Справа № 544/72/17
№ пров. 2/544/137/2017
Номер рядка звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 квітня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду у січні 2017 року з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 11 березня 2016року ОСОБА_2 взяв у нього у борг гроші у сумі 8 000 грн, на підтвердження чого надав йому розписку. Борг зобовязувався повернути до 01.04.2016. У визначений строк відповідач коштів не повернув.

10.11.2016 ОСОБА_1 у письмовій формі предявив відповідачу ОСОБА_2 досудову вимогу про повернення боргу, проте даний лист повернувся на адресу позивача з відміткою «за закінченням терміну зберігання». На даний час відповідач свої зобовязання не виконав.

Просить стягнути із ОСОБА_2 на свою користь борг за договором позики у розмірі 8 000 грн.

Позивач у судове засідання не зявився надіслав до суду клопотання, у якому просить слухати справу у його та представника відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи у його відсутність від нього до суду не надійшло.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносин:

26 травня 2016 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 у борг грошові кошти в розмірі 8 000 грн, на підтвердження чого надав позивачу власноручно складену розписку, згідно якої кошти зобовязувався повернути до 01.04.2016 (а.с.6).

Відповідно до ст. ст. 1046 - 1050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова розписка, складена власноручно відповідачем ОСОБА_2, відповідно до положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України є письмовою формою договору позики, яка підтверджує факт укладення такого договору і передачі грошових коштів відповідачу, або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи установлено, що позивач 10.11.2016 предявив відповідачу ОСОБА_2 досудову вимогу про повернення боргу, яка повернулася на адресу позивача з відміткою за закінченням терміну зберігання. ( а.с.9,10)

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідач свої зобовязання за договором не виконав, на сьогодні борг ОСОБА_1 не повернув, про що свідчить наявність у позивача оригіналу розписки.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 8 000 грн основного боргу за договором позики обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач є інвалідом ІІ групи (а.с.8), тому відповідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» його звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях .

Зважаючи на вищевикладене з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

На підставі викладеного та ст.ст.526, 625, 1046-1050 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 84, 88, 209, 212-215, ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія КО №765534 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області, на користь ОСОБА_1, народження 07.09.1971, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість за договором позики у сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія КН №739268 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області судовий збір на користь держави у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - О.О.Сайко