6,ОСОБА_7,ОСОБА_8, встановлено, що з часу народження спадкодавець постійно проживав у м. Києві, але в 2012 році переїхав проживати до свого дятька позивача у справі ОСОБА_1,але періодично приїджав до м. Києва по справах. Доказів, про те що позивач постійно проживав із спадкодавецем ОСОБА_3 з 2012 року по день смерті, в якому місці у позовній заяві не вказано, суду позивачем не надано, а також не підтверджується матеріалами справи, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивач в період часу з 11.12.2014 року по 25.12.2014 року перебував на амбулаторному лікування, що підтверджується Довідкою ( а.с.90) , з поважних причин не звернувся до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини, а тому суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до нотаріальної контори із поважних причин, та в цій частині позов підлягає задоволенню.

В частині позровних вимог щодо визнення за подивачем права власності на спадкове майно за заповітом на перекронання суду є передчасним, оскільки відсутній спрі про право власності, тапозивач має право використати спосіб досудового впегулювання спору у порядку Гл.87 Цивільного кодексу України, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Що стосується витребування доказів, вказаних у прохальній частні позовної заяви, згідно ухвали суду від 10.02.2017 року такі докази витребувані.

А тому суд дійшов висновку, що позов доведений та підлягає задовленню частково.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст.1257,1268,1272,ЦК України, ст.ст. 10, 11,57- 60, 88, 212-218,294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Святошинського районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Т.О. Величко