Справа № 635/205/17
Провадження № 2/635/1030/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом та просить усунути перешкоди у користуванні квартирою № 7, за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Гагаріна, будинок 5, яка належить позивачу на праві власності, шляхом виселення з неї відповідачів та інших осіб, що проживають за вказаною адресою з їх дозволу чи згоди або без такого дозволу (згоди), а також звільнення квартири від їх речей та майна із одночасним вселенням до цієї квартири ОСОБА_1.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що позивачу на праві власності належить квартира № 7 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Гагаріна, будинок 5. Однак всупереч положенням цивільного законодавства у квартирі № 7 за вищевказаною адресою проживають сторонні особи відповідачі по справі, які не мають права користуватися вказаною квартирою та заважають позивачу, як власнику вільно володіти та розпоряджатися належним йому майном. До того ж, окрім перешкод у володінні та користуванні вищевказаною квартирою позивач зазнає незручностей та ймовірних у майбутньому втрат у звязку із накопиченням відповідачами боргів за користування в квартирі № 7 за вищевказаною адресою послугами підприємств з надання комунальних послуг та можливим відключенням такими підприємствами в подальшому житлового приміщення від мережі постачання своїх послуг. Отже, дії відповідачів порушують права та законні інтереси позивача, як власника майна, спричиняють йому прямі та опосередковані збитки, призводять до втрати вигоди, що змусило позивача звернутися до суду з позовом про усунення вказаних перешкод.

Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд розглянувши заяву позивача, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін.

Суд дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 01 липня 2010 року між ОСОБА_4 та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_5 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстр № 1433.

В забезпечення виконання зобовязань за договором позики від 01 липня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстр № 1435, відповідно до умов якого предметом іпотеки є однокімнатна квартира № 7, за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Гагаріна, будинок 5, загальною площею 37,52 кв. м., житловою площею 19,10 кв. м., в разі невиконання боржниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобовязань за договором позики від 01 липня 2010 року вчиняється відповідний виконавчий напис, після якого право власності на квартиру № 7, за вищевказаною адресою, переходить до ОСОБА_4.

24 червня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 24 червня 2016 року, реєстр № 920, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передав ОСОБА_1 всі права та обовязки іпотекодержателя за іпотечним договором (договором про задоволення вимог іпотекодержателя), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 02 липня 2010 року, реєстр № 1435, який був укладений в забезпечення виконання зобовязань за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 02 липня 2010 року, реєстр № 1433 зі змінами, згідно додаткового договору № 1, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 05 січня 2011 року, реєстр № 7, укладеним між ОСОБА_4 та позичальниками - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за умовами якого боржники зобовязані повернути ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 12750,00 доларів США в строк до 17 жовтня 2013 року.

Судом також встановлено, що квартира № 7 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Гагаріна, будинок 5 на праві приватної власності зареєстрована за позивачем на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 02 липня 2010 року, реєстр № 1435; договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 24 червня 2016 року, реєстр № 920, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 73021605, сформована приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу міста Києва ОСОБА_8 16 листопада 2016 року.

Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області, сформованих станом на 19 січня 2017 року: ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, селище Пісочин, АДРЕСА_1; ОСОБА_3 в Харківському районі та Харківській області зареєстрованим не значиться.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 16 ЦК України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів, у тому числі і права власності, зокрема шляхом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Право іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку встановлене Конституцією України та ст. 35 ЗУ Про іпотеку.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Суд, аналізуючи надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача про виселення відповідачів із квартири № 7 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Гагаріна, будинок 5, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів про те, що він звертався до відповідачів із письмовою вимогою добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, і що така вимога відповідачами не виконана. Крім того, позивач не надав доказів, що відповідач ОСОБА_3 проживає у квартирі № 7 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Гагаріна, будинок 5, тоді як за даними адресного довідкового бюро ОСОБА_3 зареєстрованим за вказаною адресою не значиться, що також є підставою для відмови у задоволенні позову про виселення відповідача з житлового приміщення.

Також, суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про його вселення до квартири № 7 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Гагаріна, будинок 5, оскільки він не надав жодного доказу на підтвердження того, що з боку відповідачів мають місце перешкоди у вселенні позивача в належну йому квартиру, тому суд вважає, що за вказаних обставин позивач не довів наявність спірних правовідносин, тому заявлена вимога задоволенню не підлягає.

В задоволенні вимог позивача про звільнення квартири від належного відповідачам майна, предметів побуту і речей особистого вжитку, суд також відмовляє, оскільки вказані дії є способом виконання рішення суду, а не способом захисту порушених прав.

Таким чином суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні заявлених вимог і на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем відносить за його рахунок.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 16, 391 ЦК України, ст. 109 Житлового Кодексу України, Законом України про іпотеку, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог - повністю відмовити.

Судові витрати понесені ОСОБА_1 віднести за його рахунок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна