Справа № 183/6734/16
Провадження № 2/183/779/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з секретарем Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики, вказуючи, що 10 вересня 2016 року відповідач під розписку взяв у нього в борг 240 000,00 грн. та 7 000 доларів США (що за курсом НБУ станом на 29 листопада 2016 року становить 180 040,00 грн.). Відповідно до умов договору відповідач зобовязався повернути зазначену суму в строк до 15 жовтня 2016 року. Вказує, що на його вимогу повернути кошти відповідач позичену суму не повернув, натомість заявив про те, що переоформить належне йому майно на іншу особу з метою уникнення обовязку повернення коштів. У звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 420 040,00 грн. з урахуванням 3 % річних у розмірі 1 553,40 грн., а всього на суму 421 593,40 грн.

Зазначену суму, а також судові витрати просить стягнути з відповідача на його користь.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, на підставі чого відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Судом встановлено, що 10 вересня 2016 року позивач передав в борг відповідачу 240 000,00 грн. та 7 000 доларів США, про що свідчить власноруч написана відповідачем розписка. Строк повернення грошей був обговорений та вказаний в розписці до 15 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей та його укладення у належній формі може бути підтверджено розпискою позичальника.

Судом встановлено, що зазначена форма договору, відповідно до закону, дотримана, що підтверджується розпискою відповідача (а.с. 35).

Встановлено, що на день предявлення позову до суду сума боргу позивачу відповідачем не повернута.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, позивач просить стягнути зазначену суму заборгованості станом на 29 листопада 2016 року, відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України станом на 29 листопада 2016 року, розрахунок проводиться за такою схемою: за 1 долар США 25,72 грн. А отже, заборгованість, яка виникла за договором позики складається з 7 000 доларів США, що в еквіваленті становить 180 040,00 грн. та 240 000,00 грн., тобто разом 420 040,00 грн. основного боргу.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, тобто боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку 3 % річних від простроченої суми, станом на 29 листопада 2016 року становить 1 553,40 грн., при цьому розрахунок трьох процентів річних здійснений за кожен день прострочення.

За таких обставин позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4 293,93 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) 420 040 гривень 00 коп. основного боргу, 1 553 гривні 40 коп. 3 % річних, 4 293 гривні 93 коп. відшкодування справленого судового збору, а разом 425 887 (чотириста двадцять пять гривень вісімсот вісімдесят сім) гривень 33 коп.

ОСОБА_2 має право подати до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а так само відповідачем з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя Г.Є. Майна