НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/6664/16
№ 2-о/183/30/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані особи - Голубівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

заявники звернулися до суду із заявою, в якій просять встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю, площею 0,24 гектарів, розташованої на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, переданої для будівництва та обслуговування житлових та господарських будівель, серії НОМЕР_1, виданого на ім'я ОСОБА_3, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2 від 31 березня 1999 року, виданий ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заяви зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько - ОСОБА_3. Після смерті батька залишилось спадкове майно, яке заявники прийняли, подавши заяву в установлений строк до нотаріальної контори. Заповіту батько за життя не склав, тому заявники кожен окремо, як діти спадкодавця, є спадкоємцями першої черги. Коли заявники звернулись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, в видачі свідоцтва заявникам відмовлено та рекомендовано звернутись до суду, в зв'язку з тим, що ними надано нотаріусу свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та державний акт на право приватної власності на спадкову земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданий 31березня 1999 року Голубівською сільською радою, в якому власником зазначений ОСОБА_3, в яких наявні розбіжності у прізвищі спадкодавця та власника, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Тому, для вирішення питання щодо встановлення факту належності спадкодавцеві документу, що посвідчує право власності на спадкову земельну ділянку, нотаріус рекомендувала звернутись до суду. Вказують, що виявлені розбіжності в прізвищі батька, зазначеному в державному акті «ОСОБА_3» та прізвищі, зазначеному в свідоцтві про смерть «ОСОБА_3», є нічим іншим, як граматичною помилкою особи, що видавала державний акт. Адже оформлюючи державний акт 31 березня 1999 року, виконавцем не перевірено правильність написання прізвища батька відповідно до паспорту, адже його прізвище відповідно до паспорту українською мовою зазначене як «ОСОБА_3», а російською як «ОСОБА_3», а не «ОСОБА_3».

В судове засідання заявники не з`явилися. Представники заявників надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити.

Представники заінтересованих осіб кожний окремо надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечили проти задоволення заяви.

У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити заяву з огляду на наступні обставини.

Матеріали справи свідчать, що заявники у справі є дітьми ОСОБА_3 /а.с.9, 10, 11/.

17 березня 1987 року ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (в подальшому в зв`язку зі змінами - № 21) /а.с.28, 33/.

На підставі рішення 13 сесії ХХІ скликання Голубівської сільської Ради народних депутатів від 10 серпня 1993 року, ОСОБА_3, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1, передано в приватну власність земельну ділянку, площею 0,24 га в межах згідно з планом, розташовану на території Голубівської сільської ради народних депутатів, АДРЕСА_1 для обслуговування жилих і господарських будівель - 0,24 га, про що 31 березня 1999 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2 /а.с.16/.

22 квітня 2002 року ОСОБА_3 склав заповіт, за яким все належне йому майно заповів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних долях, автомобіль ВАС-2103, 1981 року випуску заповів ОСОБА_1 /а.с.49/.

Згідно зі свідоцтвом про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. На момент смерті та з 08 липня 1976 року ОСОБА_3 проживав за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.15/.

29 липня 2005 року до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за заповітом та видачу свідоцтва про право на спадщину звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Дружина померлого - ОСОБА_6 звернулася із заявою про відмову від права на обов`язкову частку та частку в спільному майні з померлим /а.с.47/.

Таким чином вбачається наявність розбіжностей в прізвищі власника спадкового майна та прізвищем померлого, що унеможливлює належну реєстрацію у відповідності до чинного законодавства права власності на нерухоме майно, та відповідно порушує спадкові права заявників.

Відповідно п. 6 ч. 1, ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт належності вказаного Державного акту підтверджується тим, що решта анкетних даних ОСОБА_1 в означених документах, а саме: по батькові та ім`я, місце проживання, співпадають з даними, вказаними в свідоцтві про смерть померлого, що усуває розбіжності, виявлені нотаріусом в прізвищі особи, на ім`я якої видано правовстановлюючий документ.

При цьому, означені невідповідності перешкоджають заявникам в реалізації прав на спадкування, про що свідчать листи нотаріуса від 19 жовтня 2016 року, якими заявникам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, не можуть бути усунені іншим чином, ніж шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу та усунення яких потрібно для реалізації спадкових прав заявників, внаслідок чого заява підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані особи - Голубівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 31 березня 1999 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2, згідно з яким ОСОБА_3 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,24 гектарів, розташовану на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, передану для будівництва та обслуговування житлових та господарських будівель 0,24 гектари дійсно виданий на ім`я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов