Справа № 446/86/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бакай І. А.

при секретарі - Новосад І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам»янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

позивач звернулася до суду із позовною заявою, уточнивши яку просить постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 (далі-відповідач) основну суму боргу за договором позики від 11.07.2011 р. в сумі 6801,71 грн., а також три проценти річних від простроченої заборгованості в сумі 1044,86 грн. та судові витрати по справі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.07.2011 року вона уклала з відповідачем договір позики, що підтверджується розпискою. Згідно розписки відповідач зобов»язався повернути позичені кошти в сумі 250 долари США до 01.01.2012 року. Відповідач добровільно позику не повернув, на вимогу про повернення коштів не реагує та відмовляється сплачувати борг.

Позивач у судовому засіданні уточнений позов підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила такий задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд за згодою позивача, ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів без участі відповідача, який, будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не прибув, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що 11.07.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, в усній формі, відповідно до якого відповідач отримав від позивача 250 доларів США, які зобов»язався повернути до 01.01.2012 р.

У передбачений договором строк відповідач коштів не повернув, на звернення позивача щодо повернення коштів не реагує, уникає зустрічі та виконання взятих на себе зобов'язань.

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України , на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, вказана норма містить імперативний припис виконувати зобов'язання належним чином, тобто вчинити дію, яка є об'єктом зобов'язання у точній відповідності до усіх елементів, які визначають зміст зобов'язання, за предметом, строком, способом та іншими елементами.

Факт позики грошей відповідачем у позивача підтверджується розпискою від 11.07.2011 р.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, та відповідний розмір процентів, що встановлений договором.

Суд приймає розрахунки позивача, відповідно до яких: борг за договором позики враховуючи курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України 13.02.2017 р. становить 6801,71 та три відсотки річних за прострочення виконання зобов»язання 1044,86 грн., а всього 7846,57 грн.

Як вбачається із правової позиції ВСУ України висловленій у Постанові від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Враховуючи вищенаведені обставини, зважаючи, що строк дії договору позики, укладений між сторонами у справі закінчився, проте відповідач в порушення умов договору не повернув позивачеві суму позики, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо стягнення суми боргу є підставною і підлягає задоволенню.

Позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача коштів, витрачених позивачкою на проїзд до суду в сумі 22,08 грн., а також послуги банку для сплати судового збору в сумі 11 грн., то такі підлягають до задоволення, оскільки підтверджуються квитанціями долученими до матеріалів справи.

Судові витрати стягнути із відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 8, 11, 15, 88, 208-209, 214-215, 218, 224-225 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 625, 1046 - 1050 Цивільного кодексу України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 основну суму боргу за договором позики від 11.07.2011 р. в сумі 6801(шість тисяч вісімсот одну) гривню 71 коп., три проценти річних від простроченої заборгованості у сумі 1044(тисячу сорок чотири) гривні 86 коп. та 673(шістсот сімдесят три) гривні 08 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Камянка -Бузьким районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.А. Бакай