АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Борисовій О.В., Пікуль А.А.

секретар: Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 жовтня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Рада адвокатів міста Києва, Кваліфікаційно - дисциплінарна комісія адвокатури міста Києва, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 жовтня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Рада адвокатів міста Києва, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури міста Києва, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що його заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та безпідставно відмовив у відкритті провадження у справі. Зазначає, що його заява не містить в собі вимоги щодо вирішення спору, який стосувався б обмеження чи припинення права на зайняття адвокатською діяльністю, а тому, його заява не підвідомча адміністративним судам.

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/12180/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Шклянка М.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення заявника, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій просив встановити факт правомірності та належності його звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва із заявою про складання іспиту в порядку передбаченому ст. 8 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; встановити факт дійсності свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту КВ№000409 від 09 листопада 2015 року, виданого Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатурою м. Києва, та дійсності свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю КВ№005764 від 30 червня 2016 року, виданого Радою адвокатів м. Києва; встановити факт набуття ним статусу адвоката в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю КВ№005764 від 30 червня 2016 року.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що порушене заявником питання відноситься до сфери публічно-правових відносин, у зв'язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що судом неправильно застосовано положення норм процесуального права.

Так, відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (стаття 17), ГПК України (статті 1, 12), КПК України або КУпАП віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначена статтею 17 КАС України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а не з позовною заявою про вирішення спору.

Розгляд таких заяв передбачено в порядку окремого провадження за правилами ЦПК України.

КАС України не визначає можливості встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Разом з тим, суд першої інстанції не визначився зі змістом заяви ОСОБА_1 та дійшов помилкового висновку про те, що вона підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Також, колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2016 року у справі №826/19572/14, оскільки вона не стосується визначення юрисдикції справ за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З урахуванням наведеного оскаржувана ухвала суду першої інстанції, постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому, судом слід з'ясувати з виникненням, зміною чи припиненням яких саме прав для себе пов'язує заявник встановлення відповідних фактів, яке значення вони мають, чи передбачено встановлення таких фактів у судовому порядку та чи не пов'язано їх встановлення із вирішенням спору про право.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 жовтня 2017 року скасувати, питання передати на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: О.В. Борисова

А.А. Пікуль