Справа № 141/724/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Лисака О.І.

за участю секретаря Невмержицької Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами і неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів, у відсутності сторін, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами і неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів, згідно із яким рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 07.08.2008 року було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На виконання вказаного судового рішення було видано виконавчий лист № 2-3 від 18.02.2008 р. Вказаний виконавчий лист був предявлений до виконання до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіально управління юстиції у м. Києві (далі Святошинський ВДВС). Станом на день звернення до суду на виконанні у Святошинському ВДВС перебуває виконавче провадження №18096672 по виконанню виконавчого листа № 2-3 від 18.02.2008 виданого Оратівським районним судом Вінницької області. Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, - і за її межами. Всупереч вказаному положенню відповідач перестав виконувати рішення суду з вересня 2016 р., внаслідок чого в нього виникла заборгованість зі сплати аліментів. 06.07.2017 року представник позивача звернулася із заявою до Святошинського ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві для отримання довідки про стан заборгованості зі сплати аліментів. Довідка розрахунок заборгованості №18096672 видана 09.08.2017 року старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва.

Оскільки протягом тривалого часу відповідач ОСОБА_2 не виконував свого обовязку та не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини - у нього зявилась заборгованість зі сплати аліментів. Внаслідок цього матеріальне становище позивача значно погіршилось - вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сімї. А тому вимушена звернутись до суду для стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а також у звязку з несплатою відповідачем аліментів вона має право на стягнення пені розрахованої на суму заборгованості за весь період, в якому не проводились стягнення аліментів, та збільшення розміру аліментів, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, так як мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 позовні вимоги уточнила, та просить суд зобовязати ОСОБА_2 сплачувати щомісячно на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 18354 грн (вісімнадцять тисяч триста п'ятдесят чотири гривні) та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 6432 грн (шість тисяч чотириста тридцять дві гривні).

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, відповідно до якої уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його відсутність.

Від учасників судового розгляду до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 07.08.2008 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, зареєстрований 10 вересня 2005 року відділом РАЦСу Тетіївського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №76, розірвано.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-АМ № 036725, виданого 03.10.2008 року, шлюб мід ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 38 від 0310.2008 року. Після реєстрації розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Відповідно до виконавчого листа № 2-3 від 18.02.2008 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Як вбачається з інформації начальника Святошинського ВДВС м. Києва № 12366/15.8-25 від 02.06.2017 року, станом на день звернення до суду на виконанні у Святошинському ВДВС перебуває виконавче провадження №18096672 по виконанню виконавчого листа № 2-3 від 18.02.2008 виданого Оратівським районним судом Вінницької області.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 зареєстрований в Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець 13.09.2016 року, номер запису 2 349 000 0000 002937. Основний вид економічної діяльності 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Як вбачається з податкової декларації планика єдиного податку фізичної особи-підприємця, дохід від підприємницької діяльності ОСОБА_2 за 2016 рік складає 10200 грн.

Згідно розрахункового листка за вересень 2016 року ДП «Київський науково-дослідного та проектного інституту землеустрою» ОСОБА_2 працював у підрозділі відділу землевпорядного проектування, та йому нарахована заробітна плата 2 291,31 грн, всього виплечено 2 980,86 грн, борг за підприємством на кінець місяця становить 179,87 грн.

Відповідно до рішення Тетіївського районного суду Київської області з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_7 на утриманя дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, з усіх видів доходу відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.04.2017 року і до повноліття дитини.

Як вбачається з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, ОСОБА_2 на праві власності належить садовий будинок, обєкт житлової нерухомості, загальною площею 32,5 кв.м., житловою площею 8,6 кв.м. Право власносты виникло на підставі договору купівлі-продажу садового будинку.

Згідно довідки розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2, виданої старшим державним виконавцем Святошинського ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_9 № 18096672 від 09.08.2017 року заборгованість ОСОБА_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, ?, перед ОСОБА_6 станом на 31.08.2017 року становить 27805,00 грн.

