Провадження № 2-з/761/368/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Макаренко І.О.

при секретарі: Триндюк А.М.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд

встановив:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

У поданій заяві заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на трикімнатну квартиру №2, загальною площею 106,70 кв.м., жила площа 45,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, буд. 48-Г, що належить ОСОБА_2; заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, які спрямовані на відчуження нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири №2, загальною площею 106,70 кв.м., жила площа 45,80 кв.м., що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позовними вимогами є стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 2718001,80 грн., що є еквівалентом 107138,00 доларів США на підставі договорів позики від 30.03.2009 року б/н, від 30.04.2009 року б/н.

Вважає за необхідне вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, оскільки, невжиття заходів забезпечення позову, у разі задоволення його вимог, зробить неможливим виконання рішення суду, у випадках звернення стягнення на майно, враховуючи значну ціну позову.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заяви заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Так у своїй ухвалі Апеляційний суд м. Києва зазначив, що суд першої інстанції не врахував та не пересвідчився в тому, чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та необґрунтовано виходив лише з того, що матеріали справи не містять доказів оцінки майна, на яке позивач просить накласти арешт.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тобто, такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на майно, є виключним та таким, що порушує право особи на мирне володіння своїм майном.

Заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ціна вищевказаного позову складає в доларовому еквіваленті 107138,00 доларів США, однак згідно оцінки майна, наданою позивачем, ціна квартири відповідача на яку заявник просить накласти арешт становить 160357,00 доларів США, що не є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задоволенню не пілягає.

Виходячи з наведеного, на підставі ст. ст. 151-153 ЦПК України, суддя

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: