Номер провадження: 22-ц/785/2972/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3,ОСОБА_4

За участю секретаря Колмакова В.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі з апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.01.2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6

-про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

19.03.2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами в котрих зазначав, що 24 січня 2012 року сторони уклали кредитний договір № 1164-н на суму 191 250 грн. строком до 24 січня 2012 року під 17% річних ,комісійні винагороди та інші платежі,на умовах та в строки визначені цим договором. Цього ж дня сторони уклали договір застави транспортного засобу предметом якого є транспортний засіб,типу автобус пасажирський марки БАЗ, модель А079.14,2006 року випуску, реєстраційний номер ВН1986АА,котрий належить заставодавцю на праві власності.

В ході розгляду справи позивач уточнив суму заборгованості та посилаючись на те, що позивач виконав свої зобовязання, а відповідач прострочив його виконання,станом на 03.03.2014 року утворилась сума заборгованості в розмірі 261 285,79грн., в тому числі:

-прострочений основний борг по кредиту-146 932,92 грн.,

-прострочені проценти за користування кредитом-82 833,92 грн.,

-пеня за прострочений основний борг по кредиту-20 15,96 грн.,

-пеня за прострочені проценти за користування кредином-11 362,99грн.

Посилаючись на вищезазначене,просив суд задовольнити позовні вимоги,стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18 січня 2017 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 (26.09.1971р.н., ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ „Ощадбанк (Р/р 0001 МФО 328845, Код ЕДРПОУ 09328601, адреса: 65125, м.Одеса, вул. Базарна, 17), заборгованість за кредитом в розмірі 261 285,79 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ „Ощадбанк (Р/р 0001 МФО 328845, Код ЕДРПОУ 09328601, адреса: 65125, м.Одеса, вул. Базарна, 17) судові витрати у сумі 2 644,68 гривень.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового,про відмову в заявлених вимогах,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального пава. Зокрема посилається на те, що на платіжному дорученні відсутній його підпис, а тому відсутні докази щодо отримання грошей,невірний розрахунок заборгованості та суд не застосував строк позовної давності,так як заява подана до суду першої інстанції.

В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення учасників судового процесу, що зявились, перевіривши матеріалами справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Задовольняючи заявлені позовні вимоги районний суд виходив з того, що відповідач не виконав своїх зобовязань в наслідок чого у позивача виникло право на дострокове повернення боргу за Договором, котрий на 03.03.2014 року становить 261 285,79грн., в тому числі:

-прострочений основний борг по кредиту-146 932,92 грн.,

-прострочені проценти за користування кредитом-82 833,92 грн.,

-пеня за прострочений основний борг по кредиту-20 15,96 грн.,

-пеня за прострочені проценти за користування кредином-11 362,99грн.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Встановлено, що 24 січня 2007 р. між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління ВАТ Ощадбанк (надалі Банк) та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 1164 -н на суму 191 250,00 (сто девяносто одна тисяча двісті пятдесят) гривень, строком до 24 січня 2012 року, сплата процентів за користування Кредитом в розмірі 17 (сімнадцять) % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором (а.с.4-6).

У забезпечення виконання зобовязань за договором між Банком та ОСОБА_5 24 січня 2007року укладено договір застави транспортного засобу, предметом якого є - транспортний засіб, типу автобус пасажирський, марки БАЗ, модель А079.14, 2006 року випуску, кольору жовтого, шасі (кузов, рама) № Y7FA5L728, реєстраційний номер ВН1986АА, ,належний Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС 004946, виданого РЕВ № 1-го МРВ ОСОБА_7 України в Одеській області 19 січня 2007року (а.с.7).

Також було укладено договір поруки № 1 з ОСОБА_6, згідно якого поручитель зобовязався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором (а.с.10-11).

АТ Ощадбанк належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором, а саме надав кредит ОСОБА_5 шляхом перерахування коштів в національній валюті з кредитного рахунку позичальника на поточний рахунок продавця товару на підставі платіжного доручення позичальника для здійснення оплати за автомобіль БАЗ-А079.14 «Еталон» 2006 р. в.

Згідно з п. п. 3.3.1., 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7 кредитного договору № 1164-н ОСОБА_5 зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за кредитним договором, точно в строки, обумовлені договором та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по зазначеному договору сплатити штрафні санкції. У разі порушення умов кредитного договору чи договору застави на вимогу банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій.

Відповідно до п.п.3.3.7. Кредитного договору боржник зобовязався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з цього Договору.

гідно п. 3.3.4 позичальник зобовязався щомісячно проводити погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти рівними частинами в сумі 3 242,00 грн.( а.с.4-6)

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст.626 ЦК).

Визначення поняття «зобовязання» міститься у ч.1 ст.509 ЦК.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (стст.530, 631 ЦК).

Якщо в зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як убачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору до повного погашення позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними , кінцевий строк повернення кредиту до 24 січня 2012 року (пп.1.2; кредитного договору), так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів до останнього робочого дня звітного місяця,проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 3242,00 грн. Першу сплату відсотків здійснити до 31 січня 2007 року. Останній платіж в умі 3214 грн. та сплатити нараховані проценти не пізніше 24 січня 2012 року.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК.

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК).

Про правові наслідки порушення зобовязання боржником йдеться також у ч.1 ст.611, чч.24 ст.612 ЦК, чч.1, 2 ст.220 ГК, які передбачають відповідальність боржника.

Перевіряючи доводи заявника в частині застосування судами норм закону щодо позовної давності, судова колегія приходить до наступного.

Статтею 264 ЦК України передбачені підстави для переривання перебігу позовної давності,зокрема:

-вчинення особою дій, що свідчать про визнання свого боргу або іншого обовязку;

- у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників,а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_5 останній раз сплатив заборгованість за кредитним договором 01.10.2010 року в умі 3000 грн.,а 28.04.2012 року АТ»Ощадбанк» звернувся до суду з позовними вимогами до поручителя-Урсу Л.А. про стягнення кредитної заборгованості.

Таким чином,відбулося переривання позовної давності на підставі ч.2 ст.264 ЦК України,оскільки ОСОБА_6 є солідарним боржником в силу положення ч.1 ст.554 ЦК України.

Виходячи з того,що позов позивачем предявлено 17.03.2014 року ,таким чином підстав для застосування строку позовної давності відсутні.

Згідно п.1.3 Кредитного договору,кредит надається шляхом перерахування коштів в національній валюті з кредитного рахунку позичальника на поточний рахунок продавця товару,на підставі платіжного доручення позичальника. Для здійснення оплати на автомобіль БАЗ-А079.14»Еталон»,2006 року був укладений договір купівлі-продажу № 1801/02 від 18.01.2007 року.

Набуваючи право власності на цей автомобіль,котрий в подальшому перейшов в заставу банку,доводи відповідача, що кредитні кошти він не отримував оцінюються критично.

Крім того,рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.11.2012 року з ОСОБА_6 стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1164-н від 24.01.2007 року. При цьому ОСОБА_5 приймав участь у справі як 3-я особа, а тому в силу ст.61 ЦПК України обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній справі,що набрало законної сили,не доказується при розгляді іншої справи,у яких беруть ті самі особи або особа,щодо якої встановлені ці обставини.

Посилання на неправильні розрахунки судова колегія не приймає до уваги так як вони являються голослівними не підтверджені належними та допустимими доказами.

Виходячи з вищезазначеного,судова колегія приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. 218, 303, 308,315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.01.2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та підлягає оскарженню в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - О.М. Таварткіладзе

ОСОБА_4