Провадження №2/523/1748/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.,

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю представника відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №21 в місті Одесі цивільну справу за позовом Одеської міської Ради до ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою, передання частини будинку у власність територіальної громади м. Одеси, -

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2014р. до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги були мотивовані тим, що батьку відповідача ОСОБА_5 належала 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.01.2002 року. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом житловий будинок в цілому складається з однієї кам'яної житлової будівлі під літ. «А», площею 33,4 кв.м. з надвірними спорудами господарськими спорудами під літ. «Ж,3» - вбиральні, №1-3,5,7,8 - огорожа, І - мостіння, розташованих на земельної ділянці площею 600 кв.м. Самовільно збудовані: житлове приміщення «Д», прибудова «а-6», сараї «Г,Е», літня кухня «М» до цього свідоцтва та оцінки спадкового майна не включено. Інші частини будинку належать ОСОБА_6 - 1/3 частина та ОСОБА_7 - 22/25 частин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, і після його смерті відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно. Згідно спадкової справи №237/2006 року до майна померлого ОСОБА_3 вбачається, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся відповідач ОСОБА_3.

Позивач стверджує, що його мати ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_8) - дружина померлого ОСОБА_3 постійно мешкала разом зі своїм чоловіком, а тому відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом разом з відповідачем по справі в рівних частках, тобто по 1/6 частині житлового будинку АДРЕСА_1.

Мати позивача ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, вищевказані обставини встановлені рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.03.2013р..

На підставі викладеного, позивач просив визнати за право власності у порядку спадкування за законом на 1/6 частині житлового будинку АДРЕСА_1.

В процесі розгляду справи до суду надійшла інформація, що позивач ОСОБА_4 помер.

Так, 18 травня 2015 року на адресу суду надійшли копія актового запису про смерть ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. №11856 від 24.11.2014 року та повний витяг з ДРАЦС про смерть № від 28.04.2015 року складені відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління. (а.с. 48-51)

Ухвалою суду від 03.06.2015р. провадження по справі було зупинено до вступу в справу процесуального правонаступника. (а.с. 58)

Згідно листа Четвертої Одеської державної нотаріальної контори від 20.07.2015р. № 2414/10-16, спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_4 не заводилась. (а.с. 59)

Враховуючи, що спірні правовідносини, допускають правонаступництво, то відповідно ст. 1277 ЦК України, ухвалою суду від 16.12.2015р. замість померлого позивача ОСОБА_4 судом було залучено Одеську міську Раду. (а.с. 69)

Одеська міська Рада в суд надіслала до суду уточнену позовну заяву, згідно якої просила визнати спадщину після смерті ОСОБА_4 що складається 1/6 частині житлового будинку АДРЕСА_1 відумерлою та передати дану частку до комунальної власності м. Одеси. (а.с. 96).

В процесі судового розгляду представник Одеської міської Ради підтримав позовні вимоги, а також згідно письмового клопотання просив справу розглянути у його відсутність.

Представники відповідача заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що мати померлого позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_8 на час смерті спадкодавця ОСОБА_5 перебувала з ним в розірваному шлюбу, а тому не може бути спадкоємцем.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер ОСОБА_5, який був зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/6 частині житлового будинку АДРЕСА_1.

В Четверту Одеську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини своєчасно звернувся лише син померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_3. (а.с. 20)

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 06 лютого 1991р. був розірваний шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово . Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, тільки ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем першої черги після ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1..

В свої позовній заяві ОСОБА_4 стверджував, що його мати ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_8) - дружина померлого ОСОБА_3 постійно мешкала разом зі своїм чоловіком, а тому відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом разом з відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 дійсно проживала у будинку АДРЕСА_1 на час смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1..

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_8 є спадкоємцем четвертої черги.

В той же час, оскільки в спадщину вступив спадкоємець першої черги ОСОБА_3, згідно ст. 1258 ЦК України, ОСОБА_8 не успадковує спадщину.

Судом також встановлено, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4., актовий запис 5173 від 12.06.2007р. зареєстрований Першим відділом ДРАЦС Приморського районного управління юстиції у м. Одеси.

В Четверту Одеську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини 07.11.2007р. звернувся лише син померлої ОСОБА_9 - ОСОБА_3, якому було видано свідоцтво про право на спадщину на кошти. (а.с. 131)

Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини лише 16 грудня 2013р..

Таким чином, згідно ст.ст. 1270, 1272 ЦК України ОСОБА_4 вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки заява про прийняття спадщину була подана несвоєчасно.

Вищевказані обставини були роз'яснені ОСОБА_4 листом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори від 19.12.2013р. № 5283/02-14. Крім того, було повідомлено про необхідність надання документів, які посвідчує родинні зв'язки. Однак ОСОБА_4 не звертався до нотаріальної контори з цього часу.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки спадщину не можна вважати відумерлою, а тому й відсутні підстави для передання будинку у власність територіальної громади м. Одеси.

Керуючись ст.ст. 1258,1261, 1264,1268, 1270,1272 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Одеської міської Ради до ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою, передання частини будинку у власність територіальної громади м. Одеси - залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня відповідачем з дня проголошення рішення, а позивачем з дати отримання рішення.

Суддя