І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2017 року м.Рівне
Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, суд
Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 повідомлені належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Заяв про розгляд справи без їхньої участі до суду не надходило.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. 17 жовтня 2016 року надіслав до суду заяву в якій позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, підтвердив, що відповідачі вже багато років не проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, просив розгляд справи проводити без його участі
Позивач ОСОБА_4 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила суд, визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування квартирою №33 по вул. Ст. Бандери, 59 в м. Рівне, із зняттям з реєстраційного обліку у вказаній квартирі та визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування квартирою №33 по вул. Ст. Бандери, 59 в м. Рівне, із зняттям з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.
Суд заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази, приходить до наступного:
ОСОБА_4, є співвласником квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 18.04.2005 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.04.2005 року (1/4 частка вищезазначеної квартири).
Іншими співвласниками квартири у рівних частках є відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4
На даний час у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований позивач з ним фактично проживають цивільна дружина та їхня спільна дитина.
Крім позивача у вищезазначеній квартирі зареєстровані: відповідачі ОСОБА_3 - колишня дружина позивача, з якою вони розлучені ще з 2004 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ №040204 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції від 15.07.2014 року та ОСОБА_4 - син позивача від шлюбу з ОСОБА_3
Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 не проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з вересня 2006 року, господарство спільно не ведуть, жодних розрахунків по оплаті комунальних послуг не здійснюють, будь-які речі останніх у квартирі відсутні, місце їх перебування позивачу не відомо, тобто прописані відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 у вищевказаній квартирі лише формально.
Актами, складеними та завіреними ЖКГ «Галицьке» від 23.09.2016 року засвідчено факт не проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Бондарук) В.В., ОСОБА_3 з вересня 2006 року.
Всі рахунки по оплаті за житлово-комунальні послуги виписуються на імя позивача.
Зі слів представника позивача ОСОБА_1, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою. Йому відмовляють в оформленні соціальної допомоги, субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки при оформленні вищевказаних соціальних пільг необхідно додавати документи всіх прописаних осіб, які у позивача відсутні, а їх отримання позивачем є неможливим.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно п.1 ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Стаття 72 Житлового кодексу України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Пунктом першим статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи, на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, або судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сімї власника втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Оскільки судом встановлено, факт відсутності відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 більше десяти років, а також перешкоджання позивачу у праві в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, тому, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити повністю та визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування квартирою №33 по вул. Ст. Бандери, 59 в м. Рівне, із зняттям з реєстраційного обліку та визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування квартирою №33 по вул. Ст. Бандери, 59 в м. Рівне, із зняттям з реєстраційного обліку.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з кожного з відповідачів слід стягнути по 551,20 грн. на користь позивача понесені ним судові витрати по справі по оплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 225 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживаннязадоволити повністю.
Визнати ОСОБА_3, такою, що втратила право на користування квартирою №33 по вул. Ст. Бандери, 59 в м. Рівне, із зняттям з реєстраційного обліку.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право на користування квартирою №33 по вул. Ст.Бандери, 59 в м. Рівне, із зняттям з реєстраційного обліку.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2551,20 грн. понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2551,20 грн. понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_6