Як вбачається з довідки розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2, виданої старшим державним виконавцем Святошинському ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_4 . ВП № 18096672 від 20.11.2017 року заборгованість ОСОБА_2, який проживає : ІНФОРМАЦІЯ_4 , перед ОСОБА_6 станом на 20.11.2017 року становить 27805,00 грн.

Згідно з розрахунку Тетіївського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області № 8179 від 12.12.2017 року, виконавчий документ був переданий на примусове виконання 24.11.2017 року, розрахунок до 01.10.2017 року проведений Святошинським ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві. За період з 01.10.2017 року пр. 01.12.2017 року боржнику нараховані 2622 грн аліментів, стягувачем отримано 0 грн. Аліменти нараховані відповідно до розміру, вказаного у рішенні суду.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини.

Відповідно до норм ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Визначаючи можливість збільшення розміру аліментів на утримання дитини та розмір цього збільшення, суд врахував положення ч. 2 ст. 182 СК України відповідно до якого розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 191 СК України розмір аліментів слід збільшити починаючи від дня пред'явлення позову до суду, тобто з 01.08.2017 року та продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Крім цього відповідно до ч.1 ст. 196 СК України (у редакції від 08.07.2017 р.) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Вказана редакція норми, не тільки передбачає право на стягнення неустойки (пені), але й дещо міняє встановлений порядок стягнення такої пені, адже:

Згідно правової позиції зазначеної у постанові ВСУ від 01.06.2016 р. у справі N 6-535цс16 при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

З урахуванням того, що кожний місяць складається з 28-31 дня, то максимальний розмір пені становитиме від 28 до 31 відсотка суми заборгованості, а тому зазначення у ч.1 ст. 196 СК України обмеження пені (але не більше 100 відсотків заборгованості) означає, що норма права у новій редакції змінює порядок нарахування пені зі сплати аліментів.

Згідно із роз"ясненнями викладеними у пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбаченаст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16.03.2016 року по справі № 6-300цс16, яка відповідно до приписів ст. 3607ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України.

В даному випадку судом з достовірністю встановлено, що на підставі виконавчого листа № 2-3 від 18.02.2008 року з ОСОБА_2 повинен був сплачувати на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідач є працездатним, інвалідом не є, що свідчить про можливість відповідача в достатній мірі надавати допомогу своїй дитині. Отже, з урахуванням встановлених судом обставин,суд приходить до висновку, що позивачка має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дитини, та з відповідача на її користь слід стягнути неустойку (пеню), передбаченуст. 196 СК Україниза прострочення сплати аліментів за виконавчим листом №2-3 від 18.02.2008 року.

Відповідно до вимогст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, Посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, - і за її межами.

Втім, у відповідача перед позивачкою утворилась заборгованість по сплаті аліментів загальна суму якої станом на 31.08.2017 року становить 27805,00 грн.

Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Законодавець не ставить право на стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в залежність від відкриття виконавчого провадження у справі, виклику боржника до виконавчої служби і попередження його про наявність заборгованості.

Згідно вимог ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Ч. 3, 4 ст. 194 цього ж кодексу визначає, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно із висновками, викладеними в Ухвалі Верховного Суду України від 8 лютого 2012 року про перегляд рішення суду за винятковими обставинами у справі № 6-4969вов10, не направлення державним виконавцем повідомлення боржнику про виникнення заборгованості та не попередження його про відповідальність не свідчить про відсутність вини відповідача в несплаті аліментів.

Враховуючи те, що позивач визнав змінені позовні вимоги, суд вважає, що заборгованість зі сплати аліментів підлягає стягненню в розмірі, вказаному у уточненій заяві представника позивача.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, а тому в порядку ч. 3 ст.88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180,182-184, 192, 195, 196 СК України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 79, 88, 207, 212-215, 223, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованої зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 18354 грн (вісімнадцять тисяч триста п'ятдесят чотири гривні).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованої зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 6432 грн (шість тисяч чотириста тридцять дві гривні)

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованої зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Раніше виданий виконавчий лист за рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 18.02.2008 року - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.І. Лисак

Повний текст рішення виготовлено 18.12.2017 року