Номер провадження: 22-ц/785/8235/17
Номер справи місцевого суду: 495/9753/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Бахірко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Малого підприємства «База відпочинку «Імпульс» на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2017 року про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Малого підприємства «База відпочинку «Імпульс», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділ державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Білгород-Дністровської районної державної адміністрації,про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

12 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Малого підприємства «База відпочинку «Імпульс» про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування (а.в.м. 1).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі відмовлено (а.в.м.5-6). Не погоджуючись з вказаною ухвалою 17 березня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою (а.в.м. 7). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було вирішено задовольнити частково. Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2017 року - скасувати та заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Малого підприємства «База відпочинку «Імпульс» про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування - передати на новий розгляд до суду першої інстанції (а.в.м. 38-39).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2017 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову було задоволено. А саме, державним реєстраторам, нотаріусам заборонено проводити державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів та вносити будь-які записи до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Малого підприємства «База відпочинку «Імпульс».Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України заборонено вчиняти будь-які дії по розгляду питань щодо зміни будь-яких без виключення відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Малого підприємства «База відпочинку «Імпульс» (а.в.м. 44-46).

04 жовтня 2017 року до апеляційного суду Одеської області надійшла апеляційна скарга від Малого підприємства «База відпочинку «Імпульс» на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2017 року по справі №495/9753/16-ц про забезпечення позову. Зокрема апелянт зазначає, що заява про забезпечення позову є безпідставною, голослівною, та такою що не підлягає задоволенню, а саме в ній не визначено чому невжиття заходів забезпечення позову саме в такий спосіб може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; які є підстави для таких припущень та яка існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Тому апелянт просить скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2017 року, в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі (а.в.м. 48-50).

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримала. Інші учасники в судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників провадження, які зявились, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Приймаючи рішення за поданою заявою про забезпечення позову суд першої інстанції виходячи із повязаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, та оскільки, як зазначив суд першої інстанції, є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог вирішив заяву про забезпечення позову задовольнити.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та оцінюючи доводи апеляційної скарги, з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Малого підприємства «База відпочинку «Імпульс» про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування, яким просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 25% частки в статутному капітал МП «База відпочинку «Імпульс», яка належала ФучіжіІвану Дмитровичу, померлому 02 серпня 2011 року (а.в.м. 1).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 09 січня 2017 року, ОСОБА_5 «База відпочинку «Імпульс» перебуває в стані припинення з 16 квітня 2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначається в ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. В ст. 153 ЦПК України вказується, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як зазначається в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяви про забезпечення позову», а саме в п. 4, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2017 року про відмову в забезпеченні позову вказав, що майно, на яке претендує позивач та яке являється часткою майна Малого підприємства «База відпочинку «Імпульс» є спірним. А отже, оскільки ОСОБА_5 «База відпочинку «Імпульс» перебуває в стані припинення з 16 квітня 2014 року, а тому існує загроза ліквідації підприємства, що, в свою чергу, може призвести до втрати частки в статутному капіталі, яка становить 25%, на яку, власне, претендує спадкоємець. Тому, за таких умов дійсно існує загроза утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду, а тому застосування заходів забезпечення позову є доречним.Одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що відповідний вид заходів забезпечення позову, який було застосовано судом першої інстанції, не перешкоджає юридичній особі в здійсненні господарської діяльності. Посилання апелянта на те, що застосовані заходи забезпечення позову здійснюють перешкоди щодо ліквідації юридичної особи колегія суддів до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_5 «База відпочинку «Імпульс» перебуває в стані припинення з 16 квітня 2014 року, до моменту звернення до суду з відповідним позовом та застосування заходів забезпечення позову не було ліквідовано.

Так, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та, відхиляючи доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до норм діючого законодавства та принципів процесуального права в цілому, одним з основних завдань судочинства є оперативність вирішення спору, а справа повинна бути розглянута в розумні строки. Відповідно за умови його дотримання судом першої інстанції, з врахуванням специфіки спору, який виник між сторонами в даному провадженні, вжиття заходів забезпечення позову у відповідному виді було необхідним для фіксації правого стану відповідача та запобігання можливим збиткам позивача від втрати частини на яку претендує позивач.

Таким чином, колегія суддів приймає рішення про відхилення апеляційної скарги та залишає без змін ухвалу суду першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Малого підприємства «База відпочинку «Імпульс» відхилити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2017 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

14.12.2017 року м. Одеса