АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-119/11 Номер провадження 22-ц/786/2684/17Головуючий у 1-й інстанції Лисенко В.М. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Хіль Л.М.,

Суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.,

Секретар: Колодюк О.П.,

За участю сторін: представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Полтавської філії АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року позивач ПАТ АБ «Укргазбанк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просило стягнути з відповідачів солідарно на користь Банку заборгованість за кредитним договором №300 к-смп від 19 грудня 2007 року на загальну суму 3312,54 доларів США та понесені судові витрати в сумі 383,14 грн.

В обґрунтування якого вказав, що 19 грудня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №300 к-смп.

Відповідно до умов кредитного договору №300 к-смп від 19 грудня 2007 року позивач надав відповідачу кредит у формі невідновлювальної відкличної кредитної лінію, з лімітом на суму 51000,00 доларів США терміном до 03 грудня 2012 року, із сплатою за користування кредитом 12,9 % річних, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 03 грудня 2012 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, за умовами якого відповідачем ОСОБА_4 було передано в іпотеку позивачу банку належне відповідачу на праві власності нерухоме майно приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав утворилась заборгованість у розмірі 3312,54 доларів США, яку позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні заявив клопотання про залишення без розгляду позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_5 заборгованості по кредитному договору.

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2012 року за заявою Представника позивача позов Банку до ОСОБА_5 залишено без розгляду.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2012 року задоволено позов ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Полтавської філії АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Полтавської філії АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору №300 к-смп від 19.12.2007 р. на загальну суму 3312,54 доларів США та понесені судові витрати в сумі 383,14 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Полтавської філії АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_5 3340,20 грн. понесених витрат на проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_4, посилаючись на неповне з`ясування місцевим судом обставин справи, неповне дослідження наявних в матеріалах справи доказів, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні позову та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем, а саме місцевим судом не було досліджено того факту, чи було укладено вказаний кредитний договір у належній формі, і відповідно чи має ПАТ АБ «Укргазбанк» підстави для стягнення заборгованості за таким кредитним договором.

Зокрема з посиланням на постанову Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року у справі №6-490цс17, яка з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України, вказав на те, що нездійснення позивачем ПАТ АБ «Укргазбанк» письмового оприлюднення, передбаченого ч. 1 ст. 2 Закон України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати"№979-ІV від I9 червня 2003 року в редакції Закону України №3201-IV від 15.12.2005 року, об'єктивно свідчить про недотримання сторонами вимог відносно істотних умов, які є необхідними для укладення кредитного договору №300 к-смп від 19 грудня 2007 року, а отже зазначений кредитний договір є неукладеним, а тому не підлягають захисту в судовому порядку порушені права банку в обраний позивачем спосіб.

Крім того зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалено на підставі наявних в матеріалах справи копій документів, незавірених належним чином, які не повинні були прийматися місцевим судом з огляду належність та допустимість доказів у даній справі.

Також зазначив, що відповідно до ч 2 ст. 546 ЦК України пеня є видом забезпечення виконання зобов'язання; виходячи зі ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19 лютого 1993 року і отже відповідно до вимог ст. 192 ЦК України, її розрахунок має здійснюватись у грошові одиниці України - гривні.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Задовольняючи позовні вимоги банку, місцевий суд виходив з того, що з'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновок місцевого суду, оскільки він не відповідає нормам процесуального та матеріального права. вважає такий всинвоко місцевого суду повною мірою не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 грудня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №300 к-смп, відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_4 кредит у формі не відновлювальної відкличної кредитної лінії, з лімітом на суму 51 000,00 доларів США терміном до 03 грудня 2012 р., зі сплатою за користування кредитом 12,9 % річних.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань по кредитному договору №300 к-смп відповідач ОСОБА_4 згідно договору іпотеки №300 к-смп від 19 грудня 2007 року, укладеного з позивачем, передав в іпотеку позивачу банку належне відповідачу на праві власності нерухоме майно приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 6.6 Кредитного договору №300 к-смп, Договір іпотеки №300к-смп від 19.12.2007 року, укладений між Банком та Позичальником, є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно умов Кредитного договору № 300 к-смп від 19 грудня 2007 року, забезпеченням виконання зобов'язань відповідача за цим договором є іпотека нерухомого майна.

З огляду на п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 травня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз'яснено, що при вирішенні таких спорів суди мають виходити з положень статей 41, 42, 99 Конституції України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.ХІ.1950), а також враховувати, що кредитні відносини врегульовано, зокрема, главами 52, 53, 71 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), законами України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність"; від 5 червня 2003 року ,№ 898-1V "Про іпотеку"; від 12 травня 1991 року №1023-ХІІ "Про захист прав споживачів"; від I9 червня 2003 року №979-ІV "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати"; та іншими нормативно-правовими актами, у тому числі виданими Національним банком України у межах своїх повноважень, визначених Законом України від 20 травня 1999 року № 679-Х1V "Про Національний банк України".

Закон України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року №898-IV був прийнятий 05 червня 2003 року та набрав чинності згідно п. 1 Розділу VI ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ з 01.01.2004 року.

Закон України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати" від 19 червня 2003 року №979-IV був прийнятий 19 червня 2003 року та набрав чинності з 01.01.2004 року згідно ч. 1 ст. 50 «Прикінцеві положення» цього закону.

Ч. 2 ст. 50 «Прикінцеві положення» Закону України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати" від 19 червня 2003 року №979-IV цього закону імперативно встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За таких обставин, Закон України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року №898-IV, застосовується в частині, яка не суперечить, зокрема ст. 1 та ст. 2 Закону України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати" від 19 червня 2003 року №979-IV.

Відповідно до преамбули Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» №979-ІV від 19 червня 2003 року в редакції Закону України №3201-IV від 15.12.2005 року, цей закон регулює відносини у системі іпотечного кредитування, а також перетворення платежів за іпотечними активами у виплати за іпотечними сертифікатами із застосуванням механізмів управління майном.

Преамбула зазначеного Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» №979-ІV від 19 червня 2003 року в редакції Закону України №3201-IV від 15.12.2005 року прямо вказує, що дія цього закону поширюється як на правовідносини за основним зобов'язанням, виконання якого забезпечене іпотекою, так і на правовідносини у системі перетворення платежів за іпотечними активами у виплати за іпотечними сертифікатами із застосуванням механізмів управління майном.

В ст. 1 цього Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» №979-ІV від 19 червня 2003 року в редакції Закону України №3201-IV від 15.12.2005 року визначено, що договором про іпотечний борг є цивільно-правова угода, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків, які виникають у кредитодавця та боржника з приводу іпотечного боргу. Іпотечним боргом є основне зобов'язання за будь-яким правочином, виконання якого забезпечене іпотекою. іпотечним кредитуванням є правовідносини, що виникають з приводу набуття права вимоги іпотечного боргу за правочинами та іншими документами.

Ч. 1 ст. 2 вказаного Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» редакції Закону України №3201-IV від 15.12.2005 року встановлено, що іпотечний борг виникає з цивільно-правових відносин між сторонами договору про іпотечний борг за умови дотримання встановлених цим Законом вимог. Основні економічні та правові вимоги виникнення іпотечного боргу мають бути розкриті до укладання договору про іпотечний борг. Умови договору про іпотечний борг та іпотечного договору розробляє кредитодавець.

Таким чином, оприлюднення в письмовій формі економічних та правових вимог виникнення іпотечного боргу до укладення договору про іпотечний борг є обов'язком кредитодавця.

Апеляційним судом встановлено, що це також підтверджується офіційною відповіддю Національного банку України від 14.12.2017 року вих. № 18-0006/84119 на запити ОСОБА_4 від 01.12.2017 року та від 13.12.2017 року, за результатом розгляду цих запитів в межах своєї компетенції НБУ ( т.2 а.с.87-88).

Крім того, відповідно до п. 7.4 Договору іпотеки №300к-смп від 19 грудня 2007 року, неврегульовані дійсним договором відносини між сторонами вирішуються у відповідності з чинним законодавством України, зокрема Законами України «Про іпотеку», «Про заставу», «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, змістом договору є умови, визначені не тільки на розсуд сторін і погоджені ними, але і умови, які є обов'язковими для даного виду договорів, відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на ст. 631 ЦК України, договір набирає сили і породжує суб'єктивні права й обов'язки з моменту його укладання.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Апеляційним судом встановлено, що кредитний договір №300 к-смп від 19 грудня 2007 року укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 всупереч вимогам ст. 2 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» №979-ІV від 19 червня 2003 року в редакції Закону України №3201-IV від 15.12.2005 року, оскільки банк не здійснив оприлюднення інформації про умови іпотечного кредитування; не встановив положення про інфляційне застереження; не встановив узгодженої домовленості про розрахунки індексації щодо збереження реальної вартості предмету іпотеки.

Таким чином, нездійснення ПАТ АБ «Укргазбанк» письмового оприлюднення, передбаченого ч. 1 ст. 2 Закон України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати"№979-ІV від 19 червня 2003 року зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України №3201-IV від 15.12.2005 року, об'єктивно свідчить про недотримання сторонами вимог щодо істотних умов, які є необхідними при укладенні вказаного кредитного договору №300 к-смп від 19 грудня 2007 року, а отже кредитний договір, який є неукладеним, а тому не підлягають захисту порушені права банку в обраний позивачем спосіб.

З огляду на те, що кредитний договір №300 к-смп від 19 грудня 2007 року є неукладеним, тобто не породжує для його сторін жодних правових наслідків, у т.ч. нарахування, сплати та стягнення кредиту, процентів у зв'язку з виконанням цього кредитного договору, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, відсутні об'єктивні правові підстави для задоволення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредиту і пені за кредитним договором №300 к-смп від 19 грудня 2007 року.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ № № 6-490цс17.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Полтавської філії АБ «Укргазбанк» колегією суддів відмовлено повністю, отже, з позивача на користь відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 421 грн. 45 коп.

Враховуючи, що за клопотанням представника позивача позовні вимоги до ОСОБА_5 залишено без розгляду, понесені останнім витрати на проведення експертизи в сумі 3340, 20 грн. підтягається стягненню з ПАТ АБ « Укргазбанк» на користь ОСОБА_5

Керуючись ст. 367, 368 ст. 374, ч.1 п.2 , ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2012 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Полтавської філії АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_4 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 421 грн. 45 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Полтавської філії АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_5 3340,20 грн. понесених витрат на проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді: С.А. Гальонкін

Г.Л. Карпушин

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: Л.М. Хіль