Справа № 183/5375/17
№ 2/183/3242/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Демяненка Р.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа державний нотаріус Новомосковської державна нотаріальна контори ОСОБА_3, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на майно, в порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому просить встановити факт родинних відносин між нею та її матірю ОСОБА_4, а також визнати за нею право власності на житловий будинок з господарчими будівлями, загальною площею 45,2 кв.м., який розташований по вул. Надії (колишній Ширшова), буд. 114 в с. Губиниха Новомосковського району, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 08 січня 2014 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 08 січня 2014 року померла її мати ОСОБА_4, яка за життя набула право власності на житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований по вул. Ширшова, буд. 114 в с. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області. Після смерті матері, спадкоємцями першої черги були позивач ОСОБА_1 та її батько ОСОБА_5. В шестимісячний строк батько звернувся до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті своєї дружини ОСОБА_4 на користь дочки ОСОБА_1, яка в свою чергу звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Далі, позивач звернулася до Новомосковської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом, однак державний нотаріус ОСОБА_3 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в представлених спадкоємцем документах наявні розбіжності, а саме в свідоцтві про її народження матірю записана ОСОБА_6, а згідно свідоцтва про її смерть вона значиться, як ОСОБА_4, тому позивач змушена звернутись до суду з зазначеним позовом.

До початку судового розгляду представник позивача ОСОБА_7 звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Третя особа в судове засідання також не зявилася, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду надано копію свідоцтва про право власності на житловий будинок, що видане на підставі розпорядження Голови Новомосковської райдержадміністрації № 593 від 02.11.2001 року, у відповідності до якого ОСОБА_4 належить цілий житловий будинок № 114 по вул. Ширшовій в с. Губиниха Новомосковського району ( а.с. 9).

ОСОБА_4 померла 08 січня 2014 року, про що свідчить свідоцтво про її смерть (а.с.6).

Відповідно до ст. ст. 25, 346 ЦК України цивільна правоздатність та право власності припиняється у разі смерті власника.

Після смерті ОСОБА_4 державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контора ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 99/2014, у відповідності до якої ОСОБА_1 прийняла спадщину як спадкоємець за законом, однак державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 08.01.2014 року, у звязку з наявністю розбіжностей в документах поданих спадкоємцем ( а.с. 13).

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин.

При цьому суд також керується вимогами Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про практику у справах про спадкування», пунктом 2 якої передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки осіб та (або) за наявності інших осіб і спору між ними.

Матеріали справи містять свідоцтво про укладення шлюбу, у відповідності до якого ОСОБА_8 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9, внаслідок чого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_4 (а.с.15)

Між тим, позивачем надано свідоцтво про народження ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, остання народилася у подружжі ОСОБА_11 та ОСОБА_6 (а.с. 14).

В подальшому ОСОБА_10 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 та отримала прізвище ОСОБА_12, про що свідчить Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с.16).

Аналіз поданих документів свідчить про те, що ОСОБА_1 являється дочкою ОСОБА_4, а відомості про прізвище її матері в свідоцтві про народження, як «Шепелява» внесені помилково, оскільки ОСОБА_11, який значиться батьком у свідоцтві про народження ОСОБА_10, перебував у шлюбі з ОСОБА_4.

Суду надано копія заяви ОСОБА_5, згідно якої останній відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї дружини ОСОБА_4, на користь доньки ОСОБА_13 (а.с.8).

Позивач по справі являється спадкоємцем ОСОБА_4 за законом, ОСОБА_14 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, померлої 08 січня 2014 року, інших спадкоємців на зазначене спадкове майно судом не виявлено.

У відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусами після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, або якщо це право не визнається іншою особою.

Детальний аналіз зазначених вище документів, виданих компетентними органами та зареєстрованими у встановленому порядку, свідчить про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 08 січня 2014 року, являється матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, тому за ОСОБА_1, повинно бути визнане право власності на житловий будинок з господарчими будівлями, загальною площею 45,2 кв.м., який розташована по вул. Надії (колишній Ширшова), буд. 114 в с. Губиниха Новомосковського району, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 08 січня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 25, 346, 1216,1225, 328 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 130, 213, 214, 215 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа державний нотаріус Новомосковської державна нотаріальна контори ОСОБА_3, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між матірю ОСОБА_4, померлою 08 січня 2014 року та дочкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 27,4 кв. м. з господарчими будівлями № 114 по вул. Надії (колишній Ширшова) в с. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 08 січня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суду в десятиденний термін після його проголошення.

Суддя О.В. Сорока.