Справа № 214/5420/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Євтушенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 19 листопада 2010 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалось. Протягом останнього часу шлюбні відносини між ними поступово погіршились. Зараз в їхніх відносинах взагалі відсутнє взаємопорозуміння та повага один до одного. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання не припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Поновлювати шлюбно-сімейні правовідносини не має наміру. Спору про поділ майна відсутній. З питань щодо утримання, виховання та визначення місця проживання спільної дитини, спору немає, оскільки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розлучення батьків буде проживати разом з нею, позивачкою, та знаходитись на її утриманні з урахуванням аліментних платежів батька дитини. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст. 112 СК України). Згідно положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу змінювати прізвище на дошлюбне наміру не має. За роки сімейного проживання вони з відповідачем втратили взаємне почуття поваги, любові один до одного і тому їхня сім'я фактично розпалась. Таким чином, вважає, що відновлення сім'ї з відповідачем неможливе.

У судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання заяви не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не подав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: паспорт (а.с.4-7, 8-11), свідоцтво про шлюб (а.с.12), свідоцтва про народження (а.с.13).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом свідоцтво про шлюб (а.с.12), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування сторін у зареєстрованому шлюбі.

Суд вважає належним доказом свідоцтво про народження (а.с.13), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявність у сторін малолітньої дитини.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 листопада 2010 року. Вказана обставина встановлена на підставі свідоцтва (а.с.12).

Ведення між позивачкою та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено, за роки сімейного проживання сторони втратили взаємне почуття поваги, любові один до одного, відновлення сім'ї з неможливе, поновлювати шлюбно-сімейні відносини з відповідачем позивачка не має наміру. Вказані обставини встановлені змістом позову.

До взаємин між сторонами належить застосувати норми СК України.

Відповідно до ст. 3 ч.2 СК України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам позивачки, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 110-112 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77,78,80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 19 листопада 2010 року у Саксаганському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, який мешкає: м. Кривий Ріг, бульвар європейський, 13/36, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул. В. Великого, 18/34, витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов