Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, Мороз С.С.

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 за участю третьої особи Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивував тим, що 03 листопада 2015 року о 09 год. 10 хв. ОСОБА_6 під час керування автомобілем марки «Мерседес» д/н НОМЕР_1 в м. Києві по просп. Правди, 64, не надав дорогу автомобілю марки «Ауді» д/н НОМЕР_5, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення. 11 листопада 2016 року постановою Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Між відповідачами було укладено договір (поліс) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого ліміт страхового відшкодування становить у розмірі 50 000,00 грн. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 04 квітня 2016 року вартість відновлювального ремонту становить у розмірі 91 548,71 грн., вартість матеріального збитку становить у розмірі 68 364,27 грн., ринкова вартість автомобіля становить у розмірі 68 364,27 грн. Однак відповідачами не здійснено матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У зв'язку з чим просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 44 529,50 грн., витрати у розмірі 28 106,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. та судовий збір.

Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно звернувся з позовом до ОСОБА_6 та просив стягнути матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 44 529,50 грн., витрати у розмірі 39 626,00 грн., моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн. та судовий збір.

Позивач підтримав позовні вимоги. Пояснив, що автомобіль до теперішнього часу не відремонтував.

Представник позивача Мороз С.С. підтримала позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав. Пояснив, що вина відповідача доведена, матеріали справи містять звіт про оцінку матеріальних збитків. У зв»язку з пошкодженням транспортного засобу позивач зазнав моральних страждань. Витрати на правову допомогу підтверджено актами виконаних робіт.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснювали ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнав. Підтримав письмові заперечення, в яких, зокрема, зазначено, що позивач просить про стягнення збитків у сумі 44 528,50 грн., хоча в звіті про визначення матеріальних збитків зазначено, що розмір матеріального збитку як і ринкова вартість автомобіля складає у сумі 68364,27 грн. Тому за вирахуванням виплаченого страхового відшкодування різниця складає у сумі 18364,27 грн. Якщо виходити із зазначеної в позові шкоди у розмірі 91548, 71 грн., то різниця складає 41548,71 грн. Додатково пояснив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля значно перевищує його ринкову вартість, що свідчить про знищення автомобіля. Однак у звіті відсутній акт огляду автомобіля та не зазначено, що знищений автомобіль. Страховою компанією матеріальні збитки відшкодовано в повному обсязі. Позивачем не доведено витрати на правову допомогу, що може бути підтверджено журналом доходів та витрат. В квитанції про оплату за парковку автомобіля не зазначено населений пункт, відсутня інформація про щомісячну оплату. Відсутні квитанції про оплату правової допомоги Ратушним та Качкуровим. Позивачем також не доведено розмір моральної шкоди у сумі 15 000 грн.

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини справи.

11 листопада 2016 року постановою Подільського районного суду м. Києва відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 8-9, том 1).

Позивач просить стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 44 529,50 грн.

Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі статті 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

01 квітня 2015 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" та відповідачем було укладено поліс № АІ/5498109 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого ліміт страхового відшкодування становить у розмірі 50 000,00 грн. (а.с.77, том 1).

Відповідно до ст.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно платіжного доручення № 000045 від 04 січня 2017 року Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «УНІКА» виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 67-82, том 1).

Отже, Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" за умовами укладеного договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодовано витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу в межах обов?язкового ліміту відповідальності.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 04 квітня 2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ауді» д/н НОМЕР_5 становить у розмірі 91 548,71 грн., вартість матеріального збитку - 68 364,27 грн., ринкова вартість автомобіля - 68 364,27 грн. (а.с.10-26, том 1).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Щодо тверджень представника відповідача ОСОБА_5 про знищення транспортного засобу, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля значно перевищує його ринкову вартість, необхідності встановлення економічної необґрунтованості ремонту та повного відшкодування страховою компанією матеріальних збитків, суд вважає таке.

За правилами п.3 ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( в редакції до 04 лютого 2013 року), якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Однак з 04 лютого 2013 року змінено порядок визначення й компенсації шкоди, пов»язаної із фізичним знищенням транспортного засобу.

Так, ст. 30 цього Закону передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Судом запропоновано сторонам звернутися з клопотанням про призначення судово-автотоварознавчої експертизи для визначення економічної обгрунтованності відновлювального ремонту автомобіля та вартості завданих збитків. Однак позивач, представник позивача ОСОБА_2, представник відповідача - ОСОБА_5 не скористалися правом заявити клопотання про призначення експертизи.

Оскільки згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 04 квітня 2016 року вартість матеріального збитку становить у розмірі 68 364,27 грн. та з урахуванням суми страхового відшкодування, виплаченого Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" у розмірі 50 000,00 грн., з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 18 364,27 грн. (68 364,27 грн.- 50 000,00 грн.).

Виходячи з наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню частково: стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у сумі 18 364 (вісімнадцять тисяч триста шістдесят чотири) грн. 27 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Крім того, позивач просив про стягнення витрат на парковку за період з січня по жовтень 2016 року у розмірі 3 965,00 грн. (а.с.41, том 2).

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки ( ст. 29 цього Закону).

Отже, відшкодування потерпілому витрат, які пов'язанні з евакуацією пошкодженого транспортного засобу до місця стоянки та платою за послуги стоянки, є складовою відшкодування шкоди, заподіяною майну потерпілого.

Відповідно, розмір відшкодування витрат по евакуації транспортного засобу до стоянки та оплаті за послуги стоянки зараховується до загального розміру страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого. Законом не встановлений розподіл ліміту відповідальності страховика в залежності від характеру витрат потерпілого.

Отже, відшкодування потерпілому таких витрат обмежуються лише лімітом страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого. Закон не встановлює перелік поважних причин для розміщення транспортного засобу на стоянці.

Тому вимоги про стягнення витрат на парковку не підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює у 15 000 грн. 00 коп.

При з'ясуванні фактів, з якими закон пов'язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст.1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов'язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв'язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв'язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди.

У пункті 3 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" указується, зокрема, порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазначивши моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Враховуючи роз'яснення, що містяться у п.9 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробував позивач у зв'язку з пошкодженням автомобіля та необхідністю проведення ремонту, тривалістю ремонту, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості.

Суд дійшов висновку, що діями відповідача ОСОБА_6 спричинені позивачу моральні страждання, які пов'язані з пошкодженням транспортного засобу.

При визначенні розміру відшкодування, керуючись встановленими законом принципами виваженості та розумності, суд визначає у відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5 000,00 грн. В іншій частині заявлених вимог слід відмовити.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 22 520,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на правову допомогу.

08 січня 2016 між позивачем та адвокатом Качкуровим Фарітом Васильовичем було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого позивач замовив надання юридичних послуг, які полягають в юридичному консультуванні, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях (а.с. 143-145, том 1).

25 травня 2016 року між позивачем та адвокатом Ратушним С.І. було укладено договір № 16/15 про надання правової допомоги (а.с. 134-135, том 1).

За вказаним договором позивач замовив надання юридичних послуг, які полягають в юридичному консультуванні, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях.

Як убачається з матеріалів справи між позивачем та адвокатом Мороз С.С. було укладено договір № 01/11-16 (ц) про надання правової допомоги від 01 листопада 2016 року (а.с. 118-121, том 1).

За вказаним договором позивач замовив надання юридичних послуг, які полягають в юридичному консультуванні, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях.

06 березня 2017 року між позивачем та адвокатом Мороз С.С. було укладено Додаткову угоду до Договору № 01/11-16 (ц) про надання правової допомоги від 01 листопада 2016 року (а.с.19, том 2).

Вартість витрат на правову допомогу позивач підтверджує актом приймання наданих послуг від 17 листопада 2016 року, розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу та касовим прибутковим ордером № 1 від 17 листопада 2016 року; актом приймання наданих послуг від 13 грудня 2016 року, розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу, прибутковим касовим ордером № 1 від 13 грудня 2016 року на суму 6500,00 грн., прибутковим касовим ордером № 1 від 17 листопада 2016 року на суму 4 500,00 грн.,актом приймання наданих послуг від 31 травня 2017 року, розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу за період з 06 березня по 31 травня 2017 року, актом приймання-передачі грошових коштів від 31 травня 2017 року, прибутковим касовим ордером № 2 від 31 травня 2017 року н суму 6 400,00 грн., актом приймання наданих послуг від 30 липня 2017 року, розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу за період з 03 по 30 липня 2017 року, актом приймання-передачі грошових коштів від 31 травня 2017 року, прибутковим касовим ордером № 3 від 30 липня 2017 року на суму 1 280,00 грн., актом приймання наданих послуг від 30 листопада 2017 року, розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу за період з 16 жовтня по 30 листопада 2017 року, актом приймання-передачі грошових коштів від 30 листопада 2017 року, прибутковим касовим ордером № 1 від 30 листопада 2017 року на суму 3840,00 грн. (а.с.122-124, 125-127, том 1, а.с.7-18, том 2).

Відповідно до п. 47 Постанови Пленуму Верховного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 90 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Згідно п. 48 вищезазначеної постанови, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Тому суд приймає до уваги саме такі надані послуги, а саме ознайомлення з матеріалами справи вартістю 500,00 грн. та підготовка клопотання до суду - 500,00 грн.

Крім того, при визначенні розміру наданої правової допомоги, суд приймає до уваги участь у судових засіданнях 05 травня 2017 року впродовж 1 год. 45 хв., 13 липня 2017 року - 0 год. 23 хв., 17 липня 2017 року - 0 год. 55 хв., 14 грудня 2017 року - 1 год. 07 хв. (а.с. 155-157, 165-166, 168-169, том 1, а.с. 31-34, том 2).

На підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" передбачено наступний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2017 року - 1 600 грн. 00 коп.

При визначенні розміру витрат з оплати правової допомоги суд приймає до уваги участь представника З урахуванням наведеного, з 01 січня 2017 року 40% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину роботи складає 640 грн. 00 коп., за участь у судових засіданнях у 2017 році впродовж 04 год. 10 хв. (640 грн. х 4 год. + (10 хв. х 640 грн. : 60) оплата правової допомоги складає 2 667,00 грн.

Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з наведеного, з відповідача на користь підлягає стягненню витрати з оплати правової допомоги в сумі 3 667 грн. 00 коп. В іншій частині вимог слід відмовити.

Підлягають задоволенню вимоги про стягнення вартості експертної оцінки автомобіля, яка складає у розмірі 1 100 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 136 від 08 квітня 2016 року (а.с. 40, том 2), виходячи з такого.

Оскільки проведення автотоварознавчого дослідження є необхідним для визначення розміру матеріального збитку пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля, звіт є одним із документів необхідних для отримання відшкодування шкоди, тому оплата вартості експертної оцінки є витратами, які особа понесла для відновлення свого порушеного права. Виходячи з положень ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, входять витрати сторони, пов'язані з проведенням судової експертизи.

Щодо стягнення витрат по сплаті комісії за послуги банку у загальному розмірі 64,14 грн. (а.с. 36-39, 42, том 2).

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як вбачається з п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Вимоги про стягнення з відповідача витрат на оплату послуг комісії за послуги банку не ґрунтуються на законі, тому суд приходить висновку про відмову у їх задоволенні.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 276,36 грн., відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Виходячи за змісту заявлених позовних вимог до відповідача ОСОБА_6 позивач сплатив судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 551,20 грн.

Оскільки загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 18 364,27 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 209 грн. 46 коп.(18 364,27 грн. х100: 48 494,50 = 38% х 551,20 грн.).

Крім того, позивачем під час подання позовної заяви сплачено судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 551,20 грн. відповідно до Закону України "Про судовий збір".

У зв'язку з тим, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір немайнового характеру про стягнення моральної шкоди, виходячи з такого розрахунку.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 5 000,00 грн. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 181 грн. 84 коп.( 5 000,00 грн. х100: 15 000,00 = 33% х 551,20 грн.).

Керуючись ст.ст. 16, 22, ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", п. 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», п.п. 3, 7, 9 постанови Пленуми Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", п. 47 Постанови Пленуму Верховного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ст.ст. 10, 11, 12, 42, 56, 60, 79, 80, 84, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у сумі 18 364 (вісімнадцять тисяч триста шістдесят чотири) грн. 27 коп., у відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, витрати, пов'язані з проведенням експертизи у сумі 1 100 (одна тисяча сто) грн. 00 коп., а також витрати на правову допомогу у розмірі 3 667 (три тисячі шістсот шістдесят сім) грн. 00 грн.

Стягнути із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 209 (двісті дев"ять) грн. 46 коп.

Стягнути із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 181 (сто вісімдесят одна) грн. 84 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 19 грудня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна