Справа № 755/85/17
"27" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Гноілек М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Київдорсервіс» до ОСОБА_1, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька» про відшкодування шкоди,-
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 коштів в сумі 3226,28 грн.
Вимоги мотивує тим, що 18.04.2016року о 03:37 годині в м. Києві водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_1, на площі Харківська в м. Києві, не дотримався безпечної швидкості, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (світлофор), що призвело до пошкодження транспортного засобу та світлофора.
На дату ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Галицька», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7686495 строком дії до 04.04.2017р. включно.
ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» перерахувало на розрахункові рахунки позивача 8481,59 грн. страхового відшкодування.
Позивачем було відновлено пошкоджені технічні засоби регулювання дорожнього руху: консоль ОКС-6-1шт.
Згідно чинного законодавства відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачеві вартість пошкодженого майна (світлофорних об'єктів) та проведених робіт, необхідних для відновлення їх роботи в розмірі 3226,28 грн.
08.09.2016 р. підприємство відправило відповідачу вимогу про добровільну сплату завданої матеріальної шкоди, яка відповідачем була проігнорована.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2017 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька» (а.с. 43).
В судове засідання представник позивача не з'явився, представник ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач та представник третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача і представника третьої особи та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 18.04.2016 р. о 03.37 годині ОСОБА_1,, керуючи автомобілем ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_1 на площі Харківська в м. Києві, не дотримався безпечної швидкості, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (світлофор), що призвело до пошкодження транспортного засобу та світлофора.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.05.2016 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави (а.с. 7.).
Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Стаття 16 ЦК України встановлює, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Як убачається із Статуту Комунального підприємства «Київдорсервіс» у новій редакції, позивач є балансоутримувачем технічних засобів організації і регулювання дорожнього руху (а.с. 14-23).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Відповідно до довідки КП «Київдорсервіс» про зарахування коштів №053/04-9/4876 від 22.12.2016р., на рахунок підприємства КП «Київдорсервіс» 29.09.2016 р. зараховано кошти від ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» в сумі 8481,59грн. (а.с.13)
Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 10.02.2016 р. у справі №6-2878цс15, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Потерпілій особі належить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
За нормою ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, шкода заподіяна майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.
Комунальне підприємство «Київдорсервіс» направило на адресу відповідача вимогу від 27.10.2016 року щодо добровільної сплати завданої матеріальної шкоди, яка виконана не була (а.с. 11-12).
У спростування викладених обставин будь яких доказів відповідачем суду не надано.
Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1 378 грн.
Керуючись ст. ст. 16, 22, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 62, 64, 74, 76, 88, 169, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов Комунального підприємства «Київдорсервіс» до ОСОБА_1, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька» про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Київдорсервіс» майнову шкоду у розмірі 3226 грн. 28 коп. та судовий збір в сумі 1 378 грн., а всього суму 4604 (чотири тисячі шістсот чотири) грн. 28 коп.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя