22-ц/775/864/2017(м)
Головуючий у 1 інстанції Музика О.М.
Суддя-доповідач Попова С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Попової С.А.,

суддів Кочегарової Л.М., Ткаченко Т.Б.,

за участю секретаря Герасимовій Г.Є.,

розглянувши у судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2017 року ОСОБА_2, діючи через свого представника - ОСОБА_3, звернувся до суду із позовом, уточнивши в подальшому його редакцію (а.с. 58), про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1, що залишилась після смерті його матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. За своє життя мати ще у квітні 2012 року склала заповіт на його ім'я, яким заповідала все своє майно позивачеві, що є єдиним спадкоємцем після смерті матері (батько його помер ІНФОРМАЦІЯ_1). До спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини він 13.03.2017р. оформив довіреність на ім'я представника ОСОБА_3, якого уповноважив на вчинення від його імені всіх дій, пов'язаних з оформленням спадщини, в тому числі подати заяву про прийняття спадщини, оскільки через похилий вік і стан здоров'я після інфаркту міокарда, а також військові дії не міг приїхати до міста Маріуполя за місцем відкриття спадщини. Довіреність відправив поштою представнику. Однак, уповноважений представник не звернувся до нотаріальної контори у передбачений законом строк, оскільки вже поза межами строку для прийняття спадщини отримав цю довіреність. Позивача вважає, що оформивши довіреність, він вчинив дії з прийняття спадщини за заповітом. Наведені ним обставини стали перешкодою в оформленні спадщини, що просить визнати поважними і визначити на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини тривалістю 3 місяці.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають істотне значення, порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який підтримав доводи скарги, розглянувши справу відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України у відсутність повідомлених належним чином про дату і час розгляду справи позивача і представника Маріупольської міської ради, від якого надійшла заява про вирішення справи у його відсутність, дослідивши письмові матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 (а.с. 9).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що вчинено актовий запис № 1968 Центральним районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області (а.с. 20-21).

За своє життя ОСОБА_4 19.04.2012р. склала заповіт на ім'я сина - ОСОБА_5, якому заповідала все належне їй майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалось, і взагалі все, що належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Пахниць Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 811, 812 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді належної заповідачеві на праві власності квартири АДРЕСА_2 (а.с. 12-19).

Спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_4 не відкривалась, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 45-46).

За висновком лікаря-кардіолога багатопрофільного приватного медичного центру «Семья» зі місцем проживання позивача, він має низку серцевих захворювань, у зв'язку з чим йому протипоказано переміщення на тривалу відстань та тривале перебування в положенні стоячи. Протипоказано психічне перенапруження (а.с. 50).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з невстановлення об'єктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача, які зашкодили своєчасній подачі ним заяви про прийняття спадщини. Суд відхилив відомості в довідці про стан здоров'я ОСОБА_2 з мотивів відсутності в ній інформації про постійне стаціонарне лікування позивача впродовж всього строку на прийняття спадщини (ІНФОРМАЦІЯ_2.-17.03.2017р.). Суд відхилив доводи позивача про оформлення довіреності на представника ОСОБА_3 для реалізації спадкових прав позивача і не вважав поважними причинами непридання руху цій довіреності, оскільки такі доводи не відповідають положенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким регламентовано особисте звернення спадкоємця до нотаріальної контори із заявою у письмовій формі і забороняється приймати такі заяви від представників за довіреностями. На підставі цього суд дійшов висновку про відсутність поважних причин, як підстави для визначення позивачеві додаткового строку для подання заяви в нотаріальну контору.

З такими висновками суду не можна погодитись, з огляду на наступне.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Як з'ясовано, у даній справі часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 в сенсі ч. 1 ст. 1220 ЦК України є дата - ІНФОРМАЦІЯ_2. Строк для прийняття спадщини в розумінні ч. 1 ст. 1270 ЦК України сплинув 17.03.2017р.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Впродовж цього строку спадкоємець має вчинити дії, що свідчать про бажання прийняти спадщину.

Так, дійсно, правовою формою уособленого наміру спадкодавця прийняти спадщину згідно із ч. 2 ст. 1269 ЦК України, п.п. 3.3. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2017 року № 282/20595 - є подана нотаріусу за місцем відкриття спадщини спадкоємцем особисто заява у письмовій формі про прийняття спадщини.

В ході апеляційного перегляду справи з'ясовано, що позивач 13.03.2017р. склав довіреність 61АА4711883, переклад якої з російської на державну мову засвідчено нотаріально, якою уповноважив ОСОБА_3 подавати від його імені заяви, в тому числі з прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. матері ОСОБА_4 (а.с. 5, 34).

Довіреність за поштою направлена представнику ОСОБА_3 14.03.2017р., тобто до закінчення строку для прийняття спадщини (а.с. 66).

Вказана довіреність не була реалізована з незалежних від позивача причин. Нездійснення своєчасно представником дій зі звернення до нотаріальної контори унеможливило своєчасне отримання позивачем відповідних роз'яснень нотаріуса з приводу особистого звернення до нотаріальної контори або спрямування заяви про прийняття спадщини поштою. В цьому колегія суддів вбачає поважні причини, які зашкодили позивачеві належним чином порушити питання оформлення своїх спадкових прав.

Спосіб, який використано позивачем шляхом реалізації своїх спадкових прав через представника, дійсно, не є бездоганним з юридичної точки зору, зважаючи на положення вище окресленого законодавства. Але ж, безумовно, такий захід свідчить про виявлений впродовж передбаченого законом шестимісячного строку намір ОСОБА_2 прийняти спадщину.

В суді апеляційної інстанції представник позивача - ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_2 має слабке здоров'я, обслуговується у побуті за допомогою сусідів, що не дозволило йому приїхати з іншої країни навіть на поховання батьків. До сьогодення позивач приймає заходи з утримання спадкового майна, передаючи кошти на оплату комунальних послуг - боргу по квартплаті за квитанціями немає (а.с. 25-28, 60-64,81), що опосередковано свідчить про фактичне прийняття позивачем в управління спадкового нерухомого майна.

В даному ж випадку у спадкоємця ОСОБА_2 були перешкоди для подання заяви - стан здоров'я, через який йому заборонено поїздки на довгу відстань, тривале перебування в положенні стоячи, психічне перенапруження, що втілено у медичній довідці.

Сама по собі довідка про стан здоров'я ОСОБА_2, як визначився суд першої інстанції, не вказує на безперервне перебування позивача на стаціонарному лікуванні впродовж визначеного законом строку на прийняття спадщини.

Однак, враховуючи що позивач є людиною похилого віку (65 років), являється громадянином іншої держави (а.с. 7-8), за правилами якої і була оформлена довіреність (не у досконалій відповідності до українського національного законодавства), на що суд першої інстанції в сукупності не зважив.

Тим більше, як зазначив представник позивача в апеляційній скарзі, при оформленні довіреності на території міста Таганрогу Ростовської області Російської Федерації, нотаріус не поінформувала його про вимоги українського законодавства щодо особистого звернення спадкоємця до нотаріальної контори або надіслання відповідної заяви поштою. На юридичній необізнаності наголошує позивач у змісті позовної заяви, на що, в сукупності з іншими обставинами, не врахував в повній мірі суд.

Це твердження представника позивача вбачається зі змісту оформленої на нього довіреності, в тексті якої нотаріусом безпосередньо засвідчено можливість повіреної особи ОСОБА_3 подавати від імені довірителя ОСОБА_2 заяви, в тому числі, про прийняття спадщини (а.с. 5), на що міг суб'єктивно сподіватись останній.

Наведені обставини за підсумком заслуговують на увагу і мали виявити поблажливість з боку суду.

Відомості про відкриття спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4, наявність інших спадкоємців в нотаріальній конторі відсутні, що вбачається зі Спадкового реєстру.

Колегія суддів, впевнившись у наявності наміру у єдиного спадкоємця ОСОБА_4 - ОСОБА_2 реалізувати свої спадкові права, вчинення позивачем дій опосередкованого характеру (через представника) щодо звернення до нотаріальної контори впродовж передбаченого ст. 1270 ЦК України строку, вважає наявними підстави для визнання поважних причин у позивача, що наведені вище, і що можуть вважатись істотними для нього труднощами.

За наявності таких причин позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню із застосуванням механізму, визначеного у ч. 3 ст.1272 ЦК України, про який просить позивач: визначення додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю в 3 місяці, що буде достатнім для вчинення вказаної дії.

Такий спосіб розв'язання спору сприятиме реалізації невизнаних спадкових прав позивача і відповідатиме волевиявленню заповідача ОСОБА_4, що залишила все своє майно у спадщину саме позивачеві.

Враховуючи ухвалення оскаржуваного рішення внаслідок неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права (незастосування ч. ч. 3 ст. 1272 ЦК України), таке рішення відповідно до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову згідно із вищенаведеного мотивування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2017 року скасувати повністю.

Позов ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року (актовий запис № 1968) - три місяці.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 грудня 2017 року.

Головуючий С.А.Попова

Судді: Л.М.Кочегарова

Т.Б.Ткаченко