Справа № 396/2030/17
Провадження № 2/396/907/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого Шепетько Володимир Іванович

за участю секретаря Корольової Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Новоукраїнська державна нотаріальна контора про визнання права на 1/2 частину житлового будинку за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2, звернувся до суду з позовною заявою до Новоукраїнської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Новоукраїнська державна нотаріальна контора в якій просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на1/2 частину житлового будинку під №75 по вул. Лобановського у м.Новоукраїнка Кіровоградської області. Зазначив, що в 1957 році його рідний дід ОСОБА_3 отримав у спільну власність 1/2 частину житлового будинку, що розташований в м. Новоукраїнка по вул. Котовського №73 (в подальшому номер будинку було змінено на 73), другу частину вищезазначеного житлового будинку отримав у власність ОСОБА_4

08.01.1985 року ОСОБА_4 помер. Похованням якого займалися дід і баба позивача. В грудні 1985 року ОСОБА_5 в зв'язку з виїздом за межі України запропонувала ОСОБА_6 придбати частину будинку, яка належала померлому ОСОБА_4 Дана угода була укладена шляхом передачі коштів за що була написана відповідна розписка, вважаючи що дана розписка має юридичну силу.

Під час переоформлення спадщини після смерті діда ОСОБА_3, який помер 26.08.1997 року, бабуся позивача ОСОБА_6була проінформована про те, що право власності підтверджує правовстановлюючий документ.

Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні. 1/2 частину будинку , що розташований по вул. Котовського, 75 в м. Новоукраїнка Кіровгорадської області ОСОБА_6 отримала вспадок після смерті ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 03.03.1998 року. 1/2 частина спірного будинку, що належала ОСОБА_4 бабуся позивача відкрито і беперервно володіла нею до самої смерті, майже 30 років, але право власності офіційно не оформила, тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду про визнання правана 1/2 частину на спірний будинок за набувальною давністю.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2В в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд його задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Новоукраїнської міської ради, проти вимог позивача не заперечує. Представник Новоукраїнської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, слідуючі обставини справи.

Згідно світлокопії паспорта ОСОБА_1 народився 19.09.1972 року(а.с.6). Згідно світлокопії свідоцтва про народження позивача в графі батько вказано ОСОБА_8, в графі мати вказано ОСОБА_9 (а.с.8). Згідно світлокопії свідоцтва про одруження ОСОБА_10 взяла прізвище чоловіка "Ротарь" (а.с.9). Згідно світлокопії свідоцтва про народження ОСОБА_10 її батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.1998 року ОСОБА_6 є спадкоємицею 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в м. Новоукраїнка по вул. Котовського №75, яке належало спадкодавцю ОСОБА_3, який помер 26.08.1997 року, на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло вид. Новоукраїнським міськвиконкомом 07.02.1992 року та зареєстрованого в р№ 836/4 (а.с.10).

Згідно акта обстеження житлово-побутових умов від 26.09.2017 року, який був складений депутатом Новоукраїнської міської ради, було проведено останнє місце проживання ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, де зазначено, що 03.07.2014 року в зв"язку з погіршенням стану здоров"я, остання проживаля біля своєї дочки ОСОБА_9 (до щлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_12, за адресою вул. Вільямса,10 в м. Новоукраїнка. В зазначеному домоволодінні також проживав онук ОСОБА_1, який забеспечив бабусі добрі побутові умови, доглядав та піклувався нею. Поховання ОСОБА_6 здійснював також ОСОБА_1А.(а.с. 16).

12.03.2015 року ОСОБА_6 померла , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.17). Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне їй майно, єдиною спадкоємицею якого була ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_11) ОСОБА_13, яка доводилась матір'ю позивачу. Однак , 05.05.2015 року померла ОСОБА_9, зо підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_9 єдиним спадкоємцем є позивач ОСОБА_1.

Згідно витребуваної судом спадкової справи №393/2017 до майна померлого 29.04.2015 року ОСОБА_9 спадкоємцем майна є її син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме 1/2 частини житлового будинку з погосподарсько-побутовими будівлями за №75 по вул. Лобановського (колишня Котовського) в м. Новоукраїнка Кіровоградської області.

Позивач також відкрито володіє іншою 1/2 частиною вищезазначеного житлового будинку, яка не оформлена належним чином документально та належала ОСОБА_5, яка померла більше тридцяти років тому. Здійснює там ремонт та доглядає за ним.

При зверненні до державної Нотаріальної контори з заявою щодо оформлення 1/2 частини домоволодіння розташованого за адресою вул. Котовського (нова назва Лобановського) №75, яка належала ОСОБА_4, постановою №58 від 18.12.2017 року, йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Відповідно до Постанови ПВССУ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або предявлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

У відповідності до ст.10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органом самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади. Статтею 335 ЦК України передбачено, що набувачем безхазяйної речі є територіальна громада.

Згідно п.9 Постанови ПВСУ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Верховний Суд України в ухвалі від 10 червня 2009 року зазначив, що враховуючи положення ст.5 ЦК України про дію законів у часі та п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та приймаючи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 р., норми ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р. Аналогічну позицію висловлював і Вищий господарський суд України, зокрема, в постанові від 22.01.2008 №8/509-НМ: "Правила про набувальну давність можуть поширюватись на випадки, коли володіння майном (в тому числі нерухомим) почалося за три роки до набрання чинності ЦК України, тобто відлік строків, про які йдеться в частині першій статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10-річного, може починатися з 01.01.2001, але жодним чином не з 1998 року, як гадає заявник".

З урахуванням зазначеного, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину житлового будинку, який розташований в м. Новоукраїнка по вул. Котовського (нова назва Лобановського),75, Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала ОСОБА_4, який помер 08.01.1985 року за набувальною давністю.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: В. І. Шепетько