Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Карташов О.Ю.
Справа № 417/4325/17
Провадження № 22ц/782/764/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Яресько А.В.

за участю секретаря Єгорової О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на рішення

Марківського районного суду Луганської області від 21 вересня 2017 року

за позовом

Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (АТ «Ощадбанк») в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначав, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір про іпотечний кредит №10/Зд/08 від 25.01.2008 року, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 152 187 (сто пятдесят дві тисячі сто вісімдесят сім) грн. 00 коп.

Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати, повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 15,2 % річних.

Кредит надано готівкою одноразово строком на 240 (двісті сорок) місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 25.01.2028 на придбання квартири.

Згідно п.п. 1.5 -1.6.1.3 Кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати проценти та проводити погашення Кредиту щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, ануїтетними платежами у сумі 2026,51 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 06.06.2017 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість в розмірі 228 644,03 грн. яка складається із:

- борг по кредиту строковий в розмірі 139543,15 грн.;

- відсотки за користування Кредитом з 02.08.2014 по 06.06.2017 в розмірі 63980, 91грн.;

- інфляційні витрати Банку з вересня 2013 року по квітень 2017 за прострочення сплати Кредиту в розмірі 3029,25 грн.;

- інфляційні витрати Банку з вересня 2014 року по квітень 2017 за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом в розмірі 18760,91 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати Кредиту з 02.09.2013 по 06.06.2017 в розмірі 478,57 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 02.09.2013 по 06.06.2017 в розмірі 2803,16 грн.;

- пеня за прострочення сплати Кредиту з 01.11.2013 по 11.04.2014 в розмірі 5,33 грн.;

- пеня за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 01.11.2013 по 11.04.2014 в розмірі 42,75 грн.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за договором про іпотечний кредит було укладено договір поруки від 25.01.2008 року з ОСОБА_3 За договорами поруки поручитель поручився перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником.

Заочним рішенням Марківського районного суду Луганської області від 21 вересня 2017 року вирішено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит №10/Зд/08 від 25.01.2008 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Договором про іпотечний кредит №10/Зд/08 від 25.01.2008, яка станом на 06.06.2017 складає в сумі 228 644 (двісті двадцять вісім тисяч шістсот сорок чотири) гривні 03 копійок, що складається з наступного:

- борг по кредиту строковий в розмірі 139543,15 грн.;

- відсотки за користування Кредитом з 02.08.2014 по 06.06.2017 в розмірі 63 980, 91грн.;

- інфляційні витрати Банку з вересня 2013 року по квітень 2017 за прострочення сплати Кредиту в розмірі 3029,25 грн.;

- інфляційні витрати Банку з вересня 2014 року по квітень 2017 за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом в розмірі 18 760,91 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати Кредиту з 02.09.2013 по 06.06.2017 в розмірі 478,57 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 02.09.2013 по 06.06.2017 в розмірі 2803,16 грн.;

- пеня за прострочення сплати Кредиту з 01.11.2013 по 11.04.2014 в розмірі 5,33 грн.;

- пеня за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 01.11.2013 по 11.04.2014 в розмірі 42,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії -Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 3429 (три тисячі чотириста двадцять девять) гривень 66 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі АТ «Ощадбанк» ставиться питання про скасування рішення Марківського районного суду Луганської області від 21 вересня 2017 року та ухвалення рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги АТ «Ощадбанк» зводяться до незгоди з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог предявлених до ОСОБА_3

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Враховуючи зазначене, апеляційним судом перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду лише в частині позовних вимог АТ «Ощадбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_3

Представник позивача АТ «Ощадбанк» ОСОБА_4 у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу. В межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір про іпотечний кредит №10/Зд/08 від 25.01.2008 року, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 152 187 (сто пятдесят дві тисячі сто вісімдесят сім) грн. 00 коп.

Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати, повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 15,2 % річних.

Кредит надано готівкою одноразово строком на 240 (двісті сорок) місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 25.01.2028 на придбання квартири.

Згідно п.п. 1.5 -1.6.1.3 Кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати проценти та проводити погашення Кредиту щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, ануїтетними платежами у сумі 2026,51 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань.

Відповідач ОСОБА_2 вчасно не виконувала свої зобов'язання згідно кредитного договору, тому станом на 06.06.2017 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість в розмірі 228644,03 грн. яка складається із:

- борг по кредиту строковий в розмірі 139543,15 грн.;

- відсотки за користування Кредитом з 02.08.2014 по 06.06.2017 в розмірі 63 980, 91грн.;

- інфляційні витрати Банку з вересня 2013 року по квітень 2017 за прострочення сплати Кредиту в розмірі 3029,25 грн.;

- інфляційні витрати Банку з вересня 2014 року по квітень 2017 за пророчення сплати відсотків за користування Кредитом в розмірі 18 760,91 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати Кредиту з 02.09.2013 по 06.06.2017 в розмірі 478,57 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 02.09.2013 по 06.06.2017 в розмірі 2803,16 грн.;

- пеня за прострочення сплати Кредиту з 01.11.2013 по 11.04.2014 в розмірі 5,33 грн.;

- пеня за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 01.11.2013 по 11.04.2014 в розмірі 42,75 грн.

Виконання позичальником зобовязань за іпотечним договором №10/3д/08 забезпечено договором поруки укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого Філії-Луганського міського відділення №7511 ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 від 25.01.2008 року.

Відповідно до п. 1 цього договору поручитель зобовязався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником своїх зобовязань за іпотечним кредитом від 25 січня 2008 року №10-3д/08, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

Пунктами 3.1, 3.2 було погоджено, що поручитель відповідає по зобов'язаннях за договором про іпотечний кредит перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник при цьому солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за договором про іпотечний кредит не будуть виконані.

Крім того п.4.1, договору поруки визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за договором про іпотечний кредит, а в п.4.2 вказано, що порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання Зобовязань за Договором про іпотечний кредит від 25 січня 2008 року не предявить вимоги до поручителя.

Задовольняючи позовні вимоги, частково суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2, уклав кредитний договір з позивачем, чим взяв на себе грошове зобов'язання, яке належним чином не виконала та прострочила зобов'язання, а тому повинна нести відповідальність, встановлену законом та договором.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення боргу в солідарному порядку з боржника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3, задоволенню не підлягають.

В обґрунтування такого висновку, місцевий суд зазначив, що згідно з п. 1.2 Договору № 10/3д/08 від 25.01.2008 року іпотечний кредит надавався на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 25.01.2028 року при цьому було погоджено , що позичальник зобов'язаний щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти ануїтетними платежами в сумі 2026,51 грн., шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з лютого 2008 року на відповідні позичкові рахунки Позичальника.

Згідно розрахунку заборгованості остання сплата за договором про іпотечний кредит № 10/3д/08_199 від 25.01.2008 року відбулася 02.06.2014 року, а заборгованість за договором виникла з 01.07.2014.

Вказівка в умовах договорів поруки про їх дію до повного виконання зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини по справі та матеріали справи у їх сукупності апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі судове рішення зазначеним вимогам закону в повному обсязі не відповідає.

Так, згідно до роз'яснень п. 1 Постанови № 5 Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, порядок укладання та виконання кредитного договору регулюється загальними положеннями про позику - главами 52, 53, 71 Цивільного кодексу України, законами України: від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність»; від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 та ч. 1 ст. 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, колегія суддів приходить до висновку про наявність між сторонами кредитних відносин, що підтверджено матеріалами справи.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки повязане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Під виконанням сторонами зобовязання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обовязків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором.

Згідно позовних вимог, заявлених АТ «Ощадбанк» в позовній заяві, позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість, що станом на 06.06.2017 року склала суму в розмірі 228644,03 грн.

Так, колегія суддів, з урахуванням вищенаведеного, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості за кредитним договором, який відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Договором поруки визначено, п. 4.1. - що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за договором про іпотечний кредит, а в п. 4.2 вказано, що порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання Зобовязань за Договором про іпотечний кредит від 25 січня 2008 року не предявить вимоги до поручителя.

Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2015 року у справі за № 6-61цс15, яка в силу положень статті 3607 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Положеннями кредитного договору № 10/3д/08 від 25.01.2008 року чітко передбачено, що згідно з п. 1.2 Договору, іпотечний кредит надавався на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 25.01.2028 року.

Відтак, виходячи з умов кредитного договору та положень статті 599 ЦК України днем настання основного зобовязання у спірних правовідносинах є наступний день після 25.01.2018 року.

Ураховуючи викладене, у справі, колегія суддів, дійшла висновку про те, що шестимісячний строк, передбачений статтею 599 ЦК України, банком не пропущено, тому його позовні вимоги до поручителя ОСОБА_3, у звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 грошових зобовязань за кредитним договором, підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При поданні позову позивачем платіжним дорученням від 20.06.2017 року № 165622139 був сплачений судовий збір у сумі - 3429,66 грн. та при поданні апеляційної скарги судовий збір у сумі 3772, 63 грн., платіжне доручення від 05.10.2017 року № 176413074, тому судові витрати у сумі 7202,29 грн. підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» в розмірі 3601 грн. 15 коп. з кожної.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області, ~

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

Рішення Марківського районного суду Луганської області від 21 вересня 2017 року змінити.

Скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та змінити спосіб стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Договором про іпотечний кредит №10/Зд/08 від 25.01.2008, яка станом на 06.06.2017 складає суму 228 644 (двісті двадцять вісім тисяч шістсот сорок чотири) гривні 03 копійок, що складається з наступного:

- борг по кредиту строковий в розмірі 139543,15 грн.;

- відсотки за користування Кредитом з 02.08.2014 по 06.06.2017 в розмірі 63 980, 91грн.;

- інфляційні витрати Банку з вересня 2013 року по квітень 2017 за прострочення сплати Кредиту в розмірі 3029,25 грн.;

- інфляційні витрати Банку з вересня 2014 року по квітень 2017 за просрочення сплати відсотків за користування Кредитом в розмірі 18 760,91 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати Кредиту з 02.09.2013 по 06.06.2017 в розмірі 478,57 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 02.09.2013 по 06.06.2017 в розмірі 2803,16 грн.;

- пеня за прострочення сплати Кредиту з 01.11.2013 по 11.04.2014 в розмірі 5,33 грн.;

- пеня за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 01.11.2013 по 11.04.2014 в розмірі 42,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судові витрати в розмірі 3601 грн. 15 коп. з кожної.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді: