Справа № 595/1441/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2017

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: Головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та третьої особи Бучацької ДНК про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

24 серпня 2012 року в с.Озеряни Бучацького району Тернопільської області помер чоловік позивачки ОСОБА_5.

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,26 га, що складається із земельної ділянки площею 1,99 га, кадастровий номер 010010479 та земельної ділянки площею 0,27 га, кадастровий номер 010010968, що розташовані на території Озерянської сільської ради, згідно державного акту ЯГ № 012142, виданого 20 грудня 2006 року Бучацькою районною державною.

Земельні ділянки належали спадкодавцеві на праві власності, однак позивачка не може отримати свідоцтво про право власності, оскільки, після смерті ОСОБА_2 відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, не подали заяви про відмову від спадщини, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку.

Позивачка згідно поданої заяви позов підтримує, просить суд розглядати справу у її відсутності.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, згідно поданих заяв позов визнають, на спадкове майно не претендують, просять суд розглядати справу у їх відсутності.

Представник третьої осіби в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді.

Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

24 серпня 2012 року в с.Озеряни Бучацького району Тернопільської області помер чоловік позивачки ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ИД № 142242, виданим Озерянською сільською радою Бучацького району Тернопільської області.

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,26 га, що складається із земельної ділянки площею 1,99 га, кадастровий номер 010010479 та земельної ділянки площею 0,27 га, кадастровий номер 010010968, що розташовані на території Озерянської сільської ради, що підтверджується державним актом ЯГ № 012142, виданим 20 грудня 2006 року Бучацькою районною державною.

Згідно свідоцтва про шлюб серії I-ИД № 141858, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 перебував у в зареєстрованому шлюбі із позивачкою.

Згідно довідки № 701 від 27.06.2017 року, виданою Озерянською сільською радою Бучацького району, вбачається, що позивачка та відповідачі постійно проживали разом із спадкодавцем.

Згідно довідки довідки № 796/01-24 від 27.09.2017 року, виданої Бучацькою державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняли ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 тому видати свідоцтво про право на спадщину лише на імя ОСОБА_1 не можливо.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї в шестимісячний строк з дня її відкриття.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 від своєї частки у спадковому майні відмовилися.

Правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України по справі №6-137цс13 визначено, що право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. З 1966 року питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної ОСОБА_6 СРСР від 26.08.1948 року «Про громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_6 СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадян права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому у положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнанняправа власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Інших осіб, які б мали право на спадщину, судом не встановлено.

Суд приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,81,263-265 ЦПК України, ст.ст.1220-1223, 1261 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 14 серпня 2012 року, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,26 га, що складається із земельної ділянки площею 1,99 га, кадастровий номер 010010479 та земельної ділянки площею 0,27 га, кадастровий номер 010010968, що розташовані на території Озерянської сільської ради.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_6