Справа № 214/1215/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Євтушенко В.С.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ФОП ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву відповідача ФОП ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду від 6 червня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення суми, сплаченої за договором, суми інфляційних втрат та трьох процентів річних, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2017 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява відповідача, в якій він просить: переглянути заочне рішення від 6 червня 2017 року по даній справі.

В обґрунтування заяви вказує наступне. 6 червня 2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу було ухвалено заочне рішення по даній справі. Відповідно до ст.74 ЦПК України основним видом судового договору є повістка. Частина 5 ст. 74 ЦПК України зобов'язує суд надсилати судові повістки поштою рекомендованим листом. Відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК У країни про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Ухвалу про відкриття провадження по справі (разом із позовною заявою), судову повістку за місцем постійного приживання не отримував, не був повідомлений про розгляд судом будь-якого спору відносно нього, позивача, та не зміг прибути до суду під час розгляду справи (розгляд справи переносився декілька раз). Неповідомлення його, відповідача у встановленому порядку про розгляд справи призвело до винесення судом заочного рішення, при ухваленні якого суд вимушений досліджувати лише наявні у справі дані і докази, які, у даному разі були надані лише позивачем, а це в певних випадках позбавило суд можливості всебічно і повно з'ясувати обставини справи та дослідити докази, якими вони обґрунтовуються. При розгляді справи фактично була відсутня змагальність сторін що позбавило його, відповідача, передбаченого цивільним процесуальним законодавством права надати свої пояснення, заперечення проти позову, надати зустрічний позов. Його, відповідача, було позбавлено можливості звернутися до суду з клопотанням про виклик до суду свідків, які можуть підтвердити виконання умов договору та безпідставність вимог позивача. Усі ці питання можливо вирішити тільки у судовому засіданні з обов'язковою присутністю сторін. Вважає, що заочне суду рішення підлягає перегляду для реалізації його, відповідача, права, наданого процесуальним законодавством України, яке охороняється Конституцією та положеннями Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована Україною в законному порядку, що надає право людині на справедливий судовий розгляд і законний захист прав. Про наявність рішення суду дізнався випадково, оскільки судовий наказ по зазначеному рішенню знаходиться на виконанні в Саксаганському відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 16 листопада 2017 року на сайті судових рішень ознайомився з текстом рішення, а отже, таким чином отримав для ознайомлення електрону копію зазначеного рішення. 17 листопада 2017 року ознайомився з матеріалами справи, в справі відсутні докази отримання ним, відповідачем, судових повісток (засідання переносились декілька раз, повідомлення Відповідача відсутні) та ознайомився з письмовою формою рішення що наявна в матеріалах справи. В письмовій формі, на паперових носіях, копію зазначеного рішення не отримував. Статтею 228 ЦГІК України передбачено, що :не рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, та встановлено десятиденний строк подачі заяви про перегляді заочного рішення з дня о гримання його копії.

В обґрунтування своїх заперечень проти вимог позивача зазначає, що в рішенні встановлено, що ніби то позивачу, були передані файли сайту для тестування за Договором № 130615 -1 та під час тестування ним було виявлено багато недоробок, два рази зустрічався з відповідачем для усунення деяких недоробок, але потім йому було відмовлено у подальших усуненнях недоробок, навіть за окрему оплату, таким чином, робота не була виконана до кінця, згідно технічного завдання і, звісно, акт прийому-передачі виконаних робіт не підписувався. Вказує, що зазначені обставини не відповідають дійсності з огляду на те, що фактично результат роботи було надано замовнику позивачеві у користування, а не для тестування. Зазначеним сайтом і на теперішній час користується відповідач без підписання акту виконаних робіт. Вважає, що позивач необґрунтовано відмовився від підписання акту виконаних робіт, що підтверджується показаннями свідка (ОСОБА_4), що має бути викликаний до суду для надання відповідних пояснень, - так, весь обсяг роботи було виконано, натомість позивач вимагав надання додаткових послуг, в обмін на підписання акту виконаних робіт, навмисно не підписував акт задля того, щоб отримати додаткові роботи від нього, відповідача безкоштовно.

Відповідач у судовому засіданні заяву про скасування заочного рішення підтримав та підтвердив її зміст.

Позивач у судовому засіданні заперечує проти задоволення заяви про скасування заочного рішення. При цьому пояснив, що суд належним чином повідомляв відповідача декілька разів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення не мається. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно пункту 13 частини 1 Розділу Х111 «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017 року), судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.232 ЦПК України (в редакції 2004 року), заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Рішення суду від 6 червня 2017 року було постановлено в заочному порядку, так як відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи відповідачу суд направляв повістку за місце його реєстрації, повістка була повернута до суду у звязку з закінчення строк зберігання (а.с.42-44). Відповідно до ст. 74 ЦПК України (в редакції 2004 року), судова повістка разом із розпискою, надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Про судові засідання, призначені по даній справі на 27 березня 2017 року, 12 квітня 2017 року, 28 квітня 2017 року відповідач також був належно повідомлений, що вбачається з заяв його представника (а.с.20, 24, 32). Тому суд вважає, що відповідач був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. На підставі викладеного суд вважає, що заочне рішення винесено відповідно до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України (в редакції 2004 року).

Наявність у відповідача квитків на залізничний транспорт на 6, 17 та 18 серпня 2017 року не стосується рішення по справі, постановленого 6 червня 2017 року

Відповідач в заяві про перегляд заочного рішення, як підстави для скасування заочного рішення посилається на те, що показаннями свідків може підтвердити факт виконання ним обовязків перед позивачем. Ці докази мають істотне значення для правильного вирішення справи. Стаття 232 ЦПК України (2004 року) передбачає, що заочне рішення підлягає скасуванню при встановленні судом сукупності двох обставин, а саме того, що відповідач не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин та що докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі були належно повідомлені про судове засідання 17 вересня 2008 року, тому підстав для скасування заочного рішення по даній справі не мається.

Керуючись пунктом 13 частини 1 Розділу Х111 «Перехідних положень» ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року), ст. ст. 232, 209-210 ЦПК України (в редакції 2004 року), суд,

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви відповідача ФОП ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м ОСОБА_3 від 6 червня 2017 року по даній цивільній справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов