Справа № 548/139/17
Провадження № 2/548/200/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Миркушіної Н.С.,

при секретарі - Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, в обгрунтування якого вказував, що заочним рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 15.04.2011 року по цивільній справі № 2-85/11/1628 стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 28.01.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

23.06.2011 року державним виконавцем Білан Ю.С. органу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-85/11 від 25.05.2011 року виданий Хорольським районним су дом Полтавської області.

У відповідності до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 29.07.2016 року № 437/9 надана державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_5 заборгованість по аліментам станом на 01.08.2016 року становить 38933,41 грн.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розрахунок заборгованості по аліментам якщо не відоме місце роботи боржника проводиться згідно статистичних даних середньомісячного заробітку по м. Києву.

Так як довідки з місця роботи позивача до державного виконавця не надавалися тому, розрахунок заборгованості проводився згідно інформації Головного управління статистики у м. Києві щодо розміру середньомісячної заробітної плати на одного середньооблікованого штатного працівника по м. Києву починаючи з 01.12.2013 по 01.08.2016 року.

Сума нарахованих аліментів з 01.01.2014 року по 01.01.2015 року становить 16 203, 27 грн. з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року становить 17277,45 грн.; з 01.01.2016 року по 01.08.2016 року становить 14 208 грн.

Як зазначає позивач, що у зв'язку з тяжким матеріальним станом не має змоги сплачувати аліменти в повному обсязі. Але згідно банківських квитанцій позивач, по можливості, сплачував аліменти на користь відповідача.

Відповідно, за період з 01.01.2014 року по 01.01.2015 року було сплачено 7 982 грн.; за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року було сплачено 6 310 грн.; за період з 01.01.2016 року по 01.08.2016 року було сплачено 4 700 грн.

Згідно заяви відповідача до Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві нею було отримано від позивача аліменти в сумі 19 900 грн.

Позивач вказує, що не ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків, забезпечував дитину необхідними речами, піклувався про стан здоров'я та перебуває з дитиною у гарних взаємовідносинах.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Змінені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав їх задоволити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 та її представник за довіреністю ОСОБА_6 не з"явилися, але представник подала заяву про розгляд справи у їх відстуність. Змінені позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом установлено і не заперечується сторонами, що заочним рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 15.04.2011 року по цивільній справі № 2-85/11/1628 стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 28.01.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до розяснення п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 статті 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до розяснення п. 23 цієї постанови Пленуму розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.4 статті 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Матеріальний стан позивача не дає можливості сплачувати аліменти в такому розмірі в якому вони були визначені Заочним рішенням Хорольського районного суду Полтавської обласз і від 15.04.2011 року по цивільній справі № 2-85/11/ 1628. Тобто сплата суми що становить 1/4 частину середньомісячного заробітку по м. Києву є великим тягарем для позивача та позбавляє його можливості для існування.

Призначаючи такий розмір аліментів суд виходив з обставин справи, які існували на момент її розгляду та положень ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу.

Проте позивач зазначє, що суд не врахував положення ст. 182 СК України, а саме матеріальне становище платника аліментів.

Позивач має нерегулярний мінливий дохід, а також, виходячи з того що, з 07.09.2016 року облікований в Соломянському районному центрі зайнятості та має статус безробітного, тобто існує повна відсутність заробітку (доходу). При такій ситуації визначити розмір аліментів у вигляді частини від неіснуючого доходу неможливо.

Необхідно зазначити, що позивач добросовісно виконує свої батьківські обов'язки, сплачував аліменти в добровільному порядку, що підтверджується квитанціями, та забезпечував дитину всім необхідним (надавав речі, харчі). Середня сума сплачених аліментів складає приблизно 500 грн. щомісячно.

Окрім того, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 04.08.2012 року по 30.08.2012 року у супроводі позивача з метою оздоровлення та відпочинку відвідав королівство Іспанії, що підтверджується нотаріально засвідченою заявою на згоду відповідача та квитанціями за поїздку.

Оскільки, у позивача після ухвалення попереднього рішення змінився матеріальний стан, що в силу ст. 192 СК України є підставою для зміни встановленого способу стягнення аліментів, а саме з 1/4 частини всіх видів заробітку до сплати аліментів в твердій грошовій су мі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вимоги позивача про зменшення стягуваних аліментів з 1/4 частини до 500 грн. є законними, обґрунтованими та справедливими, відповідачем та її представником не заперечувалися.

Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір в дохід держави в сумі 640 гривень , ці витрати позивач не просив стягувати з відповідача на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,209,212,214,215,218,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,- задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі заочного рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 15.04.2011 року по справі № 2-85/11/1628 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Н.С. Миркушіна