МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр.№2/521/4402/17
20 грудня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.,
при секретарі - Пасічник О.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,
У липні 2017р. ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що їй на праві власності на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 червня 2010 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 квітня 2017 року належить квартира №26 в будинку під № 17/19 по вул. Лазарева Адмірала, в м. Одесі, в який зареєстровані вона та відповідач у справі, який є її рідним сином від першого шлюбу.
Стверджувала, що на протязі двох років, ОСОБА_3 в квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, участі в утриманні квартирі не приймає. ОСОБА_1 його знаходження та перебування їй не відомо. Зазначала, що оскільки відповідач зареєстрований в її квартирі, то вона не має можливості, як власник розпоряджатися своїм майном.
Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд винести рішення, яким визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловою площею у квартирі №26, що розташована по вул. Лазарева Адмірала, 17/19 в м. Одесі.
Представник позивача, діюча за ордером від 12 липня 2017 року та угодою від 05 липня 2017 року в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи за її відсутністю, не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження у звязку з неявкою відповідача у судові засіданні (а.с.48,79).
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений, відповідно до вимог ст. 128ЦПК України (а.с.34,47).
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним Кодексом України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.
Встановлено, що позивачці ОСОБА_2 на праві власності на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 червня 2010 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 квітня 2017 року належить квартира №26 в будинку під № 17/19 по вул. Лазарева Адмірала, в м. Одесі (а.с.4-5,7).
15 жовтня 2010 року право власності позивачки на ? частину квартири №26 в будинку під № 17/19 по вул. Лазарева Адмірала, в м. Одесі було зареєстровано в КП «МБТІ та РОН», що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, а 25 квітня 2017 року було зареєстровано право власності на іншу ? частину вказаної квартири (а.с.3,9).
Судом встановлено, що в квартирі №26 в будинку під № 17/19 по вул. Лазарева Адмірала, в м. Одесі зареєстровані позивачка та відповідач, який є рідним сином ОСОБА_2, від першого шлюбу.
Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 11серпня 2017 року відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17 серпня 2012 року (а.с.25).
Факт не проживання відповідача на протязі двох років у квартирі №26 в будинку під №17/19 по вул. Лазарева Адмірала, в м. Одесі, підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили в судовому засіданні, що відповідач в квартирі АДРЕСА_1, не проживає і місце його знаходження їм не відомо (а.с.39-42).
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач на протязі двох років у квартирі №26 в будинку під № 17/19 по вул. Лазарева Адмірала, в м. Одесі, яка належить на праві власності позивачці, не проживає, місце його знаходження не відомо.
За таких обставин, суд вважає доведеним факт того, що на момент розгляду справи відповідач втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою.
Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку місця проживання.
На підставі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.
Відповідачем до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідачі також розпорядилися на власний розсуд.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Судовий збір у справі складає 640,00грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду (а.с.22).
На підставі ст. ст.15, 16, 391 України, керуючись ст.4, 12, 13, 223, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 284, 288, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: О.М. Сегеда