Справа № 494/1279/17
Провадження № 2-о/494/125/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2017м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з матеріалами заяви КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня №3» про примусову госпіталізацію ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2017 року до суду надійшла заява КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня №3» про примусову госпіталізацію ОСОБА_1.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 294 ЦПК України: «справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом».

Ознайомившись із змістом заяви та додатками до неї, суд доходить висновку, що заява не відповідає вимогам Цивільно-процесуального кодексу України з наступних підстав.

Зі змісту ч. 1 ст. 340 ЦПК вбачається, що у заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладубез її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Отже, підставою для застосування примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу є сукупність медичного і юридичного критерію: встановлення наявності у неї хвороби та істотні відхилення від норми в її поведінці, що становлять небезпеку для неї або оточуючих. Згадана норма процесуального закону ст. 340 ЦПК України вимагає додання до заяви про примусову госпіталізацію, крім висновку комісії лікарів, й інших відповідних матеріалів для підтвердження наявності підстав для примусового лікування і зокрема, наявності юридичного критерію відомостей про поведінку пацієнта (заяви родичів хворої особи про її агресивну або неадекватну поведінку, рапорти працівників міліції, копії направлення особи на госпіталізацію, тощо).

В силу вимог ст.341 ЦПК України, заява розглядається з участю лікаря-психіатра та представника психіатричного закладу, однак як вбачається із поданої заяви та висновку комісії визначено представником адміністрації лікарні лікаря-психіатра ОСОБА_2, останній є однією і тією ж особою, що не передбачено наведеною вище нормою. Більш того, не додано довіреності або іншого документу на вказану особу.

Крім цього, з доданих до заяви матеріалів вбачається, що не всі документи, що містяться в заяві належним чином завірені.

Враховуючи наведене, заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Зазначені обставини можуть значно затягнути та ускладнити розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Цивільно-процесуального кодексу «Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185,294,341 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня №3» про примусову госпіталізацію ОСОБА_1- залишити без руху, надавши десятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Розяснити, що у разі якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Римар