Справа № 510/2088/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду в місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Ренійського району Одеської області у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Позивач у судове засідання не зявилась, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_3, помер 11.10.2013 р.; свідоцтво про смерть ОСОБА_4, померла 09.05.2011 р.; свідоцтво про народження ОСОБА_1, батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_4; довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 2,11 га ріллі, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Ренійського району Одеської області, згідно якої грошова оцінка становить 119989,56 грн.; копія державного акту на право на земельну ділянку площею 0,0408 га (кадастровий номер :02:001:0118), цільове призначення введення особистого селянського господарства, власник ОСОБА_3; копія державного акту на право на земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер :02:001:0119), цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), власник ОСОБА_3; копія державного акту на право на земельну ділянку площею 3,97 га, цільове призначення введення товарного сільськогосподарського виробництва, власник ОСОБА_3; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул.. Степова, 42 в с. Лиманське, Ренійського району Одеської області, самочинні споруди: літня кухня літ. «Б»; сарай літ. «В», «Г»; сарай літ. «Д», «Е», погреб літ. «в», власники ОСОБА_4 та ОСОБА_3; копія рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Ренійського району Одеської області від 20.01.2006 р. про визнання за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 права власності на житловий будинок по о вул.. Степова, 42 в с. Лиманське, Ренійського району Одеської області; копія довідки ОСОБА_2 сільської ради Ренійського району Одеської області від 17.12.2015 р. № 2042, згідно якої на момент смерті ОСОБА_4 разом з нею проживали чоловік ОСОБА_3 та син ОСОБА_1; копія довідки ОСОБА_2 сільської ради Ренійського району Одеської області від 17.12.2015 р. № 2041, згідно якої на момент смерті ОСОБА_3 разом з ним ю проживав син ОСОБА_1; копія постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 09.05.2011 року померла ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини житлового будинку по вул.. Степова, 42 в с. Лиманське, Ренійського району Одеської області. Під час життя ОСОБА_4 заповідального розпорядження не залишила, у звязку з чим спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є син ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_3 У встановлений законодавством строк спадкоємці не звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, на момент відкриття спадщини, постійно проживали разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради Ренійського району Одеської області від 17.12.2015 р. № 2042. Таким чином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли спадщину в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України, однак не оформили її.

11.10.2013 р. помер ОСОБА_3, який є батьком позивача. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини житлового будинку по вул.. Степова, 42 в с. Лиманське, Ренійського району Одеської області а також на земельні ділянки, які належали йому на підставі державних актів серії ІІ-ОД № 071355, серії ЯИ № 949021 та серії ЯИ № 949020.

Під час життя ОСОБА_3 заповідального розпорядження не залишив, у звязку з чим спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги є син ОСОБА_1, який є позивачем по справі. У встановлений законодавством строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, на момент відкриття спадщини, постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради Ренійського району Одеської області від 17.12.2015 р. № 2041.

16.02.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Це пояснюється тим, що житловий будинок не був зареєстрований в електронному реєстрі власниками, а оригінали державних актів про право власності на земельні ділянки були втрачені спадкодавцем. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, що залишилася після померлих батьків вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців не має.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцями на момент відкриття спадщини, відмову від спадщини не заявляв. Інших спадкоємців не має.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини та не заявляв про відмову від неї, однак оформити її не може у звязку з обставинами, які не залежать від нього.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є субєктом набуття права власності на земельну ділянку з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 328, 1217, 1218, 1222, 1225, 1233, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 3,81 га, що належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 ІІ-ОД № 071355 на підставі розпорядження Ренійської РДА № 311/А-2002 від 02.10.2002 р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 0,0408 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0118), що належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ № 949020, виданого на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради Ренійського району Одеської області № 529-V від 11.12.2009 р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 0,2500 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0119), що належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ № 949021, виданого на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради Ренійського району Одеської області № 525-V від 11.12.2009 р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 42 по вул.. Степна в с. Лиманське, Ренійського району Одеської області, який складається з: житлового будинку літ. «А»; вбиральні літ. «Ж», огорожі 1-4, споруди 5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін