Дата документу 28.12.2017 Справа № 554/122/14-ц
Провадження № 4-с/554/69/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року

Октябрський районний суд м. Полтави

у складі: головуючого судді Кулешової Л.В.

при секретарях судового засідання Ткаченко А.К., Колесніченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 та зобовязання вчинити певні дії, заінтересована особа ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною скаргою. В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що в провадженні Шевченківського ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області на виконання перебуває зведене виконавче провадження зі стягнення з ОСОБА_3 на її користь боргу. При виконанні виконавчого провадження державний виконавець Дука О.С. допустила порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження». Так, в порушення вимог стю9 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не внесла ОСОБА_3 до Єдиного реєстру боржників. При ознайомленні з матеріалами зведеного виконавчого провадження № 4664114 було встановлено, що державним виконавцем в порушення вимог ст.ст.18,48 Закону України «Про виконавче провадження» не було своєчасно проведено перевірку щодо виявлення рахунків боржника, виявлення нерухомого та рухомого майна боржника, інформації про його доходи. В порушення вимог ст.53 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не витребувала у ОСОБА_4 відомості про належне ОСОБА_3 майно та грошові кошти. 25 червня 2015 року державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна боржника будинок по пров.Очеретянський, 30 у м.Полтаві, але відсутні дані про отримання цієї постанови зберігачем майна ОСОБА_4 При виїзді до будинку вона бачила невідомих чоловіків, які зазначили, що вони орендують житло, та за вказаною адресою проводилися будівельні роботи з демонтажу господарських будівель. Вказане свідчить про те, що зберігач майна ОСОБА_4 е здійснює ніяких заходів по збереженню майна та ціни на майно боржника знижується через подібні дії. Заявник вважає, що у державного виконавця дуки О.С. достатній обсяг прав, передбачений ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» для здійснення примусового виконання судових рішень. Заявник поросить : провести перевірку законності державного виконавця по виконавчому провадженню № 46564114; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дуки О.С., що полягає у невжитті передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, несвоєчасному та неповному обсязі вчиненні виконавчих дій при виконанні зведеного виконавчого провадження; зобовязати державного виконавця вжити заходи для виконання рішень судів про стягнення з ОСОБА_3 боргу на її користь.

У поданій заяві від 22 листопада 2017 року , яка надійшла до суду 24 листопада 2017 року, ОСОБА_1 вточнила вимоги скарги та просила : визнати неправомірною бездіяльність та зобовязати державного виконавця звернути стягнення на арештоване майно боржника ОСОБА_3 1/2 частину будинку, розташованого по пров.Очеретянський, 30 у м.Полтава; визнати неправомірною бездіяльність та зобовязати державного виконавця витребувати відомості від доньки боржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відомості про належне боржнику майно та грошові кошти, які можуть знаходитися на її зберіганні; визнати неправомірною бездіяльність та зобовязати державного виконавця провести заміну ОСОБА_4, яка є зберігачем майна боржника, на іншу особу.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд скарги за її відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі.

Представник заявника у судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Державний виконавець зі скаргою не погодилася та просила відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що реалізувати майно ОСОБА_3 вони не мають можливості, так як в будинку значиться зареєстрованою неповнолітня дитина. Вони зверталися до органу опіки та піклування щодо надання дозволу на реалізацію будинку, але дозвіл вони не отримали.

Від Шевченківського ВДВС міста Полтава ГТУЮ в Полтавській області 24 листопада 2017 року надійшли заперечення проти скарги, в яких посилаються на те, що в матеріалах виконавчого провадження міститься копія домової книги, де зазначено, що в будинку по пров.Очеретянський,30 у м.Полтаві прописана неповнолітня ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до п.28 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 20112 року № 512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідними органом. 11 травня 2017 року державним виконавцем до служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради направлено запит з проханням вирішити питання щодо надання дозволу на реалізацію 1/2 частини будинку за адресою : м.Полтава, пров. Очеретянський,30. 14 червня 2017 року надійшла відповідь, в якій зазначено, що надання такого дозволу не передбачено постановою КМУ № 866 від 29 квітня 2008 року. 11 серпня 2017 року направлено запит до органів опіки та піклування. 11 серпня 2017 року надійшла відповідь в якій зазначено, що дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності або право користування яким має дитина, надається лише при подачі обома батьками відповідних заяв та пакету документів. Батьки ОСОБА_5 до служби у справах дітей не зверталися. Таким чином, реалізація 1/2 частки будинку, що належить ОСОБА_3, суперечить нормам чинного законодавства. Зміни зберігача неможливо, так як ОСОБА_4 перебуває за межами країни та недоцільно. У задоволенні скарги просять відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Його неявка не є перешкодо дою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника заявника, державного виконавця, дослідивши матеріали скарги, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їхні права чи свободи.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, яка була звільнена згідно з наказом від 18.07.2017 року ( а.с.165), перебувало зведене виконавче провадження № 46564114 з примусового виконання до складу якого входять три виконавчих провадження про стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь ОСОБА_1.

Так, державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_2 були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень : 23 вересня 2015 року - ВП №48788640 про стягнення боргу у сумі 93689,04 грн., 09 лютого 2015 року - ВП №46366298 про стягнення боргу у сумі 6904,86 грн. та ВП № 46366690 про стягнення боргу у сумі 290486,27 грн. (а.с.33,37,43).

Постановою державного виконавця від 16.02.2015 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_3 ( а.с.52). В рамках зведено виконавчого провадження було проведено електроні торги ( аукціон) з реалізації належного боржнику автомобіля НОМЕР_1 ( а.с.70) та стягувачу ОСОБА_1 від реалізації майна було перераховано 70663,40 грн. ( а.с.71).

Згідно з платіжним дорученням № 6690 від 26.10.2015 року ОСОБА_1 було перераховано 700 грн. ( а.с.72).

Згідно з актом опису й арешту мана від 25.06.2015 року було описано та накладено арешт на майно боржника будинок № 30 по пров.Очеретянський в м.Полтаві, який було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4, яка була попереджена про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження чи підміну описаного майна ( а.с.80-82).

Державним виконавцем здійснювалися запити щодо встановлення осіб, які зареєстровані у зазначеному будинку ( а.с.84-87,129131).

Згідно з ксерокопією домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_2 по пров.Очеретянський в м.Полтаві у вказаному будинку зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, 27.10. ІНФОРМАЦІЯ_4, яка є дочкою ОСОБА_4 ( а.с.135-136,138).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 02.06.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1, як кредитора, задоволені в частині виділу в натурі частки майна боржника ОСОБА_3 у житловому будинку за адресою : пров.Очеретянський, 30 в м.Полтаві для звернення стягнення на неї; виділено у власність ОСОБА_3 в натурі 1/2 частка зазначеного житлового будинку (а.с.168-170).

У своїй заяві від 18.10.2017 року стягував ОСОБА_1 просила державного виконавця виставити на прилюдні торги 1/2 частку будинку по пров.Очеретянський,30 в м.Полтаві, яка належить ОСОБА_3, для часткового погашення боргу ( а.с.205).

У заперечення проти скарги державний виконавець посилається на те, що не було отримано згоди органу опіки та піклування за вищевказаний будинок.

Так, згідно з листом виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради від 25.05.2017 року Шевченківський ВДВС міста Полтава був повідомлений, що надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, а саме будинку № 30 по пров..Очеретянський в м.Полтаві не передбачено постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, повязаної із захистом прав дитини». ( а.с.250).

Згідно з листом виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради на а.с.250 державного виконавця повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, повязаної із захистом прав дитини» дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності або право користування яким має дитина, надається лише при подачі обома батьками відповідних заяв та пакету документів. Батьки ОСОБА_5 до служби у справах дітей не зверталися .( а.с.252).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Згідно зі ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з п.6 ч.2 ст. 18 Закону України державний виконавець зобовязаний 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

У відповідності до ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. . Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно зі ст.61 Закону Україхни «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Таким чином, суд приходить до висновку, що примусова реалізація майна за рішенням суду не є правочином, а є виконанням рішення суду, а тому згода органу опіки та піклування на реалізацію будинку у процесі виконання рішення суду непотрібна.

Крім того, суд бере до уваги, що ставиться питання щодо реалізації не всього будинку, а 1/2 частки будинку, яка рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 02.06.2017 року ви ділена боржнику ОСОБА_3 в натурі, чим не будуть порушені законні права та інтереси неповнолітньої дитини.

На підставі викладеного суд вважає в цій частині задовольнити скаргу та зобовязати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, в провадженні якого перебуває зведене виконавче провадження ВП № 46564114, провести виконавчі дії зі звернення стягнення на належне боржнику ОСОБА_3 майно, в тому числі на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою : м.Полтава, пров.Очеретянський,30.

Заявник ОСОБА_1 також просить зобовязати державного виконавця витребувати від доньки боржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відомості про належне боржнику майно та грошові кошти, які можуть знаходитися у неї на зберіганні.

У відповідності до ст.53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобовязані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Враховуючи, що відсутні відомості, які б беззаперечно давали підстави вважати, що у ОСОБА_4 знаходиться належне боржнику майно, та ту обставину, що звернення стягнення на майно боржника, що перебуває у інших осіб, є правом виконавця, а не обовязком, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги в цій частині.

Крім того, ОСОБА_1 просить зобовязати державного виконавця провести заміну зберігача майна ОСОБА_4 на іншу особу.

Згідно зі ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обовязок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання). Виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо заміни зберігача майна, заявник посилається на те, що проводиться демонтаж господарських будівель, розташованих за адресою: пров.Очеретянський,30 у м.Полтаві.

Разом з тим, згідно з актом опису й арешту майна від 25.06.2015 року було описана та накладено арешт безпосередньо на будинок, який складається з двох поверхів, а не на господарські будівлі і споруди, та саме будинок було передано на відповідальне зберігання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для передачі майна за зберігання іншій особі.

При цьому суд зазначає, що зберігач майна ОСОБА_4 була попереджена про кримінальну відповідальність за незбереження майна.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст.383-387ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 в частині непроведення виконавчих дій з примусової реалізації належного боржнику ОСОБА_3 майна.

Зобовязати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, в провадженні якого перебуває зведене виконавче провадження ВП № 46564114, провести виконавчі дії зі звернення стягнення на належне боржнику ОСОБА_3 майно, в тому числі на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою : м.Полтава, пров.Очеретянський,30.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 02.01.2018 року.

Суддя : Л.В.Кулешова