Провадження № 2-о/225/73/2017
Справа № 225/307/17
Головуючий у справі ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мигалевича В.В.,

за участю:

секретаря Голубової О.О.,

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області у м. Торецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_3 (заінтересована особа Новгородська селищна рада м.Торецька Донецької області) про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

24.01.2017 року заявник ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. В обґрунтування заяви зазначила, що з 2001 року вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та проживала з ним однією сімєю за адресою: Донецька область, м. Торецьк, смт. Новгородське, вул. Озерського 12/3. Вони були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, дбали друг за другом. З початку 2016 року стан здоровя ОСОБА_4 різко погіршився, що вимагало періодичного обстеження і лікування, тому догляд за хворим повністю було покладено на заявника. 20.12.2016 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді транспортного засобу ВАЗ 21043 ЗГН, 1986 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Заявник вказує, що за своє життя ОСОБА_5 заповіту не склав, у встановлений законом шестимісячний строк заявник звернулася до Торецької нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було розяснено, що видати їй свідоцтво про право на спадщину не можливо, так як вона не є спадкоємцем за законом та одночасно було розяснено право звернутися до суду з заявою про встановлення факту, який підтверджує проживання чоловіка та жінки без шлюбу. Таким чином, у неї виникла необхідність для встановлення факту проживання однією сім'єю, оскільки відсутність свідоцтва про шлюб створює перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину. Просить встановити факт сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, а саме ОСОБА_4, та ОСОБА_3 по день смерті останнього, тобто до померлого 20.12.2016 року .

Представник заявника, у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити вимоги ОСОБА_3 з підстав, викладених в заяві.

Представник заінтересованої особи Новгородської сільради в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати без його участі, не заперечував проти задоволення вимог.

Допитана у якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що є сусідкою заявника, зазначила, що протягом останніх 10 років заявник разом з померлим ОСОБА_4 проживали як чоловік і дружина за адресою: Донецька область, м. Торецьк, смт. Новгородське, вул. Озерського 12/3. Вони вели спільне господарство, разом робили ремонт в квартирі, мали взаємні права і обовязки. У грудні 2016 року заявниця його поховала.

Свідок ОСОБА_7, яка також є сусідкою заявниці, в судовому засіданні надала пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_6

Суд, вислухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цьогоКодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Разом із тим згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, серія І-НО №966373, виданого 21.12.2016 року виконавчим органом Новгородської селищної ради м.Торецька Донецької області, ОСОБА_4 помер 21 грудня 2016 року, актовий запис № 233 (а.с. 14).

Як вбачається з договору замовлення ОСОБА_3 організовувала та сплачувала послуги, повязані з похованням ОСОБА_4 (а.с. 16).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що з 2001 року по день смерті 20.12.2016 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сумісно проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за адресою: Донецька область, м. Торецьк, смт. Новгородське, вул. Озерського 12/3, вели спільне господарство, приймали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї, мали добрі стосунки.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215,256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на протязі останніх пяти років до моменту смерті ОСОБА_4, померлого 20 грудня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: