Справа № 201/1844/17
Провадження № 2/201/1154/2017
У Х В А Л А

11 квітня 2017 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого - судді Ходаківського М.П., за участі секретаря судового засідання - Бігдан А.І., позивача ОСОБА_1, його представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 307», ОСОБА_6, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, третя особа: державний нотаріус Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаною заявою до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 307», ОСОБА_6, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, третя особа: державний нотаріус Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у якій просить:

-визнати за батьком ОСОБА_8, який помер 25 грудня 2010 року в м. Дніпрі, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1;

-встановити факт прийняття позивачем спадщини та визнати за ним право власності на 1/3 частину долі квартири АДРЕСА_1, яка належала його батькові ОСОБА_8;

-визнати свідоцтво про право власності, видане на імя ОСОБА_9, на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, недійсним;

-скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 30366739 від 07 липня 2016 року, яке було винесено державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг да дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради ОСОБА_10.

Позивачем заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову і накладення арешту на спірну квартиру, оскільки невжиття таких заходів може призвести до негативних наслідків і перешкодити відновленню порушеного права позивача.

Розглянувши заяву, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту та майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або і інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Так, судом встановлено, що дійсно предметом спору є частина квартири, на яку позивач просить накласти арешт. Між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову, з урахування обсягу позовних вимог суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача стосовно застосування заходів забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, 152 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3.

Ухвалу суду для виконання направити до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (49000, м. Дніпро, вул. Пісаржевського, 1-а).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.П. Ходаківський