_____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/520/549/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

9 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою, в якій просить встановити факт належності їй - «Дмитрів Любов Петрівні» свідоцтва про право власності на житло від 26 вересня 2000 року - на квартиру АДРЕСА_1, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради на імя «ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6».

В заяві заявниця посилається на те, що 6 червня 1971 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 та Мазуркевич (після укладення шлюбу Дмитрів) ОСОБА_7, про що виконавчим комітетом Червоногребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області виконаний актовий запис № 9. 26 вересня 2000 року управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 видане свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1. На момент видачі вищезазначеного свідоцтва ОСОБА_1 була документована паспортом громадянина України серії КК № 179219, виданим 9 грудня 1998 року Київським РВ УМВС України в Одеській області, в якому її прізвище було зазначено, як «Дмітрієва». 23 серпня 2013 року заявниця отримала паспорт серії КМ № 852512, виданий Київським РВ ГУДМС України в Одеській області у з звязку з уточненням прізвища з «Дмітрієва» на «Дмитрів».7 січня 2017 року ОСОБА_4 помер, після чого відкрилася спадщина на належну йому частину квартири. Однак у звязку з існуванням розбіжностей в написанні її прізвища в паспорті та у правовстановлюючому документі, заявниця позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом порядку.

У судове засідання заявниця не зявилася, направила заяву, в якій підтримала свої вимоги, та просила їх задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2, у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлялися про час ті місце розгляду справи, направили заяви, в яких не заперечували проти задоволення вимог ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року, викладених у п. 1 постанови N 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому засіданні встановлено, що 6 червня 1971 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 та Мазуркевич (після укладення шлюбу Дмитрів) ОСОБА_7, про що виконавчим комітетом Червоногребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області виконаний актовий запис № 9.

26 вересня 2000 року управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 видане свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

На момент видачі вищезазначеного свідоцтва ОСОБА_1 була документована паспортом громадянина України серії КК № 179219, виданим 9 грудня 1998 року Київським РВ УМВС України в Одеській області, в якому її прізвище було зазначено, як «Дмітрієва».

23 серпня 2013 року ОСОБА_1 отримала паспорт серії КМ № 852512, виданий Київським РВ ГУДМС України в Одеській області у з звязку з уточненням прізвища з «Дмітрієва» на «Дмитрів», на а.с. 11 якого мається штам про реєстрацію місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 8 квітня 1988 року.

При викладених обставинах у суду не виникає сумнівів, щодо належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло від 26 вересня 2000 року - на квартиру АДРЕСА_1, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради на імя «ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6».

Керуючись ст.ст. 77, 81, 293, 315 ч.1 п. 6, 319 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (паспорт КМ № 852512, виданий 23 серпня 2013 року Київським РВ ГУДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_1) за участю заінтересованих осіб ОСОБА_3 (паспорт КЕ № 459172, виданий 22 листопада 1996 року Київським РВ УМВС України в Одеській області) та ОСОБА_2 (паспорт КМ № 989235, виданий 5 грудня 2015 року Київським РВ ГУДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло від 26 вересня 2000 року - на квартиру АДРЕСА_1, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради на імя «ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6», належить ОСОБА_1 (паспорт КМ № 852512, виданий 23 серпня 2013 року Київським РВ ГУДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного текту рішення суду.

Головуючий Калініченко Л. В.