Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2197/17

21 грудня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого- судді - Грещука Р.П.,

секретаря- Шпитко М.І.,

з участю представник завника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Надвірнянське об"єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, Надвірнянська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

30.10.2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою, заінтересовані особи: Надвірнянське об"єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, Надвірнянська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про встановлення факту, що має юридичне значення.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги з підстав, наведених в заяві.

Просить суд постановити рішення, яким встановити, що диплом №865076 від 25.09.1990 року, реєстраційний номер 16279, виданий середнім профтехучилищем №50 м. Львова, свідоцтво про присвоєння кваліфікації кіномеханіка другої категорії від 27.07.1987 року, виданий Львівським республіканським технічним училищем №1, атестат про середню освіту №668469 від 26.06.1986 року, виданий Надвірнянською середньою школою-інтернат м. Надвірна, Івано-Франківської області та свідоцтво про восьмирічну школу №841023 від 11.06.1984 року, належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник заінтересованої особи Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області доводи заяви визнала, не заперечує проти її задоволення.

Представник заінтересованої особи - Надвірнянської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Надвірнянської районної державної адміністрації, Івано-Франківської області в судове засідання не прибув, натомість в.о. директора школи-інтернату подала до суду заяву, в якій просить дану заяву розглянути без їх присутності, не заперечує щодо задоволення заяви.

Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи - Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, дослідивши матеріали справи та докази, надані заявником на виконання вимог ст.60 ЦПК України, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 р. № 5 (із змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_3 народився 04.09.1969 року в м. Надвірна, Івано-Франківської області.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, серії ІІІ-НМ №480105, виданого 12.02.1990 року відділом ЗАГСу Надвірнянського райвиконкому, Івано-Франківської області, його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В 1970 році, мати заявника - ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом про встановлення батьківства, оскільки в свідоцтві про його народження запис про батька був зроблений зі слів матері.

На підставі рішення суду, районним бюро ЗАГС міста Надвірна 20.10.1970 року було зроблено запис за № 63 в книзі реєстрації актів про встановлення батьківства, згідно якого ОСОБА_6 був визнаний батьком ОСОБА_3 та йому було надано прізвище «Задимов».

Будучи на прізвищі «Задимов», заявник навчався в Надвірнянській середній школі-інтернат м.Надвірни, Івано-Франківської області, яку закінчив у 1984 році та отримав свідоцтво про восьмирічну освіту, що стверджується свідоцтвом про восьмирічну освіту, видане 11.06.1984 року за № 841023, копія якого долучена до матеріалів заяви.

В 1986 році закінчив повний курс Надвірнянської середньої школи-інтернату міста Надвірна, Івано-Франківської області та отримав атестат про середню освіту від 26.06.1986 року за № 668469, копія якого знаходиться в матеріла справи.

На підставі рішення виконкому Івано-Франківської обласної Ради народних депутатів від 31.03.1986 року нагороджений медаллю «За спасіння потопаючих», про що 10.04.1986 року на імя ОСОБА_7 було видано посвідчення.

У вересні місяці 1986 року заявник прийнятий до Львівського республіканського технічного училища № 1, навчання в якому закінчив в липні 1987 року та отримав кваліфікацію «кіномеханік другої категорії». З липня місяця 1987 року ОСОБА_3 було оформлено трудову книжку.

21.11.1987 року був призваний на військову службу. Звільнений 25.12.1989 року.

10.12.1989 року ОСОБА_3 вступив до Середнього профтехучилища № 50 м. Львова і 25.09.1990 року закінчив повний курс за професією «регулювальник радіоапаратури».

Середнє професійно-технічне училище (СПТУ) № 50 у 1994 році було об'єднане з Середнім професійно-технічним училищем (СПТУ) № 59. В результаті реорганізації даного закладу, на сьогоднішній день правонаступником є ВСП - Львівський коледж «Інфокомунікації» НУ «Львівська політехніка».

В період з 23.07.2001 року по 12.10.2001 року ОСОБА_3 навчався у Вищому професійному училищі № 18 м. Івано-Франківська.

Після закінчення навчання заявнику було присвоєно четвертий розряд з професії «оператор комп'ютерного набору» та видано свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій.

Судом також встановлено, що у всі документах заявника, його прізвище зазначене: «Задимов», «Задимов-Бойчук» та «Бойчук».

Як вбачається зі свідоцтва про народження заявника його прізвище «Бойчук», однак навчаючись в школі та училищах він носив прізвище «Задимов».

Паспорт заявнику був виданий в 1984 році. Термін його дії обмежувався 5-ма роками.

Після завершення військової служби ОСОБА_3, на початку 90-х років термін дії його паспорта закінчився, у зв'язку з чим він звернувся у паспортний стіл для виготовлення нового паспорта.

Однак, оскільки ним було втрачено оригінал свідоцтва про народження, у видачі паспорта йому було відмовлено та направлено у відділ ЗАГСу Надвірнянського райвиконкому Івано-Франківської області.

12.02.1990 року працівниками ЗАГСу ОСОБА_3 було видано свідоцтво про народження повторно, однак на прізвище «Бойчук» по першому актовому запису про народження №188, що було зроблено 18.09.1969 року, не взявши до уваги актовий запис за № 63 в книзі реєстрації актів про встановлення батьківства, згідно якого, ОСОБА_6 був визнаний батьком заявника і йому було надано прізвище батька «Задимов».

З того часу прізвище заявника по документах «Бойчук».

Прізвище «Задимов» також було вказано в трудовій книжці заявника, яка була оформлена 03.07.1987 року.

В трудовій книжці зроблено виправлення прізвища з «Задимов» на «Бойчук» на підставі свідоцтва про народження.

Військовий квиток № 5548979, який був виданий 21.11.1987 року також був оформлений на прізвище «Задимов».

У даний військовий квиток № 5548979 було внесено виправлення прізвища з «Задимов» на «Бойчук» на підставі паспорта заявника.

На даний час заявнику необхідно встановити факт належності йому диплому, свідоцтва про присвоєння кваліфікації кіномеханіка, атестата про середню освіту та свідоцтва про восьмирічну освіту, для зарахування до загального пенсійного стажу періоду навчання в даних навчальних закладах.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, в тому числі і факт належності правовстановлюючих документів особі.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати також факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема довідок, свідоцтв, дипломів тощо. При розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази проте, що правовстановлюючии документ належить йому і що організація, яка видала документ, не мас можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Порядок видачі атестатів, свідоцтв та дипломів до 1991 року регулювалося Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» від 1 жовтня 1974 року, який втратив чинність в червні 1991 року. Вказаний законодавчий акт не передбачав можливість виправлення описок, помилок та видачу в атестатах, свідоцтвах та дипломах або заміну таких документів, що свідчить про неможливість досудового врегулювання спору.

На підставі пояснень представника заявника та досліджених судом доказів, суд приходить висновку, що заява ОСОБА_3 є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі п.6 ч.1 ст.256, 259 ЦПК України, керуючись ст.ст. 213-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 - задоволити.

Встановити, що диплом №865076 від 25.09.1990 року, реєстраційний номер 16279, виданий середнім профтехучилищем №50 м. Львова, свідоцтво про присвоєння кваліфікації кіномеханіка другої категорії від 27.07.1987 року, виданий Львівським республіканським технічним училищем №1, атестат про середню освіту №668469 від 26.06.1986 року, виданий Надвірнянською середньою школою-інтернат м. Надвірна, Івано-Франківської області та свідоцтво про восьмирічну школу №841023 від 11.06.1984 року, належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 26.12.2017 року.