Справа № 226/419/17
Провадження № 2-о/226/44/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

05.04.2017 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Пікало К.І.,

заявника ОСОБА_1,

свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 Ядя Йосипівна звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, встановлення факту постійного проживання разом із своїм чоловіком ОСОБА_4 на час його смерті.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 27.11.2016 її чоловік ОСОБА_4 помер в м. Донецьку, де вони мешкали вдвох за адресою: м. Донецьк, вул. Клубна, буд. 17. Факт смерті чоловіка встановлений рішенням суду від 18.01.2017, за наслідками якого нею було отримане свідоцтво про смерть чоловіка встановленого Законом зразку. Вона має право на пенсію у звязку із втратою годувальника у розмірі 50%. Однак довідка, яка наявна у неї і підтверджує факт її спільного проживання з чоловіком, видана на тимчасово неконтрольованій території України в місті Донецьку, тому УПФУ в м. Димитрові не прийняло її як складову переліку документів для отримання пенсії. Просила суд встановити факт, що вона і ОСОБА_4 мешкали однією сім'єю з 1986 року і по день смерті останнього 27.11.2016 за адресою: м. Донецьк, вул. Клубна, буд. 17.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої вимоги, обґрунтувавши їх вказаними в заяві обставинами, та просила суд встановити зазначений факт. Додатково пояснила, що в шлюб з ОСОБА_4 уклала ще у 1978 році, з 1986 року вони почали мешкати за адресою: м. Донецьк, вул. Клубна, буд. 17, і вона мешкає там по цей час, періодично знаходячись у сестри в м. Мирнограді. Чоловік помер 27.11.2016, на той момент вони були вдома, в Донецьку, вони постійно проживали там, але коли загострювалися бойові дії, приїздили у м. Мирноград до сестри, у м. Мирнограді вона зареєстрована як внутрішньо переміщена особа. Вона не була зареєстрована в будинку чоловіка, оскільки в них є дорослий син і вона зареєстрована у його квартирі, оскільки син не одружений і вона побоюється, що якась жінка може скористатися його самотністю для вирішення своїх житлових питань. При зверненні до УПФУ в м. Димитрові довідку, в якій зазначено про їх спільне з чоловіком проживання, не прийняли, оскільки вона отримала цю довідку вже після втрати контролю владою над м. Донецьком. Отримати іншу довідку за місцем проживання в м. Донецьку можливості немає, тому вона змушена звернутися із заявою до суду.

Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області до суду не з'явився, надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази у справі окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог ОСОБА_1, виходячи з такого.

03.11.1978 між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 був укладений шлюб, внаслідок чого ОСОБА_5 набула прізвище «Резнік» (а.с. 12).

За відомостями паспорту ОСОБА_1 ВС927894, вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно з копією паспорта ОСОБА_4 ВС516332, за життя він був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

Саме за адресою: м. Донецьк, вул. Клубна, буд. 17, за твердженнями заявника, вони з чоловіком мешкали разом з 1986 року по 27.11.2016, коли чоловік помер.

Разом з тим, заявник має статус внутрішньо переміщеної особи, зареєстрованої органом соціального захисту населення за адресою: м. Мирноград, м-н Західний, 36/37 (а.с. 13).

Заявником надана довідка № 281, видана 16.03.2017 адміністрацією Петровського району м. Донецька, згідно з якою ОСОБА_1 проживала без реєстрації за адресою: м. Донецьк, вул. Клубна, буд. 17, спільно з ОСОБА_4 по день смерті останнього 27.11.2016 (а.с. 15).

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Донецьк включено в перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Суд вбачає, що довідка, надана заявником, видана у період, коли на території міста Донецька органи державної влади вже не здійснювали свої повноваження. Загальновідомим є й той факт, що станом на день розгляду справи 05.04.2017 повноваження таких органів на території м. Донецька не поновлені, що свідчить про неможливість отримання заявником довідки від належного органу, належної форми та змісту, яка б відповідала вимогам законодавства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, помер 27.11.2016 в м. Донецьку, смерть відбулася за адресою: м. Донецьк, вул. Клубна, буд. 17, у присутності заявника ОСОБА_1 Ці факти встановлені рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 18.01.2017 у справі № 226/59/17, яке набрало законної сили, тому додатковому доказуванню вказані факти не підлягають (а.с. 7-9).

Факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 з 1986 року по день смерті ОСОБА_4 27.11.2016 за адресою: м. Донецьк, вул. Клубна, буд. 17, підтверджений в судовому засіданні свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які є племінником заявника і дружиною племінника відповідно, які пояснили суду, що заявник з чоловіком ОСОБА_4 мешкали в м. Донецьку за вказаною адресою дуже тривалий час, щонайменш з 1986 року, 27.11.2016 року ОСОБА_4 помер в м. Донецьку, після чого заявник продовжує проживати в будинку сама, періодично виїжджаючи до них в м. Мирноград.

Як встановлює ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник має на меті звернутися до управління пенсійного фонду в м. Димитрові для оформлення пенсії у звязку із втратою годувальника.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, на додаток до заяви про призначення пенсії у звязку із втратою годувальника подається, серед інших документів, довідка про склад сімї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сімї з померлим годувальником.

Таким чином, заявник не може здійснити дії щодо звернення до органу пенсійного фонду для реалізації свого право на оформлення пенсії у звязку з втратою годувальника, оскільки не має довідки про склад сім'ї годувальника, яка має бути видана одночасно за місцем мешкання та органом, діяльність якого перебуває у відповідності до законодавства України.

Надаючи оцінку документу, виданому на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Оскільки встановлення факту проживання однією сім'єю заявника та її чоловіка фактично викликано фактом смерті останнього, який вже встановлений судом, а питання, для вирішення якого заявникові необхідно встановити факт спільного проживання, повязане з реалізацією ОСОБА_1 права на соціальних захист, гарантованого Конституцією України, суд як виняток бере до уваги надану заявником довідку, видану на непідконтрольній Україні території, та надає їй оцінку разом з іншими доказами по справі.

Таким чином, вимога заявника підлягає задоволенню, оскільки факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 1986 року і по день смерті ОСОБА_4 27.11.2016 знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, інша можливість встановити цей факт у заявника відсутня.

На пiдставi викладеного і керуючись ст.ст. 212, 213-215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, однією сім'єю за адресою: місто Донецьк, вулиця Клубна, будинок 17, з 1986 року по день смерті ОСОБА_4 27.11.2016.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Салькова