Справа №359/3840/17
Провадження №2-во/359/69/17
УХВАЛА

28 листопада 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дитини,

встановив:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що 17 серпня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд видав виконавчий лист №359/3840/17, 2/359/1726/2017 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, а саме з 15 травня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до 23 серпня 2034 року. Однак у виконавчому документі не вказаний індивідуальний ідентифікаційний номер боржника. Ця обставина перешкоджає ОСОБА_3 звернути виконавчий документ до виконання. Тому заявник просить суд виправити помилку та вказати ідентифікаційний номер боржника.

Учасники цивільного процесу не з'явились у судове засідання. Їх неявка не пере-шкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до таких висновків.

Встановлено, що 31 серпня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд видав виконавчий лист №359/3840/17, 2/359/1726/2017 (а.с.31) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, а саме з 15 травня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до 23 серпня 2034 року.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України виконавчий документ має відповідати вимо-гам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провад-ження».

Згідно з п.3 ч.1 ст.18 цього Закону у виконавчому документі зазначається іденти-фікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (для фізичних осіб платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття іденти-фікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ.

За правилом ч.2 ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Встановлено, що у виконавчому документі (а.с.31 зворот) відсутня інформація про ідентифікаційний номер боржника. Тому 19 вересня 2017 року головний державний виконавець Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_4 відмовив ОСОБА_1 у відкритті виконавчого провадження.

З довідки Державної фіскальної служби України від 18 серпня 2017 року (а.с.32) вбачається, що ОСОБА_2 присвоєний ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

З огляду на це, суд вважає, що належить виправити помилку, допущену при оформленні виконавчого документу, та зазначити ідентифікаційний номер боржника НОМЕР_1.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практи-ки Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерела права.

Як розяснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії). Необґрунтована затримка у виконанні обовяз-кового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Встановлено, що відсутність інформації про ідентифікаційний номер ОСОБА_2 призведе до невиправданого невиконання судового рішення на шкоду ОСОБА_1, що буде становити пряме порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод.

Суд вважає, що запобігання такого порушення є додатковою, але не менш вагомою підставою для задоволення заяви.

Керуючись ч.2 ст.369, п.1 ч.1, ч.2 ст.208, ч.4-ч.5 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчому листі задовольнити.

Виправити помилку, яка була допущена при оформленні виконавчого листа №359/3840/17, 2/359/1726/2017, виданому 31 серпня 2017 року Бориспільським міськрайон-ним судом: вказати індивідуальний ідентифікаційний номер ОСОБА_2 НОМЕР_1.

Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5