УХВАЛА

іменем україни

15 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - Національний банк України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_4, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 2 листопада 2007 року між ним та публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») було укладено договір про надання споживчого кредиту про отримання кредиту в сумі 100 тис. дол. США. У нього немає жодного документа (меморіального ордера, заяви про видачу готівки, платіжного доручення тощо), які б вказували про перехід права власності на вказані кошти. Позивач зазначав, що право власності на 100 тис. дол. США від банку до нього не перейшло, валютний рахунок, на який ці кошти б поступали на його ім'я, не відкривався, заявки на конвертацію 100 тис. дол. США в грошову одиницю України він не подавав, заяви про перерахування цих коштів в оплату нерухомості не подавалась. Він та його представник надіслали запит від 18 серпня 2015 року, де просили надати наступну інформацію:

- повідомити, чи подавалась заява на Міжбанківську валютну біржу від відкритого акціонерного товариства «Банк Універсальний» від 2 листопада 2007 року про конвертацію в сумі 100 тис. дол. США від заявника через банк і купівлю української гривні;

- повідомити чи направлялась заявка від 2 листопада 2007 року про продаж на Міжбанківській валютній біржі 100 тис. дол. США позичальником через банк на купівлю української гривні;

- якщо направлялась заявка, про продаж на Міжбанківській валютній біржі валюти, то просив вказати за яким курсом було проведено продаж валюти за гривню, яка була знята комісія і скільки коштів зараховано в гривні після продажу вказаної суми валюти;

- повідомити номер валютного рахунку на який банк зарахував 100 тис. дол. США кредитних коштів.;

- надати копії меморіальних ордерів (заяви про видачу готівки) та/або платіжних доручень на оплату 100 тис. США - на споживчі цілі;

- надати такі розрахунки: суму погашеного кредиту; сума нарахованих відсотків (комісії), сума сплачених відсотків (комісії); сума нарахованих (з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій; сальдо розрахунків на дату надання інформації;

- підтвердити повноваження особи, яка підписала генеральний договір про надання кредитних послуг від 2 листопада 2007 року від імені банку.

Однак відповіді на даний запит банк не надіслав.

З урахуванням зазначеного позивач просив визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобов'язати відповідача надати інформацію на запит ОСОБА_3 від 18 серпня 2015 року.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3, поданого представником ОСОБА_4, про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року визнано неподаною та повернуто позивачу.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4, а в подальшому визнаючи її неподаною та повертаючи заявнику, апеляційний суд виходив із того, що заявнику необхідно було сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, однак у наданий строк він не усунув недоліків заяви.

Погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні апеляційної скарги на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року позивачем не сплачено судовий збір.

Апеляційним судом установлено, що подана апеляційна скарга не відповідала вимогам ст. 295 ЦПК України, тому ухвалою судді від 1 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, залишено без руху та надано п'ятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали усунути виявлені недоліки, а саме сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

На виконання вимог ухвали суду від 1 червня 2016 року позивач надав заяву про звільнення від сплати судового збору, в якій позивач посилався на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Також у п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, тому при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст. 14 Закону України від 1 грудня 1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», ст. 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 22 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів».

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Проте, покладаючи на позивача обов'язок зі сплати судового збору та повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначеного до уваги не взяв, тому висновок щодо неусунення позивачем недоліків є помилковим.

Отже, доводи, наведені в касаційній скарзі, підлягають перевірці, оскільки судові процедури повинні бути справедливими (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таким чином, ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик