Справа №498/868/17
Провадження по справі №2/498/331/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Великомихайлівський районний суд Одеської області, у складі:
головуючої судді Ткачук О. Л.,
з участю секретаря судового засідання Козачінської Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, в смт.Велика Михайлівка Одеської області матеріали цивільної справи за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості,
Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутність. Також зазначив, що у разі відсутності відповідачки, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка про час і місце судових засідань повідомлялась належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, однак в судове засідання не з'явилась, причину неявки до суду не повідомила.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши позов в межах заявлених вимог, оцінивши надані докази відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, з урахуванням письмових пояснень сторін, суд дійшов до наступного.
Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду.
Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти в розмірі та на умовах, вказаних у договорі, а позичальник зобов'язується повернути кредит та виплатити відсотки, встановлені договором.
Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.06.2012 року, Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Судом встановлено, що 13.09.2012 року відповідач звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» із анкетою-заявою про отримання кредитного ліміту в розмірі 2000,00 грн. В заяві зазначено, що банківські послуги надаються відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, з якими позичальник ознайомлена та згодна.
Даних про закриття карткового рахунку та припинення дії укладеного між сторонами договору суду не надано. Згідно з наданими банківськими документами, відповідач з 2012 року користується кредитним лімітом, частково здійснювала оплату по кредиту.
При прийнятті рішення суд враховує, що сторонами не заявлялось вимог про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності, тому це питання судом не розглядається.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином відповідно умов договору.
Із наданих позивачем доказів вбачається, що укладений між сторонами договір є договором приєднання, згоду на умови якого відповідач підтвердила, звернувшись до банківської установи з відповідною заявою. Будь яких доказів того, що при зверненні із заявою відповідач була позбавлена права або можливості бути ознайомленою з умовами кредитування, відповідачкою не надано.
Перевіривши надані позивачем розрахунки суми заборгованості за кредитним договором, суд дійшов до висновку про їх обґрунтованість. Всі нарахування здійснені відповідно до умов укладеного між сторонами договору кредитування. Відповідачкою не надано будь яких заперечень щодо розрахунку сум, пред'явлених до стягнення. Відповідачкою не заперечувався порядок розрахунків; не надано альтернативних розрахунків сум заборгованості, хоча відповідач належним чином отримала всі копії документів, доданих до матеріалів справи та мала можливість з ними ознайомитись.
Відповідно до вимог ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_1слід стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 1600,00 грн.
Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 1600,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Великомихайлівським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Л. Ткачук