АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7508/17 Справа № 175/1281/17 Головуючий у 1 й інстанції - Ребров С.О. Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів -Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Державного реєстратора Василенка Благовіста Володимировича, третя особа - ОСОБА_5, про визнання незаконними дій державного реєстратора та скасування рішень про державну реєстрацію права власності, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, припинення права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між ним та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було укладеного Кредитний договір № 014/147353/3101/74 від 11.04.2008 року, а також в забезпечення умов зобов'язань за кредитним договором - Договір іпотеки № 014/3101/147353 від 11.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 1723.

В подальшому, при укладанні 28.10.2016 року декількох договорів відступлення права вимоги, ОСОБА_2 набула права вимоги до нього за Кредитним договором №014/147353/3101/74 від 11.04.2008 року та Договором іпотеки № 014/3101/147353 від 11.04.2008 року, на підставі чого державним реєстратором проведено реєстрацію права власності його майна, яке перебуває в іпотеці за відповідачем - ОСОБА_2, чим були порушені його права.

На підставі викладеного просив визнати незаконними дії державного реєстратора Василенка Б.В. та скасувати його рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2; скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, житловий будинок АДРЕСА_2; припинити право власності ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на земельну ділянку і житловий будинок, що знаходяться по АДРЕСА_3

Відповідач ОСОБА_2 не погодилась з позовом та подала заперечення, в яких посилається на те, що її право на реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно забезпечено в застереженні до іпотечного договору та передбачає передачу права власності іпотекодержателю, яким вона є згідно договору про відступлення права вимоги, тому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Василенко Благовіста Володимировича Комунального підприємства Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області від 20.12.2016 року, індексний номер 33047203 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1 986 кв.м. за кадастровим номером НОМЕР_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 214), що розташована за адресою: АДРЕСА_4, за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) та від 20.12.2016 року, індексний номер 53047445 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_5, за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1).

Визнано незаконними дії державного реєстратора Василенко Благовіста

Володимировича Комунального підприємства Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області вчинені 19.12.2016 року за індексним номером:33047203, за номером запису про право власності: 18162044, щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 1 986 кв.м за кадастровим № НОМЕР_3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 214), яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) та вчинені 19.12.2016 року за індексним номером: 33047445, за номером запису про право власності: 18162259, щодо реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_5 за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1).

Скасовано реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), за номером запису про право власності: 18162044, на земельну ділянку площею 1 986 кв.м за кадастровим № НОМЕР_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 214), яка розташована за адресою: АДРЕСА_4.

Скасовано реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) за номером запису про право власності: 18162259, на житловий будинок № 28, загальною площею 546,9 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 4), що розташований за адресою: АДРЕСА_6

Припинено право власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) та визнано право власності за ОСОБА_3 (НОМЕР_4) на земельну ділянку площею 1 986 кв.м за кадастровим № НОМЕР_2 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 214) яка розташована по АДРЕСА_4.

Припинено право власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) та визнано право власності за ОСОБА_3 (НОМЕР_4) на житловий цегляний будинок А, (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 4) загальною площею 546,9 кв.м, з яких житлова площа складє 148,1 кв.м та слідуючи господарські будівлі і споруди: басейн бетонний бас, зливну яму цегляну з/я, калодязь бетонний к, огорожу металеву, цегляну, шлакоблочну, бетонну № 1-6, що знаходиться по АДРЕСА_3

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.04.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір № 014/147353/3101/74, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» надало ОСОБА_3 кредитні кошти в розмірі 395 000,00 (триста дев'яносто п'ять тисяч) доларів США 00 центів, а останній зобов'язався повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов Договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», як Іпотекодержателем, та ОСОБА_3, як Іпотекодавцем, було укладено Договір іпотеки №014/3101/147353 від 11.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л., та зареєстрований в реєстрі за № 1723. Відповідно до пункту 1.2. Договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий цегляний будинок А, загальною площею 546,9 кв. м., з яких житлова площа складає 148,1 кв. м., та слідуючи господарські будівлі і споруди: басейн бетонний бас., зливна яма цегляна з/я, колодязь бетонний к. огорожа металева, цегляна, шлакоблочна, бетонна № 1-6, що знаходяться в АДРЕСА_7 а також земельна ділянка площею 1986 кв. м., надана у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер - НОМЕР_5.

28.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», як первісний кредитор, відступило Публічному акціонерному товариству «Вектор Банк», як новому кредитору, права вимоги за Кредитним договором №014/147353/3101/74 від 11.04.2008 року.

28.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», як первісним кредитором, та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк», як новим кредитором, було укладено Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив на користь нового кредитора права вимоги за Договором іпотеки №014/3101/147353 від 11.04.2008 року.

28.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк», як первісний кредитор, відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс», як новому кредитору, права вимоги за Кредитним договором №014/147353/3101/74 від 11.04.2008 року.

28.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк», як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс», як новим кредитором, було укладено Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до якого первісний кредитор відступив на користь нового кредитора права вимоги за Договором іпотеки №014/3101/147353 від 11.04.2008 року.

28.10.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс» та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс», як первісний кредитор, відступило ОСОБА_2, як новому кредитору, права вимоги за Кредитним договором №014/147353/3101/74 від 11.04.2008 року.

28.10.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс», як первісним кредитором, та фізичною особою ОСОБА_2, як новим кредитором, було укладено Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., та зареєстрований в реєстрі за №1661, відповідно до якого первісний кредитор відступив на користь нового кредитора права вимоги за Договором іпотеки №014/3101/147353 від 11.04.2008 року.

Договір між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладався 28.10.2016 року в м. Дніпро представниками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідно. В той же день, 28.10.2016 року договір між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «СВ Фінанс» укладався в м. Київ представниками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відповідно. І в той же день, 28.10.2016 року договір між ТОВ «СВ Фінанс» та ОСОБА_2 укладався в м. Дніпро представником ОСОБА_12 та ОСОБА_2.

Таким чином, в один проміжок часу, і знаходячись в різних містах, представники ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «СВ Фінанс» між собою укладають окремі договори, що підлягає сумніву спрямованості цмх договорів на реальне настання правових наслідків.

Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.07.2016 року по справі №175/4901/15-ц (провадження №22-ц/774/4879/16) позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 були задоволені у повному обсязі, а саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки (житловий будинок та земельну ділянку).

Однак, попри наявне рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.07.2016 року по справі № 175/4901/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким спір вирішено вже в судовому порядку, ОСОБА_2 всупереч вимогам діючого законодавства звернулася до державного реєстратора Комунального підприємства Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області Василенка Благовіста Володимировича із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку позасудового врегулювання спору шляхом застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що і було підставою для прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33047203 від 20.12.2016 року, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33047445 від 20.12.2016 року, у державному реєстрі речових прав здійснено реєстрацію права власності предмет іпотеки (житловий будинок та земельну ділянку), згідно Договору іпотеки №014/3101/147353 від 11.04.2008 року за ОСОБА_2.

Пунктом 5.1. Договору іпотеки №014/3101/147353 від 11.04.2008 року визначено, що у разі порушення основного зобов'язання Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень. Зазначений пункт договору кореспондується з ст. 35 Закону України «Про іпотеку».

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Відповідно до п. 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (далі - Порядок), для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв'язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або вiдповiдний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання вiдповiдних умов правочину.

Згідно п. 61 Порядку, для державної реєстрації права власності на пiдставi договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом набуття права власностi на предмет iпотеки, також подаються: 1) копiя письмової вимоги про усунення порушень, надiсланої iпотекодержателем iпотекодавцевi та боржниковi, якщо вiн є вiдмiнним вiд iпотекодавця; 2) документ, що пiдтверджує наявнiсть факту завершення 30-денного строку з моменту отримання iпотекодавцем та боржником, якщо вiн є вiдмiнним вiд iпотекодавця, письмової вимоги iпотекодержателя у разi, коли бiльш тривалий строк не зазначений у вiдповiдній письмовiй вимозі.

Попри наведені норми, у державного реєстратора були відсутні докази, які б підтверджували факт звернення відповідача ОСОБА_2 з письмовою вимогою про усунення порушень протягом встановленого строку.

Крім того, у державного реєстратора були у наявності судові рішення, які свідчать про існування спору щодо недійсності договору іпотеки, а відповідно, на час проведення реєстрації майна на відповідача як нового власника, позивачем оспорювалася передача в іпотеку житлового будинку та земельної ділянки під цим будинком.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов'язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

За п. 9 Порядку, разом iз заявою заявник подає оригінали документів, необхiднi для вiдповiдної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання iнформацiї з Державного реєстру прав.

Згідно наданих позивачем пояснень, оригінали правовстановлюючих документів, а саме: договір купівлі-продажу житлового будинку від 11.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом ДРНО Юрченко Л.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 1715, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.04.2008 року, свідоцтво про право власності від 19.06.2013 року на житловий будинок, що розташований на земельній ділянці площею 986 кв.м, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 знаходяться у нього. Дані оригінали правовстановлюючих документів нікому не передавалися, та ніким не вилучалися, тобто державний реєстратор задовольнив заяву відповідача ОСОБА_2 про переоформлення прав власності на будинок без відповідних оригіналів документів про право власності на вказаний об'єкт нерухомості, що є порушенням п. 9 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться у визначеному порядку, зокрема, 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 28.12.2016 року за № 77274258 вбачається, що державним реєстратором було порушено порядок проведення державної реєстрації, визначений ст. 18 Закону, а саме:

- за номером запису про право власності: 18162044 державну реєстрацію проведено 19.12.2016 року о 20:15:44 годин, тоді як саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33047203, як підставу внесення запису, було прийнято 20.12.2016 року о 22:39:07 годин.

- за номером запису про право власності: 18162259 державну реєстрацію проведено 19.12.2016 року о 20:34:43 години, тоді як саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33047445, як підставу внесення запису, було прийнято 20.12.2016 року о 22:43:53 годин.

Таким чином, державним реєстратором було проведено факт реєстраційних дій раніше ніж прийняття відповідного рішення на такі дії.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 23.12.2016 року за № 76790451 вбачається, що 20.12.2016 року о 15:37:19 годин до державного реєстру речових прав внесено обтяження на все нерухоме майно, що належало позивачу.

Таким чином, з урахуванням часу прийняття відповідачем 2 рішень про державну реєстрацію та часу реєстрації державним виконавцем Ващинською М.М. обтяжень нерухомого майна позивача, з 15:37:19 години 20.12.2016 року було неможливо провести державну реєстрацію права власності на належне позивачу нерухоме майно на відповідача 1 з підстав наявності обтяження.

Натомість, здійснення державної реєстрації права власності відповідачем 2 на підставі прийнятих ним рішень попре наявне обтяження, свідчить про порушення державним ресторатором вимог ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.08.2016 року по справі №175/3250/16-ц було накладено арешт та заборону на відчуження житлового будинку АДРЕСА_8

Вказане обтяження, яке було накладено на майно позивача ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.08.2016 року, державним реєстратором було вилучено на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2016 року по справі №175/3250/16-ц.

Однак, ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2016 року по справі №175/3250/16-ц станом на 20.12.2016 року не містилася в Єдиному державному реєстрі судових рішень, яка за даними реєстру була оприлюднена лише 05.01.2017 року.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.

Таким чином, мова йде про фактичну перевірку наявності судових рішень, наданих державному реєстратору у Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскільки усі судові рішення відповідно до вимог діючого законодавства мають бути в обов'язковому порядку опубліковані у вказаному реєстрі. Проте, державний реєстратор станом на 20.12.2016 року не перевірив наявність ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2016 року по справі №175/3250/16-ц у Єдиному державному реєстрі судових рішень та здійснив безпідставне вилучення накладеного обтяження, порушивши вимоги ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 328, 335, 376, 392 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалив рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

В своїй апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилається на те, що звертаючись до державного реєстратора для реєстраціїї права власності на іпотечне майно, вона як іпотекодержатель скористалася своїм правом на звернення стягнення на іпотечне майно в спосіб, передбачений договором та ст.ст.33,36 Закону України «Про іпотеку».

Однак такі доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», 328, 335, 376, 392 ЦК України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», як первісний кредитор, вже реалізував своє право вимоги за іпотечним договором, шляхом звернення стягнення на іпотечне майно, про що свідчить рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.07.2016 року. Станом на момент укладення договору про відступлення права вимоги та на момент реєстрації права власності за ОСОБА_2 (20.12.2016 року) рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області не було скасоване та набрало законної сили.

Посилання відповідача на те, що рішення суду не виконано, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки вирішено та право кредитора на захист його порушених прав вже реалізовано в судовому порядку, що виключало можливість ОСОБА_2 набути право власності на іпотечне майно в позасудовому порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що державна реєстрація права власності може проводитись тільки на підставі відповідного застереження у іпотечному договорі, відхиляються колегією суддів, оскільки згідно Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на пiдставi договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом набуття права власностi на предмет iпотеки, також подаються: копiя письмової вимоги про усунення порушень, надiсланої iпотекодержателем iпотекодавцевi та боржниковi, якщо вiн є вiдмiнним вiд iпотекодавця; документ, що пiдтверджує наявнiсть факту завершення 30-денного строку з моменту отримання iпотекодавцем та боржником, якщо вiн є вiдмiнним вiд iпотекодавця, письмової вимоги iпотекодержателя у разi, коли бiльш тривалий строк не зазначений у вiдповiдній письмовiй вимозі та оригінали документів, необхiднi для вiдповiдної реєстрації, тобто праовстановлюючі документи на майно. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів отримання державним реєєстратором зазначених документів.

Зазначені порушення вимог законодавства при проведенні реєєстраційних дій призвели до безпідставного набуття права власності на спірне майно ОСОБА_13, а решта доводів апеляційної скарги щодо законності дій держреєстратора спростовується вищевикладеним.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що судом неправомірно визнано право власності ОСОБА_3 на спірне майно зводяться до суб'єктивного тлумачення висновків суду, оскільки судом першої інстанції захищено майнові права позивача в інший спосіб: шляхом визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, скасування реєстрації права власності та припинення права власності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова