АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/5716/16-ц Головуючий суддя І інстанції Токарєва Н. М.
Провадження № 22-ц/790/2313/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про стягнення аліментів
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого: Пилипчук Н.П.

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.

за участю секретаря - Прологаєвій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 22 липня 2016 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини від всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 01 лютого 2019 року. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням цього ж суду від 25 січня 2017 року доповнено третю частину резолютивної частини рішення та викладено в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини від всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 22 липня 2016 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 01 лютого 2019 року.»

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не погодились з рішенням суду першої інстанції в частині розміру стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 22 липня 2016 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 01 лютого 2019 року. В іншій частині рішення залишити без змін. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з порушенням норм матеріального права. Вказує, що ст. 76 СК України не обмежує розмір аліментів на утримання дружини прожитковим мінімумом. Зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано вважав встановленим, що на утриманні ОСОБА_2 знаходиться непрацездатна мати, в той час, як остання отримує пенсію 3300 грн. та проживає з працездатною дочкою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/16 частини від всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 01 лютого 2019 року. Посилається на те, що рішення в частині стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/10 від усіх видів доходу винесено при неповному зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, а тому в цій частині підлягають скасуванню. Наполягає, що у нього на утримання знаходиться непрацездатна матір, хвора на цукровий діабет; крім того він проживає у приватному будинку, за який сплачує комунальні послуги. Не заперечує проти стягнення з нього на утримання позивача 1/16 від свого доходу та вважає, що навіть цей розмір перевищує мінімальний розмір аліментів, встановлений ч. 2 ст. 182 СК України. Звертає увагу, що розмір аліментів на утримання дитини і дружини загалом є значно вищим, ніж сума грошових коштів, яка залишається у відповідача після сплати усіх необхідних щомісячних платежів.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що зявились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходяться у шлюбі з 04 листопада 2011 року, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1896, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ за № 176447 (а.с.5).

Від даного шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією Свідоцтва про народження (а.с.6).

ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, що підтверджується копією Наказу про відпустки від 24.02.2016 р. за № 209 ТОВ «Кернел-Трейд» (а.с.7).

Згідно Інформації Виконавчого комітету Південноміської ради Харківського району Харківської області від 28.11.2016 р. № 2863, ОСОБА_1 мешкає в м. Південне по вул. Громадянській б. 6 Харківського району Харківської області разом з батьком ОСОБА_4, матірю ОСОБА_5, донькою ОСОБА_3 (а.с.143).

ОСОБА_2 працює в ПрАТ «МТС Україна» з 10 червня 2002 року на посаді Керівника групи, що підтверджується Довідкою від 16.12.2016 р. (а.с.160).

За положеннями частин 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тобто чинне законодавство надає дружині, з якою проживає дитина, право на її утримання від чоловіка.

За змістом інформації, наданої Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області від 01.11.2016 р. за № 5441/1 (а.с. 70), ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 1/93 Харківського району Харківської області, але фактично мешкає за адресою: м. Мерефа, пров. Мерефянський, б. 29 Харківського району Харківської області разом зі своєю матірю ОСОБА_6, яка знаходиться на його утриманні. Зазначена інформація надана згідно акту депутата Мерефянської міської ради ОСОБА_7 від 02.11.2016 р.

Із вказаного акту депутата Мерефянської міської ради ОСОБА_7 від 02.11.2016 р. вбачається, що ОСОБА_6 є пенсіонеркою, не працює, єдиним джерелом її доходу є пенсія та допомога сина, який утримує будинок та допомагає матері.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 бере участь в утриманні матері ОСОБА_6

Колегія суддів вважає, що розмір стягнення аліментів визначений з дотриманням вимог ст. ст. 84, 180, 181, 184 Сімейного кодексу України з урахуванням роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів». Розмір стягнення відповідає принципам розумності та справедливості і є не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб ОСОБА_1 Підстав для стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 в більшому розмірі судом не встановлено.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дав оцінку наданим сторонами доказам, зокрема, майновому стану відповідача, розміру його витрат, врахував можливість відповідача надавати допомогу дружині та дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 в розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Підстав, передбачених ст.309 ЦПК України для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_8