Справа № 178/706/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2017 року Криничанский районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Берелет В.В.,

секретаря Кирсань Ю.В.,

за участю представників: позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу, відсотків та інфляційних збитків,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом і суду показав, що 10 січня 2017 року відповідачка отримала від нього грошові кошти в сумі 100 000 грн. строком до моменту предявлення вимоги, яка повинна бути предявлена позичальником в письмовій формі за 30 днів. У підтвердження укладення договору позики та передання відповідачці грошових коштів нею була написана власноруч розписка. 27 грудня 2016 року відповідачці направлена письмова вимога про повернення позики, яка 14 лютого 2017 року була нею особисто отримана, проте на сьогоднішній день грошові кошти не повернуті. Крім того, договір позики є відсотковим. При порушенні відповідачкою строків платежів, відповідачка зобовязана сплатити йому штраф за несвоєчасне повернення коштів у розмірі 5 % на місяць. За даними державного комітету статистики України індекс споживчих цін за період існування прострочення погашення боргу з 16 березня 2016 року до 25 травня 2017 року становить за березень 2017 р. 101,8%, за квітень 2017 року - 100, 9%. Отже, інфляційні збитки становлять 2716,2 грн. Розмір відсотків за користування позикою становить 58494,52 грн. Також згідно договору позики позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення коштів в розмірі 5% на місяць ,що становить 11 833,33 грн, та просить позивач стягнути з відповідачки.

Відповідачка позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що вона з відповідачкою, яка є їй сестрою, поїхали до позивача забирати речі. Вона сиділа в автомобілі, а ОСОБА_4 пішла за речами. Про розписку їй відомо зі слів сестри, яка сказала, що позивач заставив її написати розписку, бо він їй не віддасть дітей.

Вислухавши сторони, їх представників, свідка, перевіривши матеріали справи, суд встановив, що сторони 10 січня 2014 року уклали договір позики (а.с.9), згідно якого відповідачці позивачем передано грошові кошти в розмірі 100 000 грн. та у відповідності до п.2.1. договору, вона зобовязалася їх повернути строком до моменту предявлення вимоги щодо повернення позики, яка повинна бути предявлена позичальником в письмовій формі за 30 днів. Також згідно розписки від 10.01.2014 року відповідачка зобовязалася повернути позику у розмірі ста тисяч гривень в строк. Відповідачці 27.12.2016р. була направлена вимога про повернення позики (а.с.14), яка нею отримана особисто, проте до теперішнього часу грошові кошти не повернуті позивачеві.

Частиною 1 статті 207 ЦПК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Системний аналіз ст.ст. 549, 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата штрафу. Штраф є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Як убачається з пункту 5.2. договору позики від 10 січня 2014 року, позичальник за несвоєчасне повернення коштів сплачує штрафні санкції у розмірі 5% на місяць, тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки 11833,33 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачка (позичальник) прийняла на себе зобов'язання повернути борг позивачеві (позикодавцю) і допустила порушення зобовязання, а тому зобов'язана відшкодувати позивачеві заподіяний збиток, а саме: інфляційні витрати за період з 16 березня 2017 року по 25 травня 2017 року в сумі 2716,20 грн.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з положень статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Вимоги ст.1047 ЦК України передбачають, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, у строк та в порядку, що встановлені договором .

Ураховуючи вищевикладене, норми цивільного законодавства України, те, що відповідачкою не доведено суду належними та допустимими доказами відсутності заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Згідно зі ст.133 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1730 грн. 45 коп.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 10 січня 2014 року: 100000 грн. основного боргу, 2716,20 інфляційні витрати, 11833,33 грн. - 5% на місяць, відсотки за користування - 58494,52 грн, всього 173 044 (сто сімдесят три тисячі сорок чотири) грн. 05 коп., судовий збір в розмірі 1730 (одна тисяча сімсот тридцять) грн. 45 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6

р