Апеляційний суд Кіровоградської області
справа № 398/922/17
№ провадження 22-ц/781/2050/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Коліуш Г. В.
Доповідач Дьомич Л. М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.12.2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Дуковського О.Л.; Єгорової С.М.

за участю секретаря: Федоренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Червонокам'янська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області, приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Ніколаєнко Наталія Миколаївна про визнання недійсним заповіту,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Червонокам'янська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області, приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Ніколаєнко Наталія Миколаївна про визнання недійсним з моменту вчинення заповіт, посвідчений 01 листопада 2016 року від імені ОСОБА_7 секретарем Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області Теличко Людмилою Миколаївною, який зареєстрований в реєстрі за № 165.

В обгрунтування вимог зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер брат позивачів та відповідача - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим виконавчим комітетом Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять належний спадкодавцеві житловий будинок АДРЕСА_1 з господарсько-побутовими будівлями та земельна ділянка НОМЕР_1 площею 12,43 га, розташована на території Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Спадкоємці померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Ніколаєнко Наталії Миколаївни із заявами про прийняття спадщини та дізналися про наявність заповіту складеного за життя ОСОБА_7, який посвідчений секретарем Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району Теличко Людмилою Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за № 165. Згідно якого ОСОБА_9 заповів частину земельної ділянки НОМЕР_1, розташованої на території Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області площею 6,43 га ОСОБА_3, частину земельної ділянки площею 3,00 га ОСОБА_4, частину земельної ділянки площею 3,00 га ОСОБА_5 та житловий будинок АДРЕСА_1 з господарсько-побутовими будівлями ОСОБА_3.

Проте, вищевказаний заповіт складено та посвідчено з порушенням вимог ЦК України, ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування (затверджений наказом Мінюсту України від 11.11.2011р. № 3306/5, зареєстрований в Мінюсті України 14.11.2011р. за № 1298/20036), у зв'язку з чим на підставі ст. 1257 ЦК України має бути визнаний недійсним.

Заповіт не був написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів та/або записаний секретарем Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району на прохання заповідача ОСОБА_7 з його слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Перед підписанням заповіт не був прочитаний спадкодавцем уголос, а запис у заповіті виконаний не заповідачем, а відповідачем.

Незважаючи на очевидні фізичні вади спадкодавця, які не дали йому можливості самостійно прочитати заповіт, посвідчення заповіту відбулося за відсутності свідків.

З вчиненого на заповіті підпису заповідача вбачається, що останній у зв'язку з фізичними вадами не міг власноручно його підписати.

Крім того, співставлення особистого підпису ОСОБА_7, виконаного ним у належному йому паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 та в оспорюваному заповіті дають підстави для висновку, що заповіт був підписаний спадкодавцем у момент, коли він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, що у відповідності до ст. 225 ЦК України дає додаткові підстави для визнання його недійсним.

Постановою приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Ніколаєнко Н.М. від 03 березня 2017 року, якою заведено спадкову справу після смерті спадкодавця, відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 з підстав того, що заповіт складено з порушенням вимог щодо його форми.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2017 року визнано недійсним заповіт ОСОБА_7, складений на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений 01 листопада 2016 року секретарем Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області Теличко Людмилою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №165.

ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, твердження позивачів про відсутність у секретаря Червонокам'янської сільської ради повноважень на посвідчення заповіту спростовується розпорядженням сільського голови від 17.11.2016 р. № 66 про покладення на Теличко Л.М. обов'язків вчинення нотаріальних дій. На підставі лише помилок секретаря сільської ради суд зробив помилковий висновок, що волевиявлення ОСОБА_7 на час складання заповіту не було вільним і не відповідало його волі.

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, ОСОБА_10, який представляє інтереси ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подав в порядку ст. 360 ЦПК України відзив на апеляційну скаргу в якому просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2017 року залишити без змін. зазначив, що оспорюваний заповіт суперечить Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Мін'юсту України від 11.11.2011 N 3306/5, а саме запис у заповіті виконаний не заповідачем, перед підписанням заповіт не був прочитаний спадкодавцем уголос, текст оспорюваного заповіту не містить відомостей про осіб присутніх під час його підписання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачів ОСОБА_10, пояснення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_2, а також пояснення третьої особи ОСОБА_11, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за наступного.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIІІ внесено зміни до ЦПК України від 18.03.2004 року, які набирали законної сили з 15.12.2017 року.

Відповідно до вимог частини 3 статті 3 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно п. 9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Попередньою редакцією ЦПК передбачалось, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (в редакції до 15.12.2017 року). Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин (в редакції до 15.12.2017 року).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оспорюваний заповіт не відповідає вимогам закону, оскільки складений із порушенням вимог щодо його форми. Доказів того, що заповідач під час складання заповіту не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, стороною позивача не надано.

Вказаний висновок відповідає обставинам справи, яким суд дав належну правову оцінку і з яким погоджується суд апеляційної інстанції.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 помер ОСОБА_7, за життя він мав другу групу інвалідності (а.с.21).

01 листопада 2016 року ОСОБА_9 складено заповіт, посвідчений секретарем Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області Теличко Л.М. та зареєстрований в реєстрі за № 165, яким спадкодавець заповів: 6,43 га земельної ділянки, розташованої на території Червонокам'янської сільської ради та житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 ОСОБА_3; 3,00 га земельної ділянки, розташованої на території Червонокам'янської сільської ради ОСОБА_4 та 3,00 га земельної ділянки, розташованої на території Червонокам'янської сільської ради ОСОБА_5. Місцем складання заповіту зазначено приміщення Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, в заповіті міститься власноручно написаний текст такого змісту «Цей заповіт прочитано мною, ОСОБА_7, особисто вголос та власноручно підписаний, його зміст та умови відповідають моїм дійсним намірам». В заповіті зазначено «Заповіт записаний мною, секретарем Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області зі слів ОСОБА_7. Заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем ОСОБА_7, власноручно підписаний ним у моїй присутності. Особу його встановлено, дієздатність перевірено» (а.с.22).

Рішенням першої сесії сьомого скликання Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району № 1 від 06.11.2015 року секретарем Червонокам'янської сільської ради сьомого скликання обрано Теличко Людмилу Миколаївну (а.с.78).

Приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Ніколаєнко Н.М. після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року заведена спадкова справа № 02-14 року від 12.01.2017 року (а.с. 60). Із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_9 до нотаріальної контори звернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_3 (а.с.61;63;66).

Постановою приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Ніколаєнко Н.М. від 03 березня 2017 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповіту після смерті ОСОБА_7, оскільки заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми (а.с.23)

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ст. 1233,1234 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу. Згідно якої якщо фізична особа через хворобу або фізичну ваду не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Статтею ст. 1248 ЦК України передбачено, що якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. Також заповіт, як встановлено ст. 1253 ЦК України, може бути посвідчений при свідках на бажання заповідача.

Положення ст. 1251 ЦК України визначає, що в разі відсутності в населеному пункті нотаріуса, заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування.

Заповіт, як вид одностороннього правочину повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідними для чинності правочину, серед яких, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ст. 202, ч.2 ст. 203 ЦК України).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства(ч. 1 ст. 203 ЦК України).

Згідно ч.1 та 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Підставою недійсності правочину є також недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки спірний заповіт, який посвідчений секретарем Червнокам'янської сільської ради Олексндрійського району Теличко Л.М. складений із порушенням вимог щодо його форми.

Відповідно до 2.1 розділу Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.20111 року нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням.

Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування.

Пунктом 1.4 розділу 3 вищевказаного Порядку передбачено, що при посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності.

Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом.

Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у пункті 2.6 розділу II цього Порядку.

Особа, на користь якої заповідається майно, не має права підписувати його за заповідача.

Заповіт повинен бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало суперечок після відкриття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що заповіт ОСОБА_7 складений 01 листопада 2016 року не в приміщенні Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району, як в ньому вказано, а з місцем проживання заповідача та відповідача ОСОБА_3.

В порушення вимог закону в спірному заповіті не заповідачем зазначено рукописний текст «Цей заповіт прочитано мною, ОСОБА_7, особисто вголос та власноручно підписаний, його зміст та умови відповідають моїм дійсним намірам», а відповідачем ОСОБА_3, на користь якої, в тому числі він складений, що підтверджується її особистими поясненнями та показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13, допитаних в суді першої інстанції. Хоча нормами права передбачено саме особисте зазначення про прочитання уголос заповіту та підписання.

Тобто запис в заповіті не виконано відповідно до пункту 1.4 розділу 3 вищевказаного Порядку, а зацікавленою особою, а тому неможливо здійснити висновок про вільне волевиявлення заповідача. Щодо невідповідності саме підпису заповідачу, сторона позивача доказів не надавала.

Вказане є порушенням вимог закону, оскільки здійснити запис в заповіті зі слів заповідача на його прохання може лише відповідна особа про що зазначається у заповіті.

Дійсність заповіту вимагає неухильного дотримання порядку його посвідчення та форми, і правове значення має не лише особисте підписання тексту заповідачем, а й особисте вчинення ним решти записів на підтвердження того, що він усвідомлював його зміст і волевиявлення було вільним.

Здійснення записів у заповіті особою, яка не має на це повноважень є підставою для визнання правочину недійсним.

Текст оспорюваного правочину не містить відомостей про свідків присутніх під час його підписання та посвідчення.

Доказом того, що заповіт ОСОБА_7 складений з порушення вимог щодо його форми є також й постанова приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Ніколаєнко Н.М. про відмову ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 (а.с.23).

Більш того, в суді апеляційної інстанції голова Червнокам'янська сільська рада визнала допущення вищевказаних порушень секретарем Червонокам'янської сільської ради Теличко Л.М. під час посвідчення заповіту складеного ОСОБА_7

Враховуючи вищевикладене при складанні та посвідченні заповіту ОСОБА_7 порушено вимоги Цивільного Кодексу України та Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами місцевого самоврядування. Оскільки рукописний текст в оспорюваному заповіті виконаний не заповідачем, або уповноваженою на це особою, а відповідачем, яка в даному випадку є зацікавленою особою, а секретарем сільської ради не вчинено дій передбачених ч. 4 ст. 207 ЦК України щодо підписання заповіту іншою особою у зв'язку з фізичними вадами заповідача, будь-які застереження в заповіті відсутні. Вказане є підставою для визнання правочину недійсним, оскільки заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів.

Посилання позивача на те, що заповідач під час складання та посвідчення заповіту не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, як на підставу його недійсності не підтверджено жодним належним та беззаперечним доказом. Судом першої інстанції було роз'яснено сторонам приписи ст. 143-145 ЦПК України та наслідки незаявлення клопотання про призначення відповідної експертизи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що рішення суду ухвалене з порушенням норм права, а відтак є незаконним.

Переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими як з юридичним фактом пов'язувались матеріально-правові вимоги, відповідачем не надано, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які відповідач посилалась, не є достатніми для висновку проте, що спірний правочин відповідає вимогам закону у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності відповідачем фактів порушення її прав, свобод та інтересів, виходячи з визначених ст. 2 ЦПК України завдань цивільного судочинства правомірно задовольнив позов.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ст.375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 368, ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 25 грудня 2017 року.

Головуючий:

Судді: