Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/6470/17
Провадження № 2/644/2681/17
21 грудня 2017 року м.Харків
Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого судді - Шевченка С.В., за участю секретаря Голєніщевої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
09.10.2017 року позивач подав в суд позов, в якому просив визнати ОСОБА_2 та неповнолітніх ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими що втратили право користування житловим приміщенням, в саме: квартирою №83 по вулиці Дванадцятого Квітня, в будинку 34-А в м.Харкові.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що спірна квартира належить йому на праві власності. Шлюб з відповідачем було розірвано 27.11.2014 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова. Під час перебування у шлюбу у них з відповідачем народилися діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Відповідач та неповнолітні діти зареєстровані в спірній квартирі, але з червня 2015 року в ній не проживають. Усі витрати по утриманню квартири несе позивач.
Сторони в судове засідання не зявилися. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, а саме: газеті «Слобідський край» примірник якої знаходиться в матеріалах справи, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала.
Представник управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської ради надав суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність.
За таких обставин, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.280 ЦПК України.
Зясувавши обставини справи та перевірившиїх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі до 27.11.2014 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27.11.2014 року шлюб розірвано (а.с.9). Під час перебування сторін у шлюбі 14.12.2010 року та 15.01.2012 року відповідно народилися діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.10, 11).
Квартира №83 розташована в будинку №34А по вулиці Дванадцятого Квітня в м.Харкові належить на праві власності позивачеві, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень та копією рішення суду від 13.02.2017 року.
Відповідач з дітьми зареєстрована в спірній квартирі (а.с.12), але з червня 2015 року в ньому не мешкає. У відповідях на запити від 31.03.2016 року (а.с.17-18), від 29.10.2015 року (а.с.19), від 03.11.2015 року (а.с.20) вказано, що ОСОБА_2 разом з неповнолітніми дітьми мешкає за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно відповіді за підписом головного лікаря дитячої поліклініки №16 неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають під наглядом медичних працівників Чугуївської центральної районної лікарні. З 18.04.2015 року звернення за медичною допомогою стосовно стану здоровя ОСОБА_4 не надходили. У 2015 році звернення за медичною допомогою стосовно стану здоровя ОСОБА_3 не зареєстровані. 16.11.2015 року при проведенні патронажу за адресою: АДРЕСА_2 дільничім лікарем педіатром встановлено, що діти за цією адресою не мешкають (а.с.21).
Таким чином, згідно матеріалам справи відповідач з дітьми з власної волі залишили спірне приміщення і з червня 2015 року фактично в ньому не мешкають, житлом приміщенням ОСОБА_5 не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, усі витрати по утриманню квартири несе позивач.
Згідно із ст.317 ЦК України, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Частиною другою ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи з викладеного та враховуючи, що відповідач добровільно покинула спірне житлове приміщення, не проживає в ньому більше одного року без поважних причин, там відсутні її особисті речі та майно, але перебуває на реєстраційному обліку за вказаною адресою, що порушує права позивача як власника, так як він не має можливості розпорядитись належним йому майном, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.265, 280, 282, 285, 289, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 317,319, 391,405 ЦК України,
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №83 по вулиці Дванадцятого Квітня, в будинку 34-А в м.Харкові.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Шевченко