Справа № 357/7967/16-ц Головуючий у І інстанції Бондаренко О. В.
Провадження № 22-ц/780/3752/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 26 14.12.2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Данілова О.М.,

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в інтересах якого виступає уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановила:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому, після уточнення позовних вимог, просив суд в рахунок часткового погашення заборгованості відповідача перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» за кредитним договором у розмірі 180 178,28 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки 2-кімнатну квартиру під № 49, загальною площею 73,00 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, провулок Академічний, 3, шляхом його продажу ПАТ «ВіЕйБі Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною 752 000,00 грн. визначеного згідно звіту про незалежну оцінку, з наданням ПАТ «ВіЕйБі Банк» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі продажу предмету іпотеки; звертатися до субєктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки - 2-кімнатну квартиру під, загальною площею 73,00 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, провулок Академічний, 3 під № 49 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.04.2007 року посвідчений державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської нотаріальної контори Київської області ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 2-2815; отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сімї, копії будинкових книг, технічну документацію, стягнути з відповідача на користь ПАТ «ВіЕйБі банк» сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. та стягнути з відповідача на користь банку витрати повязані з виготовленням Звіту про оцінку квартири, в розмірі 500,00 грн., справу розглядати у її відсутності.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи апеляційним судом, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які було досліджено в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їхню належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 25.04.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_5» (нині Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_5») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 21/28, відповідно до якого банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 40 000,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених договором, термін повернення кредиту 26.04.2027 року, процентна ставка за договором встановлена на рівні 14 % річних. Додатковим договором № 1 до кредитного договору № 21/28 від 25.04.2007 року, укладеним 02.12.2008 року сторони домовились про зміну п. 1.4. договору та змінили плату користування кредитними коштами з 14 % річних до 16,5 % річних.

25.04.2007 року в рахунок забезпечення виконання кредитного договору було укладено іпотечний договір між ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» з одного боку та ОСОБА_3 з другого боку, відповідно до якого: предметом іпотеки забезпечується зобовязання іпотекодавця у розмірах, зазначених у кредитному договорі, що складається з суми кредиту, процентів за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, комісії, відшкодування збитків, витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки. Предметом іпотеки являє собою 2-кімнатна квартира загальною площею 73,00 м.кв., житловою площею 44,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, дана квартира належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

Судом також встановлено, що 04.04.2012 року рішенням Христинівського районного суду Черкаської області було стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» заборгованість за кредитним договором № 21/28, укладеним 25.04.2007 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_5», в розмірі 115 808,98 грн. Дана заборгованість складалась з наступного: заборгованості по кредиту, заборгованості по відсоткам за користуванням кредиту та плати за пропуск платежів. Також, даним рішенням було розстрочено виконання рішення суду на строк три роки та визначено сплату заборгованості щомісяця рівними частинами, що підтверджується матеріалами справи (а.с.11-13).

Позивач у своїх запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення зазначив, що при перевірці виконання рішення Христинівського районного суду Черкаської області у справі № 2-39-2012 від 04.04.2012 року було встановлено, що вищезазначене рішення суду не виконано в повному обсязі, а саме залишок несплачених коштів складає 582,58 грн., окрім того погашення боргу здійснювалось позичальником з порушенням термінів встановлених у рішенні суду та надано розрахунок відповідно до якого відповідачем було сплачено по рішенню суду 117 046,40 грн. в період з 05.04.2012 року по 03.06.2015 року включно, тобто зазначені заперечення суперечать наданому розрахунку, оскільки з розрахунку вбачається, що відповідачем сплачено кошти більше ніж передбачено рішенням суду.

Позивач також зазначав, що відповідач провів оплату повернення коштів по рішенню суду не вчасно, а саме остання оплата ним була проведена 03.06.2015 року, тобто з запізненням на два місяці, однак даній обставині суд першої інстанції дав оцінку і вказав, що відповідач вчасно виконав кредитне зобовязання у відповідності до судового рішення, а прострочення на майже два місяці є простроченням кредитора, який не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Позивач зазначає, що у відповідача перед банком утворилась заборгованість за кредитним договором № 21/28 від 25.04.2007 року станом на 17.06.2016 року на загальну суму 180 178,28 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 1 410,15 дол. США; заборгованості за відсотками 5 779,69 дол. США; всього кредит та відсотки 7 189,84 дол. США (по курсу НБУ 24,904642 на 17.06.2016 р.), тобто 179 060,39 грн.; заборгованість за комісіями за РО складає 0,00 грн.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 1 117,89 грн., на підтвердження даної заборгованості до суду надано розрахунок заборгованості (а.с.8-10), однак даний розрахунок спростовується самим позивачем в наданих до суду запереченнях на заву про перегляд заочного рішення суду (а.с.147), а з квитанцій наданих представником відповідача (а.с.248) вбачається, що відповідач сплатив заборгованість по кредиту згідно рішення суду від 04.04.2012 року.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, встановлених судом відповідно до норм процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють правовідносини сторін у цій справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Матвієнко Ю.О.

ОСОБА_7