АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/470/17 Головуючий 1 інст. Бабкова Т.В. Справа № 645/4328/15-ц Доповідач Карімова Л.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 11 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк (ПАТ КБ) «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з ваищевказаним позовом, в якому просила стягнути заборгованість за кредитним договором № 105/Р-08 в сумі 1 393 504,46 грн.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що 04.09.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 105/Р-08, відповідно до якого ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати ОСОБА_4 кредит у розмірі 55 000,00 доларів США строком до 03.09.2013 року, а остання зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.

В забезпечення повного та своєчасного виконання зобовязань за даним кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_4 04.09.2008 року було укладено договір поруки.

В звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань за кредитним договором № 105/Р-08 від 04.09.2008 року на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова з поручителя - відповідача ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 15.01.2013 року у сумі 166 686,45 доларів США, що за курсом Національного Банку України складає 1 331 824,73 грн., та складається з простроченої заборгованості по кредиту у сумі 52 981,72 долари США, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 71 066,68 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобовязання у сумі 42 638,05 доларів США.

З урахуванням заборгованості, стягнутої з ОСОБА_4 рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.09.2013 року, заборгованість відповідача ОСОБА_4 становить 59 272,84 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.04.2015 року становить 1 393 504,46 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 11 жовтня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 105/Р-08 від 04.09.2008 року станом на 15.01.2013 року у сумі 166 686,45 доларів США, що за курсом Національного Банку України на 09.04.2015 року 23,51 грн. дорівнює 3 918 798,45 грн., та складається з простроченої заборгованості по кредиту у сумі 52 981,72 долари США, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 71 066,68 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобовязання у сумі 42 638,05 доларів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_4М на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 105/Р-08 від 04.09.2008 р. за період з 15.01.2013 року по 09.04.2015 року у розмірі 59 272,84 доларів США, що за курсом Національного Банку України на 09.04.2015 року 23,51 грн. дорівнює 1 393 504,46 грн., та складається з заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 18 720,21 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобовязання у сумі 40 552,63 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_4М на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір по 1827 грн. з кожного.

На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до нього як поручителя відмовити.

Вказує на те, що відсутні правові підстави для стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов»язання за спірним кредитним договором у сумі 83 190,68 доларів США, що розраховано станом на 09.04.2015 року, оскільки до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік.

Вважає, що дія договору поруки припинилася на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явив вимоги до поручителя.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги та зазначив, що оскаржує рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 11 жовтня 2016 року тільки в частині стягнення з нього грошових коштів.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що відсутні дані про реальне виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.07.2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, тому немає підстав для звільнення боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 04.09.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 105/Р-08, згідно якого ОСОБА_4 отримала у банку кредит у розмірі 55 000, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.09.2013 року.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 04.09.2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавці надали в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 46,6 кв.м, яка належала їм на праві власності.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.07.2013 року звернуто стягнення на квартиру загальною площею 47,6 кв.м, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Рибалка, буд.24/17, кв. 29 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення для здійснення продажу, за початковою ціною реалізації, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб«єктом оціночної діяльності (належним експертом) на стадії оцінки квартири.

Постановлено виселити ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зареєстровані і проживають у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2, зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства,імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у м. Харкові, та стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 судові витрати. Вказане рішення набуло законної сили та не скасовано в установленому законом порядку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в судовому засіданні апеляційного суду на сьогодні рішення не можливо виконати реально у звязку з наявністю у спірній квартирі реєстрації неповнолітніх дітей.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст. 543 ЦК України, при солідарному обовязку боржників, кредитор має право вимагати виконання зобовязання частково, або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від кого-небудь окремо.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом.

За відсутності інших передбачених договором або законом підстав, зобовязання припиняється відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, в результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що договір поруки є припиненим необгрунтовані та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, то передбачений ч. 4 ст. 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Оскільки ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся за захистом своїх прав до суду, ще в 2013 році, тим самим він не пропустив шестимісячний строк позовної давності.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.09.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 04.11.2013 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору поруки недійсним та розірвання договору поруки з визнанням припининими зобовязань за ним.

Вказане рішення суду згідно вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України є преюдиціальним при розгляді цієї справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Згідно з п. 9 ч. З ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

З огляду на визначений ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 14 ЦПК України принцип обовязковості рішення після вирішення судом справи та набрання рішенням суду законної сили, а також на зміст ст. ст. 553, 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що у разі, якщо є судове рішення про стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором та відмову в задоволенні позову поручителя про визнання недійсним договору поруки, в якому судом розглядалося питання дійсності договору поруки, і це рішення набрало законної сили, то під час вирішення питаня про припинення поруки суду необхідно враховувати встановлення таким судовим рішенням указаних обставин.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року № 6-2017цс 15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.07.2013 року невиконано не з вини ПАТ КБ «Приватбанк», тому підстав вважати поруку припиненою не вбачається.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що договір поруки є припиненим необгрунтовані та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність стягнення заборгованості за кредитним договором, однак не врахував, що сума пені за порушення виконання зобовязань за договором визначена ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 40 552,63 доларів США і вирішуючи питання про стягнення вказаної пені, суд стягнув суму пені у вказаному розмірі у доларах США.

Однак, відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. 3 ст. 533 ЦК України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 2 липня 2014 року № 6-79цс14, від 16 вересня 2015 року № 6-190цс 15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, чинне законодавство не передбачає нарахування та стягнення відповідних штрафних санкцій, у звязку із чим пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Як вбачається з курсу валют встановленого Національним банком України, станом на 11.10.2016 року 1 доллар США дорівнює 23,51 гривні.

Сума пені за порушення виконання зобовязань за спірним кредитним договором складає 40 552,63 доларів США. Таким чином стягненню з ОСОБА_4, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає пеня в розмірі (40 552,63 х 23,51) 953 392,3 гривні, а рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 11 жовтня 2016 року в оскаржуваній частині змінити, визначивши розмір стягнення пені в грошовій одиниці України та стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 пеню в сумі 953 392 (дев»ятсот п»ятдесят три тисячі триста дев»яносто дві) гривні 33 копійки.

В іншій оскаржуваній частині рішення районного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: