Справа № 463/2832/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/783/5915/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2017 року заяву - задоволено частково.

В порядку забезпечення позову заборонено відповідачу ОСОБА_2 вчиняти дії щодо розпорядження майном, а саме: 29/150 ідеальними частками будинку №102А, загальною площею 166,8 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_1, на 1/3 ідеальну частку будинку №102Б, загальною площею 321,2 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_1, 1/3 ідеальна частка земельної ділянки, загальною площею 0,0873 га., що розташована на АДРЕСА_1 та 1/3 ідеальна частка земельної ділянки, загальною площею 0,0897 га., що розташована на території будинку на АДРЕСА_1, на яке остання набула право в порядку спадкування за рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 07.06.2016 року.

Копію ухвали направлено для виконання в ДВС Личаківського району м. Львова.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції не врахував висновки Апеляційного суду Львівської області, які зазначені в ухвалі від 31травня 2017 року - чи загроза відчуження майна є дійсно реальною, чи співмірне майно, на яке накладено заборону щодо розпорядження до суми, яка зазначена у позовній заяві, чи це є єдине місце проживання відповідача.

Просить ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2017 року скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду і позбавить позивача ОСОБА_4 право на задоволення своїх вимог до ОСОБА_2

З таким висновком суду погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Як зазначено у чч.1,2 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, узв»язку з яким потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3)інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПУ України забезпечення позову допускається на будь-які стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у п.п. 4,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів.

Верховний Суд України у справі №6-605 цс-16 від 25 травня 2016 року зазначив, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів справи, 14 червня 2014 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_2 обгрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мама ОСОБА_5.

26 листопада 2011 року ОСОБА_5 позичила на лікування кошти в розмірі 45 000 доларів США у ОСОБА_6.

ОСОБА_6 після повернення з-за кордону на початку 2013 року дізнався про смерть ОСОБА_5 і запропонував їй повернути борг матері і вона такий борг повернула 30 березня 2013 року.

У зв»язку з відсутністю заповіту, спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 вона, як донька, відповідачка ОСОБА_2, як її мати та її батько ОСОБА_7, який написав заяву про відмову від спадщини на її користь.

Оскільки на частку у спадщині претендує ОСОБА_2, то остання має відшкодувати їй третину коштів - 15 000 доларів США, які були сплачені нею у межах боргових зобов»язань ОСОБА_5

У той же час, звертаючись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_4 не зазначила причин, на підставі яких потрібно забезпечити позов, а також обґрунтування необхідності застосування того чи іншого виду забезпечення позову.

Задовольняючи частково заяву, суд не встановив чи загроза відчуження майна ОСОБА_2 є дійсно реальною, чи співмірне майно, на яке накладено заборону щодо розпорядження до суми, яка зазначена у позовній заві.

Суд не врахував, що єдиним місцем проживання ОСОБА_2 є будинок АДРЕСА_1, 29/150 ідеальних частин якого належить їй (ОСОБА_2І.) та дійшов передчасного висновку про забезпечення позову.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підлягає до задоволення, ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2017 року скасуванню з постановленням нової ухвали з цього питання.

Керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п. 3 ч. 1 ст. 312, п. 2 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2017 року - скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.