Справа № 481/626/17
Провадж.№ 2/481/311/2017
УХВАЛА

іменем України

"22" грудня 2017 р. Новобузький районний суд Миколаївської області у складі

головуючої судді Вжещ С.І.,

при секретарі Юхименко Т.М.,

розглядаючи у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду м. Новий Буг цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання додаткової угоди оренди та стягнення орендної плати,-

В С Т АН О В И В:

01.06.2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, за яким просила розірвати додаткову угоду №1, зареєстровану 27.09.2009 року, до договору оренди землі від 21.08.2008 року, укладеної між її батьком ОСОБА_3, який помер 23.03.2013 року, та відповідачем ОСОБА_2, а також стягнути з останнього на її користь орендну плату в сумі 13 146,60 грн.

27.11.2017 року від сторін у справі надійшла до суду, з метою мирного врегулювання між ними вказаного спору, укладена 27.11.2017 року мирова угода.

За умовами мирової угоди сторони досягли згоди про те, що відповідач ОСОБА_2 сплачує позивачці ОСОБА_1 орендну плату в сумі 30 000 грн. за період з 2015 року по 2017 рік включно (три сільськогосподарські роки), а позивачка ОСОБА_1 визнає дійсність спірної додаткової угоди і відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача про стягнення орендної плати 13146,60 грн. При цьому, позивачкою надано до суду розписку від 27.11.2017 року, яка свідчить про виконання вказаної мирової угоди відповідачем, зокрема, за умовами цієї розписки, ОСОБА_1 вже отримала від ОСОБА_2 30 000 грн. орендної плати за 2015, 2016 та 2017 роки включно, в якій, окрім цього, вона також стверджено наголосила на дійсності додаткової угоди від 21.01.2008 року № 1 до договору оренди земельної ділянки.

Зазначена мирова угода приєднана до справи. За змістом мирової угоди встановлено, що сторонам відомі наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст.ст. 205, 175, 205, 206 ЦПК України, в редакції 01.01.2005 року.

На час вирішення судом питання про затвердження вказаної мирової угоди, 15.12.2017 року набрав чинності новий Цивільний процесуальний кодекс України. При вивченні положень ст.ст. 207, 208, 255 ЦПК України, в редакції від 15.12.2017 року, суд приходе переконання, що порядок укладення, затвердження та виконання мирової угоди суттєво не змінився.

Мирову угоду сторони просять визнати, а провадження по цивільній справі закрити, що відповідає положенням п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, в редакції 15.12.2017 року.

При вивченні умов мирової угоди сторін від 27.11.2017 року, суд знаходить неможливим затвердити у ній положення про визнання позивачкою ОСОБА_1 дійсним додаткової угоди №1, зареєстрованої 27.09.2009 року, до договору оренди землі від 21.08.2008 року, укладеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Так, з огляду на мирову угоду та розпису ОСОБА_1 від 27.11.2017 року, остання не заперечує проти чинності цієї додаткової угоди, а тому, за змістом ст. 204 ЦК України, вказана угода є наразі дійсною (правомірною) і додаткове її визнання будь-якою із сторін чи судом є недоречним.

Для виконання ОСОБА_1 своїх домовленостей в частині визнання (не оспорювання) вищевказаної додаткової угоди, які суд затвердити в рамках мирової угоди не в змозі, законодавцем передбачені процесуальні гарантії для відповідних зловживань з боку недобросовісних сторін, які відображені в ч. 2 ст. 256 ЦПК України, згідно яких у звязку з закриттям провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже не допускається.

Враховуючи те, що в іншій її частині мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін, суд приходить до висновку про можливість визнання такої угоди та закрити провадження у справі.

Керуючись ч. 4 ст. 207, п. 5 ч. 1 ст. 255, ч. 1, 3 ст. 208, ч. 2 ст. 256, ст.ст. 260, 261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати мирову угоду, укладену 27 листопада 2017 року між позивачкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючою ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючим ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2,за умовами якої останні досягли згоди про врегулювання спору наступним чином:

1.відповідач ОСОБА_2 сплачує позивачці ОСОБА_1 за 2015, 2016, та 2017 роки включно, орендну плату в сумі 30 000 (тридцять тисяч гривень) гривень, які ОСОБА_1 27.11.2017 року, за змістом розписки цієї дати, вже отримала;

2.позивачка ОСОБА_1 повністю відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача.

3.всі судові витрати, понесені сторонами при розгляді цієї справи, жодною із сторін іншій не відшкодовуються.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання додаткової угоди оренди та стягнення орендної плати, - закрити.

Розяснити сторонам, що закриття провадження у справі позбавляє їх можливості повторно звернутися до суду з позовом з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя