АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 1 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві про визнання постанови державного виконавця в частині розміру стягнення виконавчого збору неправомірною,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 1 листопада 2017 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_4 до ВПВР УДВС ГТУЮ в м. Києві про визнання постанови державного виконавця в частині розміру стягнення виконавчого збору неправомірною.

Не погоджуючись з таким вирішенням питання, ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.11-13).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника позивача, ОСОБА_3, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_4 на підставі п.1 ч.1 ст.122 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали), суд першої інстанції виходив з того, що оскільки предметом позову є визнання неправомірною постанови державного виконавця в частині стягнення виконавчого збору, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З таким висновком судді першої інстанції апеляційний суд не може погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до змісту позовної заяви ОСОБА_4 предметом позову є визнання неправомірною постанови головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в м. Києві Махової Д.А. від 29 вересня 2017 року про відкриття виконавчого провадження №54800701 в частині стягнення виконавчого збору з ОСОБА_4 у розмірі 1 096 365 грн. 89 коп. (а.с.2-5).

При цьому, виконавче провадження №54800701 відкрито на підставі виконавчого листа №757/45410/15-ц, виданого 7 серпня 2017 року Печерським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року.

Постанова від 29 вересня 2017 року про відкриття виконавчого провадження №54800701 в частині стягнення виконавчого збору згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом щодо виконання рішення посадової особи державної виконавчої служби.

Разом з тим, в даному конкретному випадку предметом оскарження не виступають дії державного виконавця по виконанню постанови від 29 вересня 2017 року в частині стягнення виконавчого збору в рамках окремого виконавчого провадження, відкритого на примусове виконання рішення посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" (№1404-VIII від 02.06.2016), рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За правилом ч.1 ст.15 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, урегульований Розділом VII ЦПК України.

З огляду на наведене, висновок суду першої інстанції про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є помилковим.

Відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, оскаржувану ухвалу слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 1 листопада 2017 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О.Невідома