Справа № 740/272/17
Провадження № 2/740/464/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_2 до Вертіївської сільської ради Ніжинського району про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, вказавши, що її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за життя проживали у належному їм будинку № 36 по вул. Гоголя в с. Вертіївка Ніжинського району. Даний будинок мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року обоє батьків були зареєстровані в ньому, а отже мали на нього рівні права, володіючи по 1/2 частині будинку кожен. 13 вересня 1999 року помер батько позивача ОСОБА_3, після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно до якого входить і 1/2 частина зазначеного будинку. На випадок своєї смерті спадкодавець не залишив заповіту, а тому спадкоємцем першої черги є його дружина ОСОБА_4, яка проживала з ним за однією адресою і прийняла спадщину фактично вступивши в управління нею. 23 листопада 2015 року померла мати позивача. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно до якої входить і спірний будинок, 1/2 частина якого належала їй як колишньому члену колгоспного двору, а 1/2 частина в порядку спадкування після смерті чоловіка. Позивач прийняла спадщину після смерті матері шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса у встановлений законом строк, була заведена спадкова справа. Але 25 травня 2016 року постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок зважаючи на те, що право власності на нього за ОСОБА_4 не зареєстровано. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 36 по вул. Гоголя в с. Вертіївка Ніжинського району в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4

Позивач в судове засідання не зявилася, надавши заяву про підтримання вимог та розгляд справи в її відсутність.

Відповідач - представник Вертіївської сільської ради Ніжинського району в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Довідкою Вертіївської сільської ради від 11.03.2016 року № 127/03-25 підтверджується, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння розташоване по вул. Гоголя, 36 в с. Вертіївка Ніжинського району мало статус колгоспного двору. В будинку мешкали ОСОБА_3 голова двору та ОСОБА_4 - його дружини (а.с 16).

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно розяснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як члени колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на спірний будинок. Отже їм належало по 1/2 частині вказаного будинку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в частині визнання права власності на будинок.

Згідно свідоцтва про смерть (а.с.19) ОСОБА_3 помер 13 вересня 1999 року.

Довідкою Вертіївської сільської ради, що мається в матеріалах справи, доводиться факт, що на момент смерті ОСОБА_3 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 (а.с. 18)

Як вбачається з відповіді державного нотаріального архіву в Чернігівській області № 405/01-16 від 30.01.2017 року спадкова справа щодо майно померлого 13.09.1999 року ОСОБА_3 не заводилася.

Статтею 549 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час відкриття спадщини передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином ОСОБА_4 є такою, що прийняла спадщину фактично вступивши у володіння спадковим майном, ставши власником спірного будинку в цілому.

Згідно свідоцтва про смерть (а.с.20) ОСОБА_4 померла 23 листопада 2015 року.

Довідкою Вертіївської сільської ради, що мається в матеріалах справи, доводиться факт, що на момент смерті ОСОБА_4 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 сама (а.с.17).

Свідоцтвом про народження з урахуванням свідоцтва про шлюб засвідчується, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7-8).

Наданою на запит суду копією спадкової справи № 201/2016, заведеної Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою щодо майна ОСОБА_4, підтверджується, що спадщину прийняла ОСОБА_2 ОСОБА_5 - рідний брат позивача відмовився від прийняття спадщини після смерті матері на її користь.

Відповідно до довідки КП «Ніжинське МБТІ» № 295 від 18.04.2016 року та № 00520 від 12.03.2016 року та технічного паспорту право власності на житловий будинок № 36 по вул. Гоголя в с. Вертіївка не зареєстроване за жодним власником (а.с.10-15, 24).

Постановою державного нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 25 травня 2016 року позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав зважаючи на те, що спірний житловий будинок не зареєстрований за спадкодавцем (а.с.23).

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.1223 ЦК України, ст. ст.213 - 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок № 36 з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Гоголя в с. Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 23 листопада 2015року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_1