Справа № 751/1676/17 Провадження № 22-ц/795/2146/2017 Головуючий у I інстанції - Маслюк Н. В. Доповідач - Лакіза Г. П.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Лакізи Г.П.,

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.,

при секретарі Зіньковець О.О.,

за участю: Воронцової М.В., яка представляє інтереси ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" та ТОВ "Кредитні ініціативи",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 05.04.2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 05.04.2012 у справі за позовом ТОВ "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, поновлення строку на оскарження рішення третейського суду.

Оскаржуваною ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2017 року ОСОБА_2 поновлено строк на подання заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнській фінансовий союз" від 05.04.2012 року у справі №674-12/177/12; заяву ОСОБА_2 задоволено. Скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнській фінансовий союз" від 05.04.2012 року у справі №674-12/177/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на користь ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", яке не брало участі у справі, просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2017 року та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права за неповного з'ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для справи, та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Товариство зазначає, що між ТОВ "Кредитні ініціативи" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" 26 вересня 2016 року було укладено договір факторингу №2016-3КІ/ДР, згідно якого до ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" перейшли всі права кредитора, проте до участі в даній справі їх залучено не було, хоча суд вирішив питання про їх права.

Також вважають, що вирішуючи питання щодо поновлення ОСОБА_2 строку на звернення до суду з заявою про скасування рішення третейського суду, суд першої інстанції належним чином не перевірив наведені заявником підстави для поновлення строку звернення до суду з заявою, не з'ясував визначений умовами Кредитного договору та Регламенту Постійно діючого Третейського суду порядок вручення поштової кореспонденції, не дав належної оцінки наявним в матеріалах третейської справи доказам направлення і вручення процесуальних документів, а тому дійшов безпідставного висновку про обґрунтованість тверджень заявника про пропуск ним строку на оскарження рішення третейського суду з поважних причин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Воронцової М.В., яка представляє інтереси ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" та ТОВ "Кредитні ініціативи", перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2017 року - скасуванню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.05.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №SME0000765 про надання останньому кредиту в сумі 20 000 доларів США на строк користування 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19%. Кредит надавався на задоволення споживчих потреб (а.с.13-14 цивільної справи та а..с.13-14 третейської справи).

14.05.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2, а також між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_4 було укладено договори поруки №SME0000765/1 та №SME0000765/2 (а.с.11-12 цивільної справи, а.с.17,18 третейської справи).

30.09.2009 року ТОВ "Кредитні ініціативи" та ПАТ «Альфа-Банк» уклали договір факторингу. за умовами якого ПАТ «Альфа-Банк» відступив право грошової вимоги ТОВ "Кредитні ініціативи" до боржників за кредитними договорами, серед яких є ОСОБА_3 (а.с.39-40 третейської справи) .

Рішенням постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 05.04.2012 року позовні вимоги ТОВ "Кредитні ініціативи" задоволенні в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість за кредитним договором у сумі 87 816,37 грн, судові витрати по сплаті третейського збору в сумі 400 грн (а.с.6-10 цивільної справи, а.с.49-51 третейської справи).

Оскаржуваною ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2017 року ОСОБА_2 поновлено строк на подання заяви про скасування рішення Третейського суду, заяву ОСОБА_2 задоволено та скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнській фінансовий союз" від 05.04.2012 року у справі №674-12/177/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором; стягнуто з ТОВ "Кредитні ініціативи" на користь ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

Апеляційним судом встановлено, що 26 вересня 2016 року між ТОВ "Кредитні ініціативи" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" було укладено договір факторингу №2016-3КІ/ДР, згідно якого до ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" перейшли всі права кредитора за кредитним договором №SME0000765 від 14.05.2007 року, укладеним між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3, та за договорами поруки №SME0000765/1 та №SME0000765/2, укладеними 14.05.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2, а також між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_4, що підтверджується копією договору факторингу та витягом з Додатку № 1 до Договору факторингу. Проте до участі в даній справі ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" залучено не було, хоча суд вирішив питання про їх права, що перейшли до Товариства відповідно до умов договору факторингу..

Відповідно до п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Отже, ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, оскільки суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки особи, що не була залучена до участі у справі - ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія".

