Справа № 137/49/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2017 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванової І.О.,

сторін у справі - позивача: ОСОБА_1,

представників відповідачів : Іванишина Р.А.,

Тушевської Н.С.,

представника третьої особи: Лучинського О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції Вінницької області, Головного управління юстиції у Вінницькій області, Державної казначейської служби України, треті особи на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби у Літинському районі Вінницької області, про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові бездіяльністю державних органів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Соляр Т.В. звернулись до Літинського районного суду Із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що 13.03.2008 р. Апеляційним судом Вінницької області виданий виконавчий лист № 1-7/2007 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 - 6348 грн. 30 коп. матеріальної та 100 000 гривень моральної шкоди. Надалі вказаний виконавчий лист було втрачений службами ДВС та направлено заяву про видачу дублікату виконавчого листа. У зв'язку з чим було видано інший виконавчий лист від 16.03.2011 р.

Позивач вказує, що через бездіяльність працівників державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції їй було завдано моральну шкоду пов'язану із невиконанням виконавчого листа, яку вона оцінює в суму 100 000 грн.

Ухвалою суду від 05.04.2017 року у даній справі в якості співвідповідача залучено Державну казначейську службу України (а.с. 182).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити пояснивши, що є старою хворою жінкою в котрої вбили сина та судом ухвалено рішення про відшкодування їй моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. Однак вона не може домогтись виконання зазначеного рішення, адже воно тривалий час не виконується державною виконавчою службою. Дана бездіяльність визнана Вінницьким окружним адміністративним судом неправомірною. Вважає, що внаслідок неправомірних дій представників державної виконавчої служби їй завдано моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень.

Представник відповідача Відділення державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області Іванишин Р.А. просив відмовити у задоволені позову мотивуючи тим, що Літинський районний відділ ДВС діяв в межах та у спосіб визначений законом України «Про виконавче провадження». Зазначає, що при виконанні рішення було проведено ряд виконавчих дій, та за період перебування на виконанні 2011 р. по 2015 р. виконавчого документу про стягнення коштів з ОСОБА_7, від стягувача ОСОБА_1Ф, до підпорядкованого відділу не надходило жодного звернення з приводу виконання рішення суду, та не оскаржено жодної постанови державного виконавця, надавши письмові заперечення (а.с. 27-56).

В судовому засіданні представник відповідача - Головного управління державної казначейської служби України Тушевська Н.С. позов не визнала. Вважає, що підстав для задоволення даного позову немає, оскільки позивач не надала доказів спричинення їй моральної шкоди.

Представник Головного територіального управління Юстиції у Вінницькій області до судового засідання не з'явився, надіславши до суду письмові заперечення (а.с. 109-140). Просив відмовити у задоволенні позову, справу слухати у відсутність представника.

Представник третьої особи Управління Державної казначейської служби у Літинському районі Вінницької області Лучинський О.Я.. у судовому засіданні 13.03.2017 р. не висловив позиції стосовно розгляду справи. У судове засідання 05.04.2017 р. не з'явився хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений заздалегідь та належним чином (а.с. 96).

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 16.03.2011 р. Апеляційним судом Вінницької області ОСОБА_1 видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_7 6348, 40 грн. матеріальної шкоди та 100000 моральної шкоди (а.с. 46).

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.05.2016 р. визнано неправомірною бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції Вінницької області щодо не направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом апеляційного суду Вінницької області від 16.03.2011 р. № 1-7/08 та не вчинення заходів примусового виконання рішень в частині звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника (ас. 8-12).

Суд вважає, що внаслідок бездіяльності державного виконавця котра встановлена Вінницьким окружним адміністративним судом позивачу завдана моральна шкода.

Статтею 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Як роз'яснено у п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», частини другої статті 87 Закону України «Про виконавче провадження», а також з положень статей 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Відповідно до п.п. 4, 5 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджуються факти заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для вирішення справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

Разом з тим, позивач не надала доказів розміру заподіяної моральної шкоди саме в сумі 100 000 грн.

Тому при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує вимоги ст.ст. 23, 1173 ЦК України і враховує характер немайнових втрат позивача, а також конкретну ситуацію, в якій була проявлена бездіяльність виконавця. Виходячи із принципів розумності, справедливості та поміркованості, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 4000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке зокрема здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1167,1173 ЦК України, ст.ст. 3, 8, 10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Ленінським РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області 15.07.2010 р., ІПН НОМЕР_1) 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які не були присутні під час його проголошення - в той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя : Гопкін П. В.