АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2040/17 Справа № 203/3670/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 за участю третьої особи органу опіки та піклування Центральної районної в м.Дніпрі ради про відібрання дітей у матері та передачі їх на виховання батьку, стягнення аліментів та визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви позивачки ОСОБА_2 про прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі, та задоволено заяву відповідача ОСОБА_3 про направлення справи на розгляд за підсудністю до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська (а.с.121-123).

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню в частині передачі справи за підсудністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.1-3).

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 серпня 2016 року позовні вимоги розєднані у самостійні провадження (а.с.15).

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2016 року у даній справі відкрито провадження (а.с.17).

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про відібрання дітей, стягнення аліментів, визнання договору про поділ майна удаваним та визнання майна спільною сумісною власністю (а.с. 29).

Постановляючи ухвалупро передачу цивільної справи № 203/3670/16-ц на розгляд до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, суд першої інстанції виходив з вимог ст. 114 ЦПК України про те, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцем знаходження цього майна.

Висновок суду першої інстанції в цій частині не відповідає вимогам закону з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування); після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; ліквідовано суд, який розглядав справу.

Отже, законом встановлено вичерпний перелік підстав для направлення справи на розгляд іншому суду, разом з тим, в оскаржуваній ухвалі суд не вказав про наявність жодної із цих підстав для направлення справи даної справи на розгляд до іншого суду, натомість послався на вимоги ст. 114 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 114 ЦПК України про те, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцем знаходження цього майна.

Відповідно до п. 40 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» оскільки зустрічний позов незалежно від його підсудності пред'являється до суду за місцем розгляду первісного позову (частина друга статті 113 ЦПК), на нього не поширюються правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність.

Згідно з ч.1 ст.110 ЦПК України, позови про стягнення аліментів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Місцем фактичного проживання та реєстрації позивача ОСОБА_2 є м. Дніпро, вул.Д.Кедріна, буд.53-А, секц.5, кім.304, що територіально відноситься до Кіровського району м. Дніпра.

Таким чином, судом відкрито провадження за первісним позовом з дотриманням правил підсудності. Разом з тим ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Отже, прийняття судом зустрічного позову, предметом якого є нерухоме майно, що розташоване поза межами Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, не давало суду підстав для висновку про те, що після відкриття провадження у справі, заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, відповідно, а прийняття зустрічного позову не було підставою для направлення даної справи для розгляду до іншого суду згідно вимог ст. 114 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в цій частині, а ухвалу суду в частині направлення справи до іншого суду слід скасувати як таку, що постановлена з порушенням вимог процесуального законодавства, зокрема ст. 116 ЦПК України, а справу - направити до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для продовження розгляду відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України -.

Що стосується вирішення заяви позивача ОСОБА_2 про прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі, висновки суду відповідають нормам чинного законодавства та узгоджуються з матеріалами і обставинами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України до ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Згідно із ч. 5 ст. 174 ЦПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов'язки зі створення для сторін змагального процесу, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, позов ОСОБА_2 предявлено в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому внаслідок відмови від позову її малолітній син утратить можливість на достатній рівень проживання, що суперечить його правам.

З огляду на викладене, ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року в частині відмови задоволення заяви ОСОБА_2 про прийняття відмови від позову та закриття у провадження у справі - слід залишити без змін.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвалу суду в частині направлення справи до іншого суду, слід скасувати та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, а в іншій частині ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 311 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року в частині передачі цивільної справи № 203/3670/16-ц на розгляд до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_5

ОСОБА_6