Справа № 363/158/16-ц Головуючий у І інстанції Баличева М. Б.
Провадження № 22-ц/780/5472/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 20.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 лютого 2016 року, постановленого у м. Вишгороді, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, набутого під час шлюбу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів,

УСТАНОВИЛА:

у січні 2016 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна, набутого під час шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

07 березня 1974 року між нею та відповідачем ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, який по даний час не розірвано.

Шлюбних договорів вони з відповідачем не укладали.

За час шлюбу ними було набуто у власність майно, а саме: садовий будинок за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія» садівницького масиву «Дніпро», вулиця Садова 12, будинок № 88, оформлений на відповідача; садовий будинок за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія» садівницького масиву «Дніпро», вулиця Садова 12, будинок № 86, оформлений на відповідача; земельна ділянка з кадастровим номером :38:073:0101 за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро», площею 0,0499 га, оформлена на відповідача; земельна ділянка з кадастровим номером :38:073:0156 за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро», площею 0,0502 га, оформлена на відповідача; автомобіль Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) JMBXNCU2W7U002408.

Позивач, вважає, що садовий будинок № 86 (який фактично є допоміжним приміщенням коморою та сараєм) з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, садове товариство «Надія» садівницького масиву «Дніпро», вул. Садова, 12, є її особистою приватною власністю, оскільки були збудовані виключно на особисті кошти позивача на підставі договору дарування від 22.12.1992 року вона отримала в дарунок від своєї матері ОСОБА_5 житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Київська область, селище Буча, вул. Ворошилова, 30.

Позивач також зазначила, що 01.11.2002 року зазначений будинок № 30 з надвірними будівлями за адресою: Київська область, селище Буча, вул. Ворошилова вона продала, а за ці кошти, отримані від продажу зазначеного будинку в с. Буча в подальшому були побудовані спірні садові будинки № 88 та № 86 за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро».

Зважаючи на те, що будинок в с. Буча, подарований їй був особистою її приватною власністю, а також відповідно особистою приватною власністю є і кошти отримані від продажу подарованого їй будинку. А оскільки, садові будинки № 88 та № 86 за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро» будувалися саме за рахунок цих коштів. В подальшому у звязку з тим, що земельні ділянки на яких будувалися спірні садові будинки № 88 та № 86 були оформлені на відповідача з метою уникнення додаткових ускладнень при оформленні документів на право власності. Земельна ділянка з кадастровим номером :38:073:0101 за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро», площею 0,0499 га була придбана протягом шлюбу за кошти сімейного бюджету у 1998 році. Автомобіль Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) JMBXNCU2W7U002408 був придбаний протягом шлюбу за кошти сімейного бюджету у 2007 році. Земельна ділянка з кадастровим номером :38:073:0156 за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро», площею 0,0502 га набута відповідачем у порядку приватизації.

Позивач зазначала, що на зазначеній земельній ділянці знаходиться будинок № 88 за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія» садівницького масиву «Дніпро», вулиця Садова 12, то до неї має перейти у власність частина земельної ділянки з кадастровим номером :38:073:0156. У звязку з тим, що вона з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу майна, а відповідач знаючи, що майно оформлене на його імя, відмовляється від будь якого поділу, позивач була змушена звернутись до суду з даним позовом.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17 лютого 2016 року позов задоволено.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку земельної ділянки за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро», кадастровим номером :38:073:0101; на 1/2 частку земельної ділянки за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро», кадастровим номером :38:073:0156; на 1/2 частку автомобіля Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) JMBXNCU2W7U002408.

Визнано садові будинки за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія» садівницького масиву «Дніпро», вулиця Садова 12, № 88 загальною площею 145, 3 кв. м., особистою приватною власністю та адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія» садівницького масиву «Дніпро», вулиця Садова 12, № 86 загальною площею 65, 4 кв. м., особистою приватною власністю ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку земельної ділянки за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро», кадастровим номером :38:073:0101; на 1/2 частку земельної ділянки за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро», кадастровим номером :38:073:0156; на 1/2 частку автомобіля Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) JMBXNCU2W7U002408.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У жовтні 2017 року з апеляційною скаргою на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 лютого 2016 року апеляційну скаргу подав фізична особа-підприємець ОСОБА_2, який не брав участі при розгляді справи у суді першої інстанції, однак вважає, що вказаним рішенням порушено його права та законні інтереси.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ФОП ОСОБА_2 є кредитором у виконавчому провадженні про стягнення із ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 827 108 грн. 30 коп. В ході здійснення виконавчого провадження на майно ОСОБА_4, зокрема на садові будинки за №№ 86 та 88 у м. Вишгород, «Надія» садове товариство Садіницького масиву «Дніпро», вул. Садова, 12, а також на автомобіль Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1, накладено арешт.

Апелянт вважає, що оскаржуваним рішенням його позбавлено права на отримання коштів за рахунок звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що спірне майно: земельна ділянка за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро», кадастровим номером :38:073:0101; земельна ділянка за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро», кадастровим номером :38:073:0156; автомобіля Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) JMBXNCU2W7U002408, придбане подружжям під час проживання у шлюбі, є спільним сумісним майном та підлягає поділу.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 07.03.1974 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб за актовим записом № 958, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. (а.с. 18)

За період спільного проживання однією сім'єю сторонами з березня 1974 було придбано майно, а саме:

- садовий будинок за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія» садівницького масиву «Дніпро», вулиця Садова 12, будинок № 88, який оформлений на відповідача, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САС 345153 від 18.12.2008 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21621162 від 21.01.2009 року (а.с. 19-20);

- садовий будинок за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія» садівницького масиву «Дніпро», вулиця Садова 12, будинок № 86, який оформлений на відповідача, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САС 345276 від 18.12.2008 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21642857 від 22.01.2009 року (а.с.21-22);

- земельна ділянка з кадастровим номером :38:073:0101 за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро», площею 0,0499 га, яка оформлена на відповідача, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю І-КВ 069369 від 09.02.2000 року та витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-015 від 01.04.2015 року (а.с. 23-26);

- земельна ділянка з кадастровим номером :38:073:0156 за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро», площею 0,0502 га, яка оформлена на відповідача, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю ІІ-КВ 056152 від 07.04.1999 року та витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-015 від 01.04.2015 року (а.с. 27-33);

- автомобіль Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) JMBXNCU2W7U002408, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ААС 059279 від 16.06.2007 року (а.с. 34-39).

Так, за матеріалами справи встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :38:073:0101 за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро», площею 0,0499 га оформлена на відповідача, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю І-КВ 069369 від 09.02.2000 року та витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-015 від 01.04.2015 року (а.с. 23-26). Земельна ділянка з кадастровим номером :38:073:0156 за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія», садівницького масиву «Дніпро», площею 0,0502 га також оформлена на відповідача, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю ІІ-КВ 056152 від 07.04.1999 року та витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-015 від 01.04.2015 року (а.с. 27-33)

Також матеріалами справи встановлено, що відповідачем було придбано автомобіль Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) JMBXNCU2W7U002408, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ААС 059279 від 16.06.2007 року (а.с. 34-39).

Вирішуючи спір в частині визнання садових будинків № 86 та №88 за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, садове товариство «Надія» садівницького масиву «Дніпро», вулиця Садова 12, особистою приватною власністю ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено обставини, що зазначені будинки були побудовані за кошти з продажу будинку № 30 по вул. Ворошилова в с. Буча Київської області, який вона отримала в дарунок від своєї матері ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 22.12.1992 року, що підтверджується зазначеним договором дарування (а.с. 41-44), а також договором купівлі продажу жилого будинку (а.с. 45-46). Крім того, відповідачем не заперечувалось, що спірні будинки побудовані за рахунок коштів, отриманих позивачем від продажу подарованого майна.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Відповідно до ст. ст. 60, 69, 70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до положень ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З матеріалів, доданих до апеляційної скарги, вбачається, що рішенням Подільського районного суду м. Києва, яке набрало законної сили 03 червня 2015 року, із ОСОБА_6 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_2 стягнуто кошти в сумі 827 108 грн. 30 коп. (а.с. 100)

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 28.12.2015 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_4 у межах суми озернення стягнення 827 108 грн. 30 коп. (а.с. 101)

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що апелянт ФОП ОСОБА_2 являється кредитором ОСОБА_4 на суму 827 108 грн. 30 коп.

В судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги представник ФОП ОСОБА_2 зазначив, що на час розгляду справи у суді борг не повернуто.

У той же час, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апелянтом не надано достатніх доказів на підтвердження порушення його законних прав чи інтересів у звязку з ухваленням оскаржуваного рішення.

В доводах апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2 зазначає, що в результаті поділу майна подружжям ОСОБА_4, його позбавлено права на отримання коштів за рахунок звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_4

Колегія суддів апеляційного суду відхиляє такі доводи, як необґрунтовані, оскільки наявність боргових зобовязань одного з подружжя не позбавляє права на поділ спільного майна, у відповідності до зазначених вище положень сімейного законодавства.

Крім того, апелянтом не надано суду доказів, підтверджуючих, що вартості майна, на яке за оскаржуваним рішенням, визнано право ОСОБА_4, недостатньо для погашення заборгованості. Також, апелянтом не доведено, що у відповідача відсутнє інші активи чи майно, належне йому на праві приватної власності, на яке може бути звернуто стягнення.

Виходячи із вищезазначеного та оцінюючи встановлені обставини та докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про неналежність і недопустимість доказів, на які посилається апелянт, як на підставу для скасування рішення суду.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи викладені в апеляційній скарзі такими що не спростовують висновків викладених в рішенні суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови буде виготовлено 26 грудня 2017 року.

Головуючий

Судді: