441/1054/17 2/441/605/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2017 р. Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Яворської Н.І.

з участю секретаря Цап І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, Керницька сільська рада Городоцького району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права на спадкове майно посилаючись на те, що 27 лютого 1996 року в с. Мавковичі Городоцького району Львівської області померла її мати ОСОБА_6, яка була головою домогосподарства (колгоспного двору) та проживала у власному житловому будинку на вул. Лугова, 295 в с. Мавковичі Городоцького району Львівської області.

Станом на 15 квітня 1991 року в господарстві проживали та були зареєстровані голова двору ОСОБА_6 та ще п»ять осіб: дочка - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зять - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та онуки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується довідкою Керницької сільської ради від 20 березня 2017 року № 430.

Оскільки господарство, в якому проживали ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, належало до суспільної групи колгоспний двір, то кожному із них, станом на 1 липня 1990 року, належало по 1/6 частині цього майна колгоспного двору. Однак, ніхто із повнолітніх членів бувшого колгоспного двору не звертався до сільської ради із заявою про визнання за ним права власності на свою частку в майні бувшого колгоспного двору.

Після смерті ОСОБА_6 на майно, яке належало їй на праві власності і на майно, яке вона мала право на день смерті, відкрилась спадщина.

На день смерті ОСОБА_6 на праві особистої приватної власності належала 1/6 частина житлового будинку та господарські будівлі, що знаходяться на вул. Лугова, 295 в с. Мавковичі Городоцького району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 05.07.1989р. (а.с.6)

Своїм майном, на випадок смерті, ОСОБА_6 не розпорядилася, а тому спадкоємство її майна відбулося за законом.

Оскільки, на час смерті матері, позивач проживала разом з нею в одному житловому будинку, не відмовилася від своєї частки у майні бувшого колгоспного двору та користувався цим майном, то вступила в управління та володіння спадковим майном.

ОСОБА_1 зазначає, що коли вона звернулася в Городоцьку державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, то нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв»язку з тим, що житловий будинок на Лугова, 295 в с. Мавковичі Городоцького району Львівської області відносився до суспільної групи колгоспний двір і станом на 1 липня 1990 року членами цього двору були відповідачі (а.с.13).

Позивач вказує, що всі відповідачі відмовилися від своєї частки в майні колишнього колгоспного двору, про що подали відповідні заяви, а оскільки нотаріусом свідоцтво про право на спадкове майно не видано, то вона просить ухвалити відповідне рішення, задовольнивши її позовні вимоги.

В судове засідання позивач не з»явилася, 28.12.2017р. подала заяву про розгляд справи у її відсутності у зв»язку із сімейними обставинами. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с.71).

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилися, 01.11.2017р. подали письмові заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності у зв»язку із зайнятістю на роботі, не претендують на частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_6, яка померла 27.02.1996р. (а.с.63-68).

Треті особи - ОСОБА_5, та Керницька сільська рада Городоцького району Львівської області в судове засідання не з»явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.60).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 120 ЦК України (редакція 1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно п. 6 «а» Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

Пунктом «г» даної Постанови передбачено, що згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність»», загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

27 лютого 1996 року померла мати позивача ОСОБА_6 (а.с.11), яка була головою домогосподарства (колгоспного двору) та проживала у власному житловому будинку на вул. Лугова, 295 в с. Мавковичі Городоцького району Львівської області.

Станом на 15 квітня 1991 року в господарстві проживали та були зареєстровані голова двору ОСОБА_6, дочка - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зять - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та онуки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується довідкою Керницької сільської ради від 20 березня 2017 року № 430.

Господарство, в якому проживали позивач та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 належало до суспільної групи колгоспний двір, і кожному із них, станом на 1 липня 1990 року, належало по 1/6 частині цього майна колгоспного двору. Однак, ніхто із повнолітніх членів бувшого колгоспного двору не звертався до сільської ради із заявою про визнання за ним права власності на свою частку в майні бувшого колгоспного двору.

Як вбачається із копії технічного паспорта (а.с.30-31), спірний будинок в с. Мавковичі, вул. Лугова, 295 Городоцького району Львівської області збудований у 1951 р., складається з чотирьох житлових кімнат, кухні, коридорів, загальна площа 93,2 м.кв., з них: житлова 49,4 м.кв., допоміжна 43,8 м.кв. До вказаного житлового будинку відносяться господарські будівлі - сарай, вбиральня та огорожа.

Всі відповідачі відмовилися від своєї частки в майні колишнього колгоспного двору.

Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження позивача та відповідачів, листом державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори № 422/01-16, довідкою КП «Городоцьке РБТІ» № 267 від 21.08.2017р., копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 05.07.1989р., матеріалами спадкової справи № 208/2004р., іншими доказами (а.с.6, 13-15,43-59).

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про те, що за позивачем слід визнати право власності в цілому на житловий будинок в с. Мавковичі на вул. Лугова, 295 Городоцького району Львівської області, 5/6 частин якого, як майна колишнього колгоспного двору, і 1/6 частина, в порядку спадкування майна за законом, після смерті матері - ОСОБА_6, яка померла 27.02.1996р.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.529, 549 ЦК УРСР, ст.ст.346, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, в цілому право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в с. Мавковичі по вул. Лугова, 295 Городоцького району Львівської області, а саме: 5/6 частин якого, як майна колишнього колгоспного двору і 1/6 частину, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 27.02.1996р.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, проживаючих в ІНФОРМАЦІЯ_10, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки с. Мавковичі, вул. Лугова, 295 Городоцького району Львівської області сплачений нею судовий збір в сумі по 667 (шістсот шістдесят сім) гривень з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено «02» січня 2018р.

СуддяОСОБА_7