Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/184/17

Провадження №2/377/119/17

10 квітня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

УСТАНОВИВ:

21 березня 2017 року до суду з позовними вимогами звернулася ОСОБА_1, які до початку розгляду справи вона зменшила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 750 гривень щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 109. Від спільного шлюбу у позивача та відповідача народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач. Між сторонами виник спір щодо утримання дитини. Відповідач працює, не офіційно, не має інших утриманців, він працездатний, його стан здоровя дозволяє йому працювати, тому він зобовязати надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в твердій грошовій сумі.

В судове засідання сторони не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги в зменшеному розмірі підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 09 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 09 серпня 2013 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 109. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_2, дружині ОСОБА_2.

Під час шлюбу в них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач, матірю - позивач, що підтверджується свідоцтвом про її народження, копія якого долучена до матеріалів справи.

Згідно довідки № 6, виданої 14 березня 2017 року головним спеціалістом відділу реєстрації/зняття місця проживання управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради, позивач ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Довідкою адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області підтверджено, що ОСОБА_2, відповідач у справі, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Із змісту позовної заяви видно, що між батьками виник спір щодо утримання дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обовязку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Частиною 1 ст. 18 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України № 789 Х11 від 27.02.1991 року) передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Виходячи з положень частин 1-3 статті 181 цього Кодексу, при відсутності домовленості між батьками про способи виконання обовязку утримувати дитину тим із них, хто проживає окремо від дитини, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені у статті 182 цього Кодексу, зокрема матеріальне становище дітей, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до частини 2 зазначеної статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, з 1 січня 2017 року, складає 1355 гривень.

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Беручи до уваги, що відповідачем не надано документів про наявність у нього постійного місця роботи та наявність постійного доходу, то суд з урахуванням матеріального становища дитини, матір якої доходів немає, стану здоровя дитини, матеріального становища платника аліментів, відсутність у нього інших зобовязань та утриманців, його нормального стану здоровя, оскільки доказів іншого суду не надано, а також інших обставин, передбачених ст. 182 СК України, відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 750 гривень щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що забезпечить необхідну участь батька в утриманні дитини.

Відповідно до ст.88 ЦПК України та п. п. 1 п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 750 гривень щомісяця, починаючи з 21 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення у справі, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька