Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3429/17
Провадження № 2/191/1526/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.
за участю секретаря Каліневич Ж.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Виконавчий комітет Синельниківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим будинком,-
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим будинком, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 квітня 2016 року він придбав у ОСОБА_4 квартиру № 3, що знаходиться в будинку № 2 по вулиці Олеся Гончара (Корчагіна) в місті Синельникове Дніпропетровської області. Договір купівлі - продажу вказаної квартири посвідчений приватним нотаріусам Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 11.04.2016 року та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за № 105. 14.04.2016 року вищевказана квартира зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 57335232 на праві приватної власності за мною, ОСОБА_1. На момент укладення договору купівлі - продажу у вказаній квартирі були зареєстровані члени сімі відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_2 . Згідно договору купівлі - продажу квартири відповідач зобов'язався зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб в квартирі протягом 10 днів, з момент) нотаріального посвідчення договору. Порушуючи умови Договору ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не знялися з реєстраційного обліку з вищевказаної квартири. Добровільно знятