Справа № 574/648/17
Провадження № 2/574/381/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.

при секретарі Лігерко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку, житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

06.06.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.01.2015 року помер її дідусь ОСОБА_4, у звязку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку площею 3,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку було посвідчено державним актом серії Р2 №680834; та на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в м. Буринь по вулиці Чкалова, 15. Вона є спадкоємцем за заповітом і прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до органів нотаріату. Однак нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та на вказаний будинок, оскільки оригінал державного акту на земельну ділянку було втрачено,а правовстановлюючий документ на будинок взагалі не оформлювався.Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку та будинок з господарськими спорудами.

Позивачка позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсягу, просив справу розглянути без його участі.

Заінтересована особа: ОСОБА_3 проти позовних вимог не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою.

Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.07.2012 року ОСОБА_4 склав заповіт на користь ОСОБА_1, який був посвідчений нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Сумської області та зареєстрований в реєстрі за №569 ( а.с.9)

29 січня 2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БП № 228840 від 08.02.2015 року (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,40 га, що належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 680834.

Факт належності при житті ОСОБА_4 вказаної земельної ділянки у повній мірі підтверджується листом відділу у ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №1082/116-17 від 15.09.2017 (а.с 50).

Судом встановлено, що спадкодавцем за життя оригінал вищевказаного державного акту було втрачено, що унеможливлює отримання позивачкою свідоцтва про право на земельну ділянку шляхом нотаріального оформлення спадщини, що вбачається з листа приватного нотаріуса № 81/01-16 від 06.03.2017 року(а.с.14)

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець померлого ОСОБА_4, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с. 33-46).

Проте, свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок ОСОБА_1 не отримала, через відсутність правовстановлюючих документів, що вбачається з листа № 81/01-16 від 06.03.2017 року приватного нотаріуса ОСОБА_5

Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог щодо спірної земельної ділянки.

Крім того, судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 21.08.1968 року ОСОБА_4 було виділено земельну ділянку і надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці під №14 а по вул. Чкалова в м. Буринь (а.с. 74).

У 1971 році на зазначеній земельній ділянці був побудував житловий будинок з господарськими спорудами та йому було присвоєно адресу: Сумська область, м. Буринь, вулиця Чкалова, 15, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок ( а.с.17-18).

При цьому в 1971 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26.08.1948 року), який втратив чинність відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26.08.1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26.08.1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26.08.1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26.08.1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Таким чином, відповідно до зазначених нормативних актів, підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок на той час був сам факт збудування або купівлі ним будинку з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року.

10.10.2004 року КП «ОСОБА_2 бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами, згідно якого вбачається, що за адресою: Сумська область, м. Буринь, вулиця Чкалова, 15, розташовані житловий будинок «А-1» з верандою «а», літня кухня «Б», сарай «В», сарай «Г», сарай «Д», сарай «Е», погріб «ПГ», убиральня «У», огорожа №1-2 (а.с.17-18).

Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж, виконаного ФОП ОСОБА_6, (сертифікат серії АЕ№ 001081 від 14.01.2013 року) вбачається, що спірний житловий будинок збудований відповідно до державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів (а.с.52-64).

Тобто ОСОБА_4, побудувавши у 1971 році житловий будинок набув статусу власника житлового будинку та, згідно зі ст.86 ЦК Української РСР 1963 року, набув право, в межах, установлених законом, володіння, користування та розпорядження цим майном.

Таким чином, аналізуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 побудував зазначений будинок на належно відведеній земельній ділянці, за відповідними технічними і санітарними нормами, однак за свого життя не оформив належним чином право власності на нього, не провівши його реєстрацію в органах БТІ та помер.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950 р.) кожен має право на повагу до його приватного, сімейного життя та до житла.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги факт визнання позову відповідачем та, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог, а тому, за позивачкою слід визнати право власності на житловий будинок з прибудовами «А-1» з верандою «а», ганку цегляного, літня кухня «Б», сарай «Г», погрібнику «В», сарай «Д», сарай «Е» , погріб «ПГ» , убиральня «У», огорожа №1-2 .

Керуючись ст.ст.5, 6, 10, 15, 60, 197, 212 ЦПК України, ст.ст.126, 131 ЗК України ст.ст. 328, 331, 392, 1218, 1225, 1268,1269 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_7 Ігорівни до ОСОБА_2 міської ради Буринського району сумської області про визнання права власності на земельну ділянку, житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування спадкове задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після померлого 29 січня 2015 року її дідуся ОСОБА_4, право власності на:

- земельну ділянку розміром 3,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території ОСОБА_2 міської ради Сумської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №680834 від 26.08.2002 року;

- на житловий будинок з прибудовами «А-1» загальною площею 49,7 м.кв. житловою площею 27.7 м.кв. з верандою «а», ганку цегляного, літною кухнею «Б», сараєм «Г», погрібником «В», сараєм «Д», сараєм «Е» , погребом «ПГ» , убиральнею «У», огорожею №1-2, що розташовані за адресою: Сумська область, Буринський район, м. Буринь, вул. Чкалова, 15.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:

2/574/381/2017

574/648/17

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частина)

08 листопда 2017 м. Буринь Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.

при секретарі Лігерко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку, житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

На підставі ст. 209 ЦПК України суд оголошує вступну та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.ст.5, 6, 10, 15, 60, 197, 212 ЦПК України, ст.ст.126, 131 ЗК України ст.ст. 328, 331, 392, 1218, 1225, 1268,1269 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_7 Ігорівни до ОСОБА_2 міської ради Буринського району сумської області про визнання права власності на земельну ділянку, житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування спадкове задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після померлого 29 січня 2015 року її дідуся ОСОБА_4, право власності на:

- земельну ділянку розміром 3,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території ОСОБА_2 міської ради Сумської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №680834 від 26.08.2002 року;

- на житловий будинок з прибудовами «А-1» загальною площею 49,7 м.кв. житловою площею 27.7 м.кв. з верандою «а», ганку цегляного, літною кухнею «Б», сараєм «Г», погрібником «В», сараєм «Д», сараєм «Е» , погребом «ПГ» , убиральнею «У», огорожею №1-2, що розташовані за адресою: Сумська область, Буринський район, м. Буринь, вул. Чкалова, 15.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: