Справа № 307/145/17
Провадження № 2/307/473/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на її повному утриманні і вихованні.

Рішенням Тячівського районного суду від 22 листопада 2012 року постановлено стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 1200 гривень щомісячно на утримання дітей до їх повноліття, які відповідач сплачує. На даний час вона разом з дітьми проживає у власному будинку, працює вчителем у Кривській ЗОШ І-ІІ ступенів, її заробітна плата становить близько 2748 гривень , якої не вистачає на повне утримання дітей. Їхній син ОСОБА_5 знаходиться на «Д» облік в Кривській АЗПСМ та потребує постійного амбулаторного лікування.

Відповідач є молодий за віком та працездатний. Він постійного місця праці немає і виїжджає на заробітки у Чеську Республіку, де має нерегулярні мінливі доходи, розмір яких приховує. Їхні діти підростають , ходять до школи і разом з цим збільшуються витрати на їх утримання. Відповідач же хоч і сплачує аліменти, але цих коштів не вистачає, а додаткової допомоги на утримання неповнолітніх дітей добровільно не надає.

Просить збільшити розмір аліментів і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі по 2000 гривень та на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі по 1200 гривень щомісячно до їх повноліття.

Відповідач в поданому до суду письмовому запереченні зазначив, що обставин для збільшення розміру аліментів у позивачки не має, так як матеріальний стан позивачки не змінився , позивачка має постійну роботу вчителя, мінімальна зарплата якої складає 3600 гривень. Позивачка має дуже задовільні умови проживання, має власний відремонтований за його участю будинок, власну земельну ділянку, яка приносить відповідний дохід.

Його ж його матеріальний стан не змінився, він не має постійної роботи як і раніше, не має власного житла, а має тільки автомобіль, який належить йому на праві власності з 2007 року, однак на його утриманні перебувають його непрацездатні батьки з якими він проживає. Просить в задоволенні позову відмовити.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю посилаючись на обставини викладені в письмовій заяві та додатково пояснила, що відповідач аліменти сплачує, але додаткової допомоги на утримання дітей не надає. Просить позов задоволити.

На продовження розгляду справи позивачка не зявилася , так як подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав повністю посилаючись на викладені в письмовій заяві обставини та просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та додатково пояснив, що він як і раніше немає постійного місця праці, виїжджає на заробітки в Чехію, однак робочої візи на даний час немає і фактично проживає за рахунок пенсії батьків. Просить в задоволенні позову відмовити.

На продовження розгляду справи відповідач в судове засідання не зявився , хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила посилаючись на обставини викладені в письмову запереченні і додатково пояснила, що відповідач погодивбися на додаткові витрати на дітей в межах 500 гривень якщо такі були б підтверджені.

Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на утриманні і вихованні у позивачки (а.с. 4,5,6,7,10).

Згідно рішення Тячівського районного суду від 22 листопада 2012 року ухвалено стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 1200 гривень щомісячно на утримання двох дітей починаючи з 9 жовтня 2012 року і до їх повноліття ( а.с. 6 ).

Свідок ОСОБА_7, яка являється матірю позивачки, в судовому засіданні пояснила, що обоє дітей постійно хворіють та потребують лікування.

Відповідно до наданих даних медичної документації малолітній син сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 має незадовільний стан здоровя і потребує лікування( а.с. 29-31).

При цьому суд констатує, що позовних вимог в порядку ст.. 185 СК України щодо покладення обовязку на відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину не заявлено.

За змістом ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує майновий стан сторін та ту обставину, що з моменту постановлення рішення Тячівського районного суду від 22 листопада 2012 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 ч.1 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дітей зросли витрати на їх утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення.

А тому, з урахуванням наведеного та беручи до уваги розмір середньомісячної заробітної плати по Тячівському району та розмір прожиткового мінімуму на дитину , суд вважає , що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 900 гривень щомісячно на кожну дитину на їх утримання.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 169, 209 , 213-215 ЦПК України , ст.ст. 180 , 184 , 192 СК України , суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір стягнення аліментів і стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 , України на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, 17листопада ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі по 900 гривень щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 640 гривень судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення , а особами , які брали участь у справі , але не були присутніми в судовому засідання під час проголошення рішення суду , протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий : М.М.Розман