Справа № 686/2203/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 квітня 2017 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б. Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, пояснивши, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2014 р. позивач став власником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, однак він не проживає у ній з травня 2016 року, комунальні послуги не сплачує, особистих речей в квартирі не має, на неодноразові прохання добровільно виписатись не реагує, а тому позивач просить визнати його таким, що втратив право на користування вказаним житлом.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності.

Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі ст 72 ЖК України, якщо відповідач не проживають на даній житловій площі більше 6 місяців без поважних причин, то він визнається таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2014 р. позивач став власником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, однак він не проживає у ній з травня 2016 року, дані обставини обєктивно підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Судові витрати у справі складаються із судового збору в сумі 640 грн. і його слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 88, 213; 215; 224 ЦПК України, ст.ст. 317, 391, ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір в сумі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: