Провадження № 2/193/181/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 квітня 2017 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
судді Кащука Д. А.
при секретарі Палій Л. Г.
за участю позивача ОСОБА_1
представника третьої особи ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Софіївської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області, про позбавлення батьківських прав, -
27 лютого 2017 року позивача звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 22 жовтня 2005 року, вона уклала шлюб з ОСОБА_3, який був зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 751.
ІНФОРМАЦІЯ_8 року у них народилась донька ОСОБА_4, 16 березня 2010 року шлюб між нею та ОСОБА_3 було розірвано. Зазначає, що після розірвання шлюбу ОСОБА_3 постійно спричиняв їй психічне насилля над її особистістю, а також її родині та родичам, принижував її честь та гідність непристойними словами у стані алкогольного сп'яніння, вибивав вхідні двері та принижував її батьків у присутності дитини та свідків. 05.02.2010 року ОСОБА_3 погрожував вбивством, спричиненням тілесних ушкоджень.
Стверджує, що протягом 2010 року ОСОБА_3 декілька разів телефонувала їй, з його слів було зрозуміло, що доля його малолітньої дитини ОСОБА_4 йому не цікава.
Вказує, що починаючи з 2011 року й по сьогоднішній день будь-якого зв'язку із її колишнім чоловіком та батьком дитини вона не підтримує, про його теперішнє місцезнаходження їй нічого не відомо, телефоні номери не відповідають.
Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, аліменти не сплачує, допомоги дитині не надає.
ОСОБА_3 не бере участі в вихованні та утриманні дитини, не виявляє щодо дитини батьківської уваги та турботи. Позивач працює в територіальному центрі соціального обслуговування Криворізького району на посаді соціального працівника 1 категорії відділення соціальної допомоги вдома.
ОСОБА_4 мешкає разом із позивачем, повністю знаходиться на її утриманні, а тому саме вона самостійно займається її вихованням. Позивач намагається максимально забезпечувати всі потреби доньки, займається вихованням доньки, проявляю турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, купує їй одяг, взуття, інші необхідні речі, докладає всіх зусиль, щоб донька отримувала відповідне для її віку та потреб харчування.
Зазначає, що всупереч Сімейному Кодексу України відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме не піклується про фізичний, духовний та культурний розвиток доньки, про підготовку її до самостійного життя. Крім того, ОСОБА_4 не надає матеріального утримання, якого потребує дитина. Зокрема, відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток ОСОБА_4 як складову виховання. Вказує, що відповідач нехтує своїми обов'язками та свідомо ухиляється від виховання дитини.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи без його участі не надавав, але надіслав на розгляд суду заяву, посвідчену секретарем Кам`янської сільської ради Софіївського району, згідно якої не заперечує проти позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Софіївської районної державної адміністрації ОСОБА_2, проти позову не заперечує.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України
Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, беручи до уваги належне повідомлення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав: відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1)не забрали дитину в пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2)ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
В судовому засіданні встановлено, що 22 жовтня 2005 року, сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 751.
Від цього шлюбу у них народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 23.05.2006 року виданий Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 504, відповідно до якого батьком дитини записаний відповідач - ОСОБА_3 (а.с. 10).
Однак згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 16.03.2010 року шлюб між сторонами був розірваний, про що був внесений актовий запис № 91. (а.с. 12).
Після чого рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14.10.2008 року з відповідача ОСОБА_3, як батька дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти на утримання доньки до повноліття на користь матері дитини ОСОБА_5, про що свідчить виконавчий лист виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу (а.с. 11).
Згідно акту від 17.10.2016 року, складеного за місцем проживання позивача жителями дому АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_5, 1986 року народження, має на утриманні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка перебуває на її утриманні. Батько не приймає участі в її житті та розвитку дитини (а.с. 17).
Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 14.11.2016 року, затверджений начальником служби у справах дітей ОСОБА_6 , встановлено факт, проживання дитини з матір'ю, для дитини створено всі умови для її всебічного розвитку, наявна окрема дитяча кімната, комп'ютер, робоче місце, іграшки, спальне місце, сезонні речі. Позивач та її донька проживають разом із ОСОБА_7, 1961 року народження, ОСОБА_8, 1961 року народження, які приходяться позивачу батьками, відповідно дитині приходяться бабусею та дідусем (а.с. 18). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 17.09.2016 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 9).
Позивач має на праві власності квартиру під АДРЕСА_2, про що свідчить відповідний Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та договором купівлі-продажу від 11.09.2015 року (а.с. 14-16). Позивач та її донька зареєстровані у вказаній квартирі, про що свідчить заяви про реєстрацію місця проживання дитини та ОСОБА_1 (а.с. 35-37).
Відповідно до характеристики від 14.02.2017 року № 09/01-22/133 ОСОБА_1, працює з травня 2016 року в територіальному центрі соціального обслуговування Криворізького району на посаді соціального працівника І категорії відділення соціальної допомоги вдома (а.с. 24).
Донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, учениця 4-Б класу КЗШ І-ІІІ ст. 122 володіє навчальним матеріалом на середньому рівні та достатньому рівні. Навчається в повну міру своїх сил, але потребує контролю та допомоги з боку батьків та вчителів. Виявляє зацікавленість, систематично виконує домашні завдання. Дівчинка розвивається відповідно до свого віку, приймає участь у громадському житті класу, товариська, дисциплінована. Тільки мати ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню та всебічному розвитку. Систематично відвідує школу, батьківські збори, виховні заходи, є активним учасником благодійних акцій та ярмарок, є активним членом класного батьківського комітету. В сім'ї дівчинки створені всі необхідні умови для нормального розвитку та навчання, є достатня кількість книжок, іграшок, розвивальних ігор, свій куточок для навчання, у сім'ї підтримується порядок та чистота (а.с. 20,21).
Таким чином судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про свою дитину, не спілкується з нею, аліменти на її утримання не надає, не приділяє їй належний всебічний розвиток та не піклується про її стан здоров'я. Крім того, представником третьої особи надано заяву відповідача про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка засвідчена секретарем Кам'янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_10 та яка зареєстрована в реєстрі за № 16 від 16.03.2017 року (а.с. 39).
Виходячи з вищенаведеного, встановлено, що своїми діями відповідач порушує свої зобов'язання, закріплені в ст. 51 Конституції України, а саме: «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття». Аналогічне твердження закріплене і у ст. 150 СК України, якою передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Пленум Верховного Суду України у п. 16 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».
В ч. 2 ст. З Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».
Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини».
У відповідності до ст. 12 Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача виконкому Кам'янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, затвердженого рішенням голови виконкому ОСОБА_11, та виходячи з інтересів дитини, встановлено що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому суд вважає за доцільне позов задовольнити та необхідно позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п. 2 ч.1 164, 165 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Софіївської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області, про позбавлення батьківських прав, задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, відносно доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Суддя: Д. А. Кащук