АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2440/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

секретар: Наконечна М.М.

сторони у справі: -представник сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра" - ОСОБА_5;

- представник товариства з обмеженою відповідальністю "Гранекс-Черкаси" ОСОБА_6

особа що подала апеляційну скаргу: - директор СТОВ «Пальміра» - ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра" на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 листопада 2017 року, ухваленого суддею Середа Л.В., повний текст якого виготовлений 20 листопада 2017 року, у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра" до ОСОБА_8, товариства з обмеженою відповідальністю "Гранекс-Черкаси" про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди,

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року СТОВ «Пальміра» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_8, ТОВ Гранекс-Черкаси про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди.

Свої позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що 17.11.2009 року між ОСОБА_9 (правонаступником якої є ОСОБА_8) орендодавцем та ТОВ «Кропивна» (правонаступником якого є СТОВ «Пальміра») орендарем було укладено договір оренди землі, предметом якого виступала земельна ділянка площею 2,53 гектара. Строк дії договору оренди встановлювався з 01.01.2010 року по 31.12.2014 року.

27.11.2011 року сторонами договору було укладено додаткову угоду, якою строк договору оренди земельної ділянки було визначено до 31.12.2016 року, а також, що після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

11.11.2016 року СТОВ «Пальміра» направило ОСОБА_8 лист з повідомленням про намір поновити строк дії договору оренди. Однак ОСОБА_8 було відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки, натомість позивачу стало відомо, що згідно відомостей у державному реєстрі речових прав 11.01.2017 року під № 18567628, нею було укладено договір оренди земельної ділянки із ТОВ «Гранекс-Черкаси».

Пізніше СТОВ «Пальміра» повторно направило ОСОБА_8 лист з новою пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки та запропонував кращі умови договору, збільшивши орендну плату. В подальшому ОСОБА_8 не надав відповідь на даний лист-повідомлення, що на думку позивача є досягненням домовленостей та узгодження умов, за яких орендодавець та орендар продовжили орендні відносини на новий строк.

Позивач просив суд:

- визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_8 та ТОВ «Гранекс-Черкаси», зареєстрований виконавчим комітетом Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Номер запису про право в державному реєстрі прав № 18567628 від 11.01.2017 року;

- визнати укладеною, без підпису сторін, додаткову угоду до договору оренди землі від 17.11.2009 року зареєстрованого 28.09.2010 року № 84, з моменту набрання чинності судового рішення на умовах визначених додатковою угодою.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суд Черкаської області від 15 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог СТОВ «Пальміра» відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції СТОВ «Пальміра» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції були неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, при розгляді справи були порушені норми матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно посилався на те, що позивачем не було дотримано процедура поновлення строку дії договору оренди землі, оскільки позивач здійснив всі вимоги, передбачені ст.. 33 ЗУ «Про оренду землі» для реалізації преважного права на поновлення договору оренди землі. При цьому СТОВ «Пальміра» повністю дотрималось порядку поновлення строку дії договору передбаченого ЗУ «Про оренду землі».

Заслухавши осіб, які зявились в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до залишення без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що твердження позивача про те, що він продовжував користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі не свідчить про законність користування орендарем цією земельною ділянкою. Переважне право поновити договір оренди на новий строк можливе лише за умови дотримання строків і процедури повідомлення про намір реалізувати таке право.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 17.11.2009 року між ОСОБА_9 (правонаступником якої є ОСОБА_8В.) та ТОВ «Кропивна» (правонаступником якого є СТОВ «Пальміра») укладено договір оренди землі, за яким земельна ділянка площею 2,53 гектари передавалася у оренду строком з 01.01.2010 року по 31.12.2014 року. Даний договір зареєстровано у Державному реєстрі земель 28.09.2010 року №84.

27.09.2011 року між ОСОБА_9 (правонаступником якої є ОСОБА_8В.), як орендодавцем, та СТОВ «Пальміра», як орендарем, укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 17.11.2009 року, за яким земельна ділянка площею 2,53 гектари передавалася у оренду строком по 31.12.2016 року. Дана угода зареєстрована у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 05603 від 05.03.2012 року.

Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ст.13 ЗУ «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст.627ЦК України).

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно ст.19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

11.11.2016 року СТОВ «Пальміра» направило ОСОБА_8 лист у якому повідомлялося про намір скористатися переважним правом оренди земельної ділянки та було додано додаткову угоду до договору оренди землі (строком на 10 років з виплатою 7% орендної плати).

Листом від 28.11.2016 року ОСОБА_8 (отримано позивачем 30.11.2017 року) повідомила СТОВ «Пальміра» про небажання продовжувати договір оренди земельної ділянки, оскільки його не влаштовували розмір орендної плати та умови розрахунку у натуральній формі. Земельну ділянку просила повернути.

Частинами 1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, мас переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Тому, оскільки орендар висловив своє волевиявлення та відповідно до вимог ст.. 33 ЗУ «Про оренду землі» у встановленому порядку повідомив СТОВ «Пальміра» про відсутність наміру продовжувати договір оренди землі, то не вбачається підстав для визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі, що припинив свою дію.

Після припинення дії договору з СТОВ «Пальміра», 01.01.2017 року між ОСОБА_8, як орендодавцем, та ТОВ «Гранекс - Черкаси», як орендарем, укладено договір оренди землі, за яким земельна ділянка площею 2,53 гектари передавалася у оренду строком на 10 років з виплатою 8 % орендної плати. Даний договір зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 18567628 від 11.01.2017 року.

Наказом ТОВ «Гранекс - Черкаси» № 6-Г від 26.01.2017 року, було підвищено відсоткову ставку орендної плати у 2017 році до 9,5 % з орендодавцями, які мають земельну частку в адміністративних межах Кропивнянської сільської ради.

Листом № 16 від 03.02.2017 року ТОВ «Гранекс - Черкаси» просило СТОВ «Пальміра» виділити земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва також було надано список орендованих земельних ділянок, серед яких і земельна ділянка ОСОБА_8 Даний лист було отримано СТОВ «Пальміра» 07.02.2017 року.

А 08.02.2017 року СТОВ «Пальміра» повторно направило ОСОБА_8 лист-повідомлення та додаткову угоду з новою пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки та запропонував кращі умови договору, збільшивши орендну плату на рівень 9,5 % від нормативно грошової оцінки землі. В подальшому ОСОБА_8 не надав відповідь на даний лист-повідомлення

Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта, що між ним та ОСОБА_8 було досягнення істотних умов договору запропонувавши більш вигідні умови що орендної плати за користування земельною ділянкою та не отримавши відмову орендодавця від даної пропозиції. Оскільки законодавством не передбачено обовязок орендодавця укладати договір оренди саме з попереднім орендарем, а ОСОБА_8В висловив своє не бажання продовжувати попередній договір оренди, і на момент надсилання СТОВ «Пальміра» повторного листа-повідомлення, вже передав свою земельну ділянку в оренду ТОВ «Гранекс-Черкаси», на передбачених законом підставах.

З вищезазначеного не вбачається, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допустив порушень норм матеріального чи процесуального права та залишив не розглянутими обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія судді погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутні підстави для визнання недійсним договору оренди землі, що був укладений між ОСОБА_8 та ТОВ «Гранекс-Черкаси», та відсутні підстави для визнання укладеною додаткову угоду між ОСОБА_8 та СТОВ «Пальміра».

Керуючись ст.ст. 35, 258, 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра" на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 листопада 2017 року залишити без задоволення.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 листопада 2017 року у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра" до ОСОБА_8, товариства з обмеженою відповідальністю "Гранекс-Черкаси" про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді : Гончар Н.І.

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Повний текс постанови виготовлений 20.12.2017 року.