Справа № 477/2200/16-ц
Провадження № 2/477/186/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської сільської ради Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на ? частину будинку № 72, розташованого по вул. Радянська, 18 в с. Калинівка Жовтневого району Миколаївської області після смерті бабусі ОСОБА_2, померлої 1 квітня 2009 року, та на ? частину цього ж будинку після смерті ОСОБА_3, померлої 11 січня 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті зазначених спадкодавців у спадок залишилося вказане майно, однак оформити спадщину вона не взмозі через те, що не представила належним чином оформлений правовстановлюючий документ на спадщину: свідоцтво про право власності на будинок було оформлено після їх смерті.

Посилаючись на те, що вона прийняла спадщину, а самим свідоцтвом та іншими документами підтверджується належність будинку спадкодавці, хоча й право власності на нього було оформлено після смерті, тому просила визнати за нею право власності на будинок у вказаному порядку.

В судове засідання позивачка та представник відповідача не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

1 квітня 2009 року в с. Калинівка Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області померла громадянка ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, який розташований за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Калинівка, вул. Ворошилова, 72.

Будинок належав їй відповідно до свідоцтва від 17 лютого 1989 року, виданого виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Жовтневого (Вітовського) району Миколаївської області. Право власності на будинок було зареєстровано в реєстрі прав на нерухоме майно 15 жовтня 2010 року.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 була її дочка ОСОБА_5.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

До спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_4 відносився ОСОБА_6, який помер 22 червня 2004 року, який є батьком позивачки.

Таким чином вона має право на спадщину після смерті ОСОБА_4 як спадкоємиця першої черги за правом представлення.

Вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки фактично проживала, хоча і без реєстрації, з нею на час смерті, що підтверджується довідкою Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 10 квітня 2017 року.

Таким чином спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4, які прийняли спадщину, були дочка ОСОБА_5 та онука, за правом представлення ОСОБА_1 (позивачка).

Відповідно до положень ст. 1267 ЦК України їх частки у спадщини були рівними по ? частині за кожним.

В той же час, ОСОБА_5 померла 11 січня 2015 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку, отриманого нею в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, розташованого за адресою: Миколаївська область, Жовтневий (Вітовський) район,

с. Калинівка, вул. Ворошилова, 72.

Відповідно до довідки Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 10 квітня 2017 року разом з нею на час смерті проживала позивачка ОСОБА_1.

До спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_5, відповідно до ст. 1261 ЦК України, відноситься її дочка ОСОБА_7.

В той же час, довідкою Калинівської сільської ради (після обєднання територіальних громад увійшла до Воскресенської селищної ради) від 29 вересня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_7, хоча й була зареєстрована разом зі спадкодавицею, але не проживала з нею з 2006 року.

Таким чином відповідно до положень ст. ст. 1268-1270, 1272 ЦК України вона не прийняла спадщину і не має прав на спадкове майно.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

До другої черги спадкоємців за законом відносяться рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України).

Також, частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Позивачка згідно з положеннями статей 1262 та 1268 ЦК України відноситься до спадкоємців другої черги за правом представлення, оскільки її померлий 22 червня 2004 року батько ОСОБА_6 був рідним братом померлої ОСОБА_8. Тобто за правом представлення вона є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_5

В той же час, звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона отримала розяснення про неможливість вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення зазначеної спадщини на 1/2 частину житлового будинку, оскільки не був підтверджений факт її проживання зі спадкодавицею, а також, відповідно до довідки Калинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 26 вересня 2016 року зі спадкодавицею ОСОБА_4 була зареєстрована її дочка ОСОБА_5, яка прийняла спадщину.

Крім того, судом встановлено, що свідоцтво про право власності на будинок було видано 17 лютого 1989 року, але в ньому зазначено, що видачі передувало прийняття рішення Калинівської сільської ради № 20 від 24 лютого 1989 року, тобто існує помилка начебто видача свідоцтва передувала прийняттю рішення про визнання права власності на будинок та про його видачу.

В той же час, ця помилка не скасовує належність померлій будинку на праві приватної власності, оскільки будинок був побудований нею за життя, що підтверджується технічним паспортом на будинок, оформленим комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок належав на праві приватної власності ОСОБА_4 і це майно входить до складу спадщини після її смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачці у справі як спадкоємиці за правом представлення.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 209, 212-215 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_9 Анатоліївни до Калинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований за адресою: Миколаївська область, Вітовський (раніше Жовтневий) район, с. Калинівка, вул. Ворошилова, 72, в порядку спадкування за законом, з яких: - ? частину будинку вона спадкує за правом представлення після смерті ОСОБА_4, померлої 1 квітня 2009 року, а іншу ? частину вона спадкує за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_5, померлої 11 січня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко