Справа № 297/2291/17
15 грудня 2017 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Адамчо К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1, мешканка м. Берегове, вул. Чернишевського, 43, Закарпатської області, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком № 43 по вул. Чернишевського, в м. Берегове зазначивши, що 10.06.2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за померлим ОСОБА_3, згідно якого право власності по 1/2 було надано їй та Ішпань ОСОБА_6. Пізніше 09.05.2017 року Ішпань ОСОБА_6 уклала з нею договір купівлі продажу, згідно якого продала їй, позивачці, 1/2 частину будинку, тобто з того моменту позивачка є власником житлового будинку в цілому. Згідно п. 4.1 Договору передбачено, що продавець зобовязується знятися із реєстраційного обліку та звільнити належну їй частину житлового будинку, що відчужується від речей, вилучити ключі від будинку в осіб, які їх мали і передати частину житлового будинку покупцю до 10.05.2017 року. Згідно із будинковою книгою в житловому будинку зареєстровані - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказані особи не проживають в даному будинку більше одного року.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі (а.с. 23).
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право.
Згідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за померлим 12.11.2014 року ОСОБА_3, позивачка ОСОБА_1 отримала у спадщину 1/2 частину будинку, який розташований за адресою м. Берегове, вул. Чернишевського, 43 (а.с. 7).
Згідно копії договору купівлі продажу житлового будинку від 09.05.2017 року, укладеного у приватного нотаріуса ОСОБА_7, Ішпань ОСОБА_6 продала 1/2 частину будинку, який розташований за адресою м. Берегове, вул. Чернишевського, 43, позивачці ОСОБА_1 (а.с. 6).
Згідно копії будинкової книги в житловому будинку зареєстровані - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4-5).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Частиною 2 ст. 406 ЦК України передбачено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 та добровільно в порушення вимог договору купівлі - продажу житлового будинку не знялися із реєстрації місця проживання, чим порушують права власника, тому позов є підставним і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 321, 391, 405, 406 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканку м. Берегове, вул. Чернишевського, 43, Закарпатської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканку м. Берегове, вул. Чернишевського, 43, Закарпатської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою м. Берегове, вул. Чернишевського, 43, Закарпатської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 160 (сто шістдесят) гривень з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя ОСОБА_8.