Справа № 309/3675/17
Провадження № 2/309/2022/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.

при секретарі Попадинець Я.В.

з участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

В позові посилається на те, що з відповідачем вона уклала шлюб 15 січня 2011 року, який був зареєстрований у відділі ДРАЦСу Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 03.

За час спільного проживання з відповідачем у них народилася одна дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Причиною розірвання шлюбу є те, що вони є людьми різних характерів та поглядів на сімейне життя, шлюб та сім'ю. Більше шести років вони разом не проживають та не ведуть спільне господарство, що виключає можливість примирення та збереження шлюбу. Їхній шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення.

В позові позивачка також зазначила, що неповнолітня донька проживає разом з нею, знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Донька навчається у першому класі, тому на її утримання потрібні значні витрати. Постійного місця роботи позивачка не має, регулярних доходів не отримує, тому не в змозі належним чином самостійно забезпечити дитину. Відповідач не приймає участі в утриманні доньки, не займається її вихованням та взагалі з дитиною не спілкується. Відповідач фізично здоровою та працездатною людиною, працює водієм карети швидкої медичної допомоги в Іршавській РЛ, інших утриманців не має.

В добровільному порядку дійти згоди відносно матеріального утримання доньки їм не вдається, у зв'язку з чим позивачка змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги змінила. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку та розірвати їх з відповідачем шлюб.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу і згідний сплачувати щомісячно аліменти на користь позивачки на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, посилаючись на наведені в поданому запереченні обставини.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

В зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 320 грн. ( 640 грн. х 50%).

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 142, 206, 258-268 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 112, 180, 182, 184 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Шлюб, зареєстрований 15 січня 2011 року у відділі ДРАЦСу Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 03 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне «ОСОБА_1».

Після розірвання шлюбу доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та залишити на проживання біля матері.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 27.11.2017 року.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Довжанин М.М.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.