Частиною третьою статті 51 Закону України "Про третейські суди" та ст. 389-5 ЦПК України в попередній редакції та ч.2 ст. 458 ЦПК України в чинній редакції, визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Однак, як вбачається із матеріалів справи ні кредитний договір №SME0000765 від 14.05.2007 року, ні договори поруки №SME0000765/1 та №SME0000765/2 від 14.05.2007 року, ні матеріали третейської справи не містять третейської угоди: ні у вигляді третейського застереження в договорі, контракті ні у вигляді окремої письмової угоди.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що кредитний договір був укладений в іноземній валюті - доларах США.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Порядок здійснення на території України розрахунків в іноземній валюті регулюється Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Цей закон установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ в регулюванні валютних операцій, права й обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Норми цього закону, спрямовані на регулювання порядку проведення розрахунків іноземною валютою, носять імперативний характер, вони вкрай обмежують свободу резидентів при здійсненні таких розрахунків.

Верховний Суд України у постанові від 21.10.2015 року у справі №6-831цс14 дійшов правового висновку, що норми закону щодо регулювання обігу іноземної валюти в Україні, зокрема і проведення грошових розрахунків валютними цінностями, мають публічну основу, переслідують публічний інтерес і спрямовані на досягнення результату, необхідного в публічних цілях для задоволення публічних потреб - забезпечення стабільності української грошової одиниці - гривні. Наявність в правовідношенні щодо проведення розрахунку за договором кредиту, наданого в іноземній валюті, такої концентрації суспільно-значимих публічних елементів не дозволяє віднести такі спори до спорів суто приватного характеру між приватними особами, які можуть розглядатися в приватному порядку - третейськими судами.

Висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 21.10.2015 року у справі №6-831цс14, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що справа, у якій було прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону, а отже відповідно до п. 1 ч. 1 ст.389-5 ЦПК України в попередній редакції та ч.2 ст. 458 ЦПК України в чинній редакції, п. 1 ч. 3 ст.51 Закону України "Про третейські суди", це є підставою для скасування рішення третейського суду.

Рішення третейського суду може бути оскаржено сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ. Заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду сторонами та третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом (ст. 389-1 ЦПК України).

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 05.04.2012 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, поновлення строку на оскарження вищезазначеного рішення (а.с.2-4).

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що рішення третейського суду, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки розгляд справи проведено без його участі. Вказує, що кредитні кошти отримувались в доларах, а грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, тому справа у якій прийнято рішення третейського суду не підвідомча третейському суду відповідно до п.1 ч.3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди». Таким чином, зазначена обставина є підставою для скасування оскаржуваного рішення. Крім того, звертає увагу на те, що ні в договорі поруки, ні в кредитному договорі від 14.05.2007 року не міститься третейської угоди. Також, зазначає, що про рішення третейського суду він дізнався лише в лютому 2017 року, у зв'язку з чим пропустив передбачений законодавством термін його оскарження, який просить поновити.

При вирішенні питання про дотримання ОСОБА_2 строків, передбачених ст. 51 Закону України "Про третейські суди", суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що сторони повинні мати можливість скористатися правом на вчинення позову з того моменту, коли вони ознайомилися із рішенням, що покладають на них обов'язки або можуть порушувати їхні законні права чи інтереси; як засіб спілкування між органами та сторонами, вручення рішення створює можливість для сторін знайомитись з рішенням та підставами для нього, таким чином надаючи їм змогу оскаржити його, якщо вони вважатимуть це за доцільне (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії").

В матеріалах третейської справи відсутні відомості щодо отримання заявником або заінтересованими особами рішення третейського суду від 05.04.2012 року.

Судом першої інстанції встановлено, що заявник отримав копію рішення третейського суду лише 16.03.2017 р., а заява про скасування рішення третейського суду була подана до місцевого суду 20.03.2017 року (а.с.2 даної справи).

З врахуванням положень ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2008 від 10.01.2008 року, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Отже, ОСОБА_2 належить поновити строк на оскарження рішення третейського суду як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Заявником ОСОБА_2 понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 320 грн (а.с.1), які підлягають стягнненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" по 160 грн. з кожного.

Керуючись Законом України "Про третейські суди", ст.ст. 454, 457, 458 п.1 ч.2, 141, 367, 368, 374 п.2 ч.1, 376 п.п.1 і 4 ч.1, п.4 ч.3, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" задовольнити частково.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2017 року скасувати.

Поновити ОСОБА_2 строк на подання заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнській фінансовий союз" від 05.04.2012 року у справі №674-12/177/12.

Заяву ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнській фінансовий союз" від 05.04.2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнській фінансовий союз" від 05.04.2012 року у справі №674-12/177/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" на користь ОСОБА_2 по 160 (сто шістдесят) грн. 00 коп. з кожного в рахунок відшкодування сплаченого ним судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26.12.2017 року.

Головуючий:Судді: