АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисак І.Н.

суддів: Владичана А.І., Міцнея В.Ф.,

секретар: Костюк Л.С.,

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Гураль Л.Л.,

повний текст якого складено 10 листопада 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про збільшення розміру стягнутих за рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 березня 2012 року аліментів з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 з 500 грн. до 3000 грн.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 березня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 до її повноліття з 500 грн. щомісячно на 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Виконавчий лист по рішенню Хотинського районного суду Чернівецької області виданий 18.04.2012 року в цивільній справі№2-189/2012 за позовом ОСОБА_1

Провадження №22-ц/794/1411/17 Категорія 50

М.В. до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - визнано таким, що не підлягає виконанню з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішено питання відносно розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити і ухвалити нове, яким збільшити розмір аліментів до 3000 грн.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб які брали участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом на підставі матеріалів справи вірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 26 жовтня 2011 року за рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області. Від сумісного проживання у сторін є донька ОСОБА_3, яка знаходиться на вихованні та утриманні позивача (а.с.6).

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.2 ст.141 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з пунктами 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, а саме суд не взяв до уваги те, що аліменти, які сплачує на сьогоднішній день відповідач, є незначними, донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні є безпідставними, оскільки сторони знаходяться у рівних матеріальному та фізичному стані, а твердження позивача про те, що необхідно збільшити розмір аліментів до 3000 грн. є необґрунтованими.

У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 грн., з 1 травня - 1777 грн., з 1 грудня - 1860 грн.

Судом першої інстанції вірно встановлено та надано оцінку тому факту, що відповідач фізично здоровий, є молодою працездатною особою, періодично виконує роботи різного характеру та отримує нерегулярний дохід, у звязку з чим в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1 000 грн., а у справі відсутні докази про наявність у відповідача доходу в розмірі 10 000 грн.

З огляду на те, що дитина навчається в 4-му А класі Рукшинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, відвідує різноманітні гуртки у звязку з чим позивач витрачає додаткові кошти, не позбавляє останню звернутися до суду з позовом на підставі ст.185 СК України (а.с.10-17).

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд першої інстанції належно оцінив докази та ухвалив рішення про часткове задоволення позову на основі повно і всебічно зясованих обставин справи. Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381 - 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте касаційна скарга на неї може бути подана протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.Н. Лисак

Судді А.І. Владичан

ОСОБА_4