Номер провадження: 22-ц/785/5969/17
Номер справи місцевого суду: 1519/2-1004/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Вадовської Л.М.,Северової Є.С.,

за участю секретаря Ярахмедова Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житлом, усунення перешкод та вселення, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_3, приватний нотаріус ОСОБА_7, приватний нотаріус ОСОБА_8, про скасування акту прилюдних торгів, визнання свідоцтва недійсним, визнання недійсним договору дарування, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_4, приватний нотаріус ОСОБА_7, приватний нотаріус ОСОБА_8, про скасування акту прилюдних торгів, визнання свідоцтва недійсним, визнання недійсним договору дарування, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2003 року ОСОБА_4 звернулася до суду з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2, Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - Перший Малиновський ВДВС Одеського МУЮ) в якому просила скасувати акт прилюдних торгів, визнати недійсним свідоцтво про право власності, визнати недійсним договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

У листопаді 2004 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_6 про встановлення порядку користування житлом, усунення перешкод та вселення, який вона у подальшому уточнила, заявивши вказані позовні вимоги і до ОСОБА_3

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2, Першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ про скасування акта прилюдних торгів, визнання свідоцтва недійсним, визнання недійсним договору дарування.

Свої вимоги ОСОБА_9 обґрунтовувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 23 грудня 1996 року вона та ОСОБА_6 були співвласниками квартири АДРЕСА_1 без визначення часток. Вказану квартиру придбано у той час, коли вона була неповнолітньою, а ОСОБА_6 перебував у шлюбі із ОСОБА_4, тому, на її думку, право власності ОСОБА_5 на 1/2 частини вказаної квартири отримано із порушенням норм матеріального права, оскільки ОСОБА_4 також мала право на частку у спірному нерухомому майні, що враховано не було.

На думку позивачів ОСОБА_4 спірну частину квартири було отримано у власність ОСОБА_5 незаконним шляхом.

На обґрунтування свого позову ОСОБА_2 зазначила, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 липня 2000 року із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 стягнуто 54110 грн та судові витрати. Із метою виконання цього рішення державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника. У зв'язку з відсутністю іншого майна боржника 1/2 частка вищевказаної квартири, що за договором купівлі-продажу належала боржнику ОСОБА_6, була виставлена на публічні торги. Державною виконавчою службою Малиновського районного управління юстиції за участю Одеської філії державного підприємства «Укрспецюст» були проведені повторні прилюдні торги із реалізації 1/2 частини вказаної квартири, які були визнані такими, що не відбулися. Згідно з протоколом повторних прилюдних торгів від 22 лютого 2002 року і акта проведення прилюдних торгів із реалізації нерухомого майна від 22 лютого 2002 року ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частини спірної квартири. Згідно з договором дарування від 04 лютого 2004 року, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_7, ОСОБА_2 є власником 1/2 частини указаної квартири, яку їй подарував ОСОБА_5 Оскільки співвласниця квартири ОСОБА_3 навмисно створює для них перешкоди щодо вселення, у зв'язку із чим починаючи із моменту придбання частини квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не мають можливості користуватися належною їм у спірній квартирі часткою.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено порядок користування квартирою № 8 у будинку № 36 по вул. Генерала Петрова у м. Одесі між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наступним чином:

- житлову кімнату площею 10,2 кв. м та вбудовану шафу площею 0,5 кв. м, загальною площею 10,7 кв. м, що відповідає 24/100 частини майна, виділено у користування ОСОБА_2;

- житлову кімнату площею 13,8 кв. м, житлову кімнату площею 18,9 кв. м, вбудовану шафу площею 0,3 кв. м, вбудовану шафу площею 0,4 кв. м, балкон площею 1,0 кв. м, загальною площею 34,4 кв. м, що відповідає 76/100 частини майна, виділено у користування ОСОБА_3;

- коридор площею 7,5 кв. м, кухню площею 5,5 кв. м; ванну кімнату площею 2,1 кв.м, туалет площею 1,1 кв. м залишено у спільному користуванні співвласників.

Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення до квартири АДРЕСА_1.

Зобовязано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні власністю частиною квартири АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено (т.4 а.с.153-156).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 08 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано частково недійсним акт про проведення прилюдних торгів від 22 лютого 2002 року із реалізації 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 у частині передачі майна стягувачу ОСОБА_5 у власність 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 від 14 травня 2003 року, видане на імя ОСОБА_5

Визнано недійсним договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 від 04 лютого 2004 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 та зареєстрований у реєстрі за № 90.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено (т.4 а.с.43-46).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року рішення апеляційного суду Одеської області від 08 липня 2015 року скасовано, рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 27 квітня 2015 року залишено в силі (т.5а.с.105-106).

21 грудня 2016 року від ОСОБА_3 до суду надійшла заява про перегляду зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 27 квітня 2015 року.

Як на нововиявлену обставину заявниця послалася на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2016 року , яким дії Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради (далі- КП "БТІ" Одеської міської ради) визнано неправомірними в частині визначення часток співвласників у квартирі АДРЕСА_2.

На думку ОСОБА_3 зазначена обставина спростовує висновок суду першої інстанції, який, задовольняючи позов ОСОБА_10, виходив з того, що квартира АДРЕСА_2 на підставі довідки КП "БТІ" Одеської міської ради належить ОСОБА_3 та ОСОБА_6 по ? частини кожному і відповідно публічні торги 1/2 частини вказаної квартири були проведені у відповідності з діючим законодавством (т.5 а.с.105-106,118-119).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року заява ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 27 квітня 2015 року залишена без задоволення (т.5 а.с.168-173).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати та визнати нововиявленою обставиною постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2016 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права (т.5 а.с.177-178).

Заслухавши суддю-доповідача, представників ОСОБА_3 та ОСОБА_2, відповідача за зустрічними позовами ОСОБА_5, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2016 року адміністративний позов ОСОБА_3 до КП "БТІ" Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5, про визнання дій протиправними задоволено.

Визнано протиправними дії КП "БТІ" Одеської міської ради з визначення часток власників у квартирі АДРЕСА_2 та видачі довідки №472828.67.16 від 31 травня 2016року (т.5 а.с.108-111).

Колегія суддів вважає, що обставини, встановлені цим судовим рішенням, зокрема те, що:

-згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна №17997 від 23 грудня 1996 року та відмітки про реєстрацію права власності на ОСОБА_6 і ОСОБА_9, право власності на квартиру АДРЕСА_2 належало ОСОБА_6 і ОСОБА_9 без визначення часток кожного з них у праві власності;

-вказані співвласники не виділяли частки із майна, що є у їхній спільній сумісній власності на зазначену квартиру,

були відомі не лише заявниці ОСОБА_3 та іншим учасникам цивільного процесу, а й судам першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Залишаючи заяву ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 27 квітня 2015 року без задоволення, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, вірно застосувавши положення ст. 361 ЦПК України, дійшов правильного висновку про те, що обставини встановлені постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2016 року у розумінні положень ЦПК України не є нововиявленою обставиною, а тому вплинути на висновки суду при ухваленні рішення не могли. Зазначені обставини могли бути встановлені при належному доведенні позову, повному та всебічному встановленню фактичних обставин справи (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Вказаний висновок суду відповідає роз'ясненням, наданим судам у п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами».

Так, процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України. Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги вказаний висновок суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374,375,382-384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 21 грудня 2017 року

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_11