У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Ткачука О.С., Умнової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, у якому, з із урахуванням уточнень позовних вимог, просила, визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_6 право власності на 9/16 частин житлового будинку, позначеного літ. «А», загальною площею 69 кв. м, житловою площею 31,20 кв. м, із господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею літ. «Б», площею 25,9 кв. м, гаражем літ. «В», площею 20,7 кв. м, гаражем літ. «Г», площею 21,30 кв. м, сараєм літ. «Д», площею 15 кв. м, сараєм літ «Е», площею 6 кв. м, убиральнею літ. «Ж», літнім душем літ. «З», що розташований по АДРЕСА_1, загальною вартістю 55 062 грн; визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на 3/16 частин зазначеного вище житлового будинку; визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на 9/16 частин, а за відповідачкою в порядку спадкування за законом на 3/16 частин присадибної земельної ділянки, загальною площею 0,25 га, після смерті ОСОБА_6, яка розташована по АДРЕСА_1; визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на 9/16 частин та за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом на 3/16 частин земельної ділянки для ведення підсобного господарства, загальною площею 0,37 га, після смерті ОСОБА_6, яка розташована по АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 09 липня 1960 року її батьки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, від якого мали дітей, а саме: її та ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час проживання у шлюбі її батьки побудували житловий будинок за вказаною вище адресою, який був введений в експлуатацію у 1967 році, що підтверджується: довідками, виданими виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 26 серпня 2015 року № 695, від 27 квітня 2015 року № 357, від 23 липня 2015 року № 548, завіреною належним чином копією погосподарської книги №5 за 1967-1969 роки.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати, а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько.

На момент відкриття спадщини після смерті її матері вона проживала разом зі своїми батьками, тому вважає себе такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 Також спадкоємцем є й її батько - ОСОБА_6, тому їх частки у спадковому майні становили по 1/4 частини.

На момент відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_6, загальна частка належного йому майна у вигляді житлового будинку становила 3/4 частини.

Спадщину після смерті батька у встановленому законом порядку прийняли вона та відповідач - друга дружина її батька.

За життя ОСОБА_6 склав заповіт, яким все належне йому майно, тобто 3/4 частини житлового будинку, а також земельні ділянки площами 0, 25 га та 0,37 на по АДРЕСА_1 заповідав їй.

Разом з тим, відповідач на підставі ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині, розмір якої становить 3/16 частки.

У квітні 2015 року вона звернулась до нотаріуса щодо видачі свідоцтва на право на спадщину, проте листом від 17 квітня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 5/8 частини житлового будинку та 7/8 частини земельних ділянок, загальною площею 0,37 га та 0,25 га відповідно, по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 2/8 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/8 частину житлового будинку, та по 1/8 частин земельних ділянок, загальною площею 0,37 га та 0,25 га відповідно, по АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_9 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), виходив із того, що встановлюючи факт прийняття спадщини позивачем після смерті її матері ОСОБА_7, суд першої інстанцій не вирішив питання про залучення до участі у справі спадкоємців сина ОСОБА_7 (рідного брата позивача) - ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та за життя вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщин після смерті свого батька - ОСОБА_6, відтак мав право на спірне майно.

З огляду на те, що до участі у справі не залучено осіб, які мають право успадковувати після ОСОБА_8, а рішення суду першої інстанції є передчасним, апеляційний суд дійшов обґрунтовано висновку про ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

О.С.Ткачук

О.В.Умнова