Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3989/17 Головуючий у 1 інстанції: Фунжий О.А.
Є.У.№ 333/8155/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»в особі філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа ОСОБА_4, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що наказом відокремленого структурного підрозділу «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» № 1028/ОС від 10 листопада 2015 р. ОСОБА_3 звільнено з посади провідника пасажирського вагона за п. 8 ст. 36 КЗпП України. Звільнення позивач вважає незаконним, оскільки в наказі не зазначена підстава звільнення; порушено порядок звільнення, передбачений п. 20 контракту; звільнення відбулось за відсутності події, викладеної в повідомлені про звільнення перевезення безквіткових пасажирів; звільнення позивача сталось через неузгодженість законодавства.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення; поновити її на посаду провідника пасажирського вагона; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогул, а також 10000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасувати наказ відокремленого структурного підрозділу «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» № 1028/ОС від 10 листопада 2015 р. про звільнення ОСОБА_3 з посади провідника пасажирського вагона.

Поновлено ОСОБА_3 на посаду провідника пасажирського вагона філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 21 а, ).

Стягнуто з філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 листопада 2015 р. по 13 вересня 2017 р. в сумі 68 659 грн. 60 коп., в порядку відшкодування моральної шкоди 10000 грн., усього 78659 грн. 60 коп.

Стягнуто з філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в дохід держави судовий збір в сумі 2880 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині:

- поновлення ОСОБА_3 на посаду провідника пасажирського вагона філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 21 а, );

- стягнення з філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3, середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 4540 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Українська залізниця»в особі філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на чинне в галузі спірних відносин законодавство, локальні нормитвні акти Міністерства транспорту, проаналізував права та взаємовідносини сторін та ухвалив обґрунтоване рішення.

Так, судом було враховане, що згідно п. 32.11 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 27 грудня 2006 р. № 1196 (в редакції, що діяла станом на 25 жовтня 2015 р.) продаж квитків на станціях та зупинкових пунктах організовує перевізник залежно від місцевих умов. На всіх станціях і зупинкових пунктах приміської зони, де кількість проданих квитків становить 50 і більше за добу, відкриваються квиткові каси. На станціях і зупинкових пунктах, де обсяг продажу менший 50 квитків, суб'єкти господарювання можуть встановлювати інший порядок продажу з урахуванням місцевих умов (на окремих дільницях провідниками вагонів чи роз'їзними квитковими касирами, касирами-контролерами, провідниками-контролерами тощо).

Відповідно до п. 1.7 зазначених Правил пункт пасажирський зупинковий - пункт на перегоні, що не має колійного розвитку і призначений тільки для посадки та висадки пасажирів; пункт продажу проїзних документів (квитків) - мережа залізничних квиткових кас, де здійснюється оформлення проїзду, повернення платежів за невикористані проїзні документи, інші операції, пов'язані з перевезенням, об'єднаних спільним обліком та звітністю. Окремим пунктом продажу може бути також одна каса.

Наказом начальника ДП «Придніпровська залізниця» № 250/Н від 13 квітня 2012 р. затверджено Положення про взаємодію провідника пасажирського вагону (з правом продажу квитків) моторвагонного депо та провідника пасажирського вагона пасажирського вагонного депо (дільниці) у приміських поїздах з локомотивною тягою. (а.с. 56-60)

Як правильно зазначив суд першої інстанції зазначене Положення поширюється на приміські поїзди з пасажирськими вагонами з локомотивною тягою, у яких передбачено спільну роботу провідників РПЧ (приміське моторвагонне депо) та ЛВЧД (ЛВЧ) (пасажирське вагонне депо). Положення регулює основні обовязки, права, відповідальність зазначених працівників під час посадки пасажирів у вагон, на шляху прямування поїзда, під час продажу квитків, користування переносними касовими апаратами під час проведення контрольно-ревізійної роботи (п.1.1. Положення); у поїздах приміського сполучення з локомотивною тягою обовязки користування РРО СПЕККА-00 покладено тільки на провідників РПЧ, які пройшли спеціальне навчання та отримали відповідне посвідчення. Провідникам ЛВЧД (ЛВЧ) користування РРО СПЕККА-00 категорично забороняється на дільницях, де обслуговування здійснюється провідниками РПЧ (п.1.5); у рейсі на один пасажирський вагон повинен бути 1 провідник ЛВЧД (ЛВЧ) та 2 провідника РПЧ на поїзд. Безпосереднім керівником у рейсі щодо питань обслуговування пасажирів є звільнений бригадир ЛВЧД (ЛВЧ), який несе відповідальність за наявність у поїзді безквиткових пасажирів (п. 1.6).

Цим Положенням передбачено обовязки провідника, зокрема, провідник ЛВЧД (ЛВЧ) зобовязаний: при посадці пасажирів у вагон поїзда розпочати посадку пасажирів після оголошення про посадку на поїзд по гучномовному звязку станції (вокзалу) та закінчити після отримання оголошення про закінчення посадки та відправлення поїзда (п. 4.2.1 Положення); під час посадки у поїзд знаходитись біля відкритих дверей вагона із радіостанцією (п.4.2.2.1); перевіряти у пасажирів наявність та правильність оформлення проїзних, безкоштовних документів на станціях, де є квитові каси (п. 4.2.2.2); при виникненні питань з оформлення проїзду… повідомляти звільненого бригадира та провідника РПЧ (п. 4.2.4); при посадці на зупиночних пунктах пасажира, який не має квитка, одразу після його посадки у вагон повідомити по радіостанції провідника РПЧ про наявність (кількість) пасажирів, які здійснили посадку у вагон без проїзних документів (п. 5.2.3); провідник РПЧ повинен: виконувати повне і своєчасне забезпечення квитками та безкоштовними талонами пасажирів, які не мають проїзних документів (у т.ч. на підставі даних, отриманих по рації від провідника ЛВЧД (ЛВЧ) (п. 5.1.3); здійснювати продаж квитків та оформлення безкоштовних талонів за такий час: для продажу першому пасажиру з моменту відправлення поїзда зі станції не більше 10 хвилин (п. 5.1.5)

Визнаючи дії відповідача щодо звільнення позивачки незаконними, суд першої інстанції врахував, що наказом в.о. начальника ДП «Придніпровська залізниця» № 109/Н від 16 березня 2015 р. на залізниці введена послуга оформлення провідником пасажирського вагона (у поїздах приміського сполучення) проїзного документа у приміському сполучені. Відповідно до п. 3.1., 3.3. наказу послуга надається провідниками пасажирського вагона (у поїздах приміського сполучення) моторвагонних депо залізниці; плата за оформлення проїзного документа в поїздах приміського сполучення стягується з пасажирів, які здійснили посадку на станціях, де є приміські квиткові каси. (а.с.54)

Судом першої інстанції зроблений аргументований висновок, що перевізник (на той час ДП «Придніпровська залізниця») відповідно до п. 32.11 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України встановив порядок продажу квитків у поїздах приміського сполучення шляхом оформлення проїзних документів провідником пасажирського вагону з правом продажу квитків незалежно від наявності квиткової каси на станції, про що, зокрема, свідчить п.3.3. наказу № 109/Н від 16 березня 2015 р., згідно якому плата за оформлення проїзного документа в поїздах приміського сполучення стягується з пасажирів, які здійснили посадку на станціях, де є приміські квиткові каси.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зміст Положення про взаємодію провідника пасажирського вагону (з правом продажу квитків) моторвагонного депо та провідника пасажирського вагона пасажирського вагонного депо (дільниці) у приміських поїздах з локомотивною тягою, а також наказу № 109/Н від 16 березня 2015 р. про введення послуги оформлення провідником пасажирського вагона (у поїздах приміського сполучення) проїзного документа у приміському сполучені, з урахуванням обставин повідомлення позивачкою провідника ОСОБА_5, котра мала право на продаж квитків, в присутності ревізорів, про наявність пасажирів, які здійснили посадку у вагон без проїзних документів, виключає наявність підстави для розірвання контракту, передбаченої п. 18 контракту, укладеного з ОСОБА_3 Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, судова колегія враховує також, що в будь-якому разі, дії позивачки були спрямовані на забезпечення оплатного перевезення пасажирів, не завдали жодної шкоди відповідачеві та не можуть бути розцінені як підстава для розірвання контракту.

Судова колегія звертає увагу на те, що в наказі про звільнення не зазначена підстава, зокрема, порушення якого пункту контракту потягло звільнення.

Лише в повідомленні про розірвання контракту йдеться про те,що причиною розірвання контракту стало перевезення одного і більше безквиткових пасажирів.

Таке порушення судом не встановлено, позаяк позивач , як пояснив і сам відповідач, лише допустила до вагону пасажирів, які не встигли придбати квиток у касі, та одночасно повідомила касира про необхідність продажу їм квитків. Навіть за поясненнями самого відповідача порушення полягало не у перевезенні безквиткових пасажирів а лише у тому, що вона пропустила до вагону пасажирів, у яких не було квитків, повідомивши одразу про це касира, а не відправила пасажирів до іншого вагону у якому знаходився касир.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з судовим рішенням про визнання наказу відокремленого структурного підрозділу «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» № 1028/ОС від 10 листопада 2015 р. про звільнення ОСОБА_3 з посади провідника пасажирського вагона незаконним.

Вирішуючи питання про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції правильно керувався положеннями ст. 235 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги в цій частині судового рішення зводяться до переоцінки висновків суду та не спростовують їх.

Також мотивованим та справедливим є рішення суду в частині стягнення моральної шкоди, яке ухвалене з урахуванням фактичних обставин справи, доводів, наданих позивачкою на обґрунтування завданої їй моральної шкоди.

В апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що на час поновлення на роботі закінчився строк дії контракту, укладеного з позивачкою, що унеможливлює її поновлення на роботі, а суд першої інстанції не дослідив цей контракт.

Такі доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для відмови у поновленні на роботі з огляду на наступне.

Як встановлено в суді першої інстанції та зазначено у судовому рішенні, позивач працювала на підприємстві відповідача безперервно з 2004 року та з нею за цей період часу укладалося кілька додаткових угод до контраку поспіль, які продовжували дію контракту. На час звільнення був чинним контракт №457 від 13.1.2004 року, з додатковою угодою, якою продовжено строк дії контракту до 27.7.2016 року.

За п. 21 Контракту, за два місяці до закінчення строку чинності контракту, він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на новий строк.

Рішення про продовження строку контракту, укладення його на новий строк або про припинення трудового договору у звязку за закінченнями строку дії контракту, приймається Керівником з урахуванням пропозиції Комісії підприємства по укладанню та аналізу виконання умов контрактів, до складу якої входять представники профспілкової організації, членом якої є працівник.

Враховуючи, що у такому порядку питання щодо продовження строку дії контракту не вирішувалося, позивач була позбавлена свого права на продовження дії контракту у звязку з незаконним звільненням. Відтак не можна вважати, що в даному випадку закінчення строку дії контракту перешкоджає поновленню на роботі.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»в особі філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» - відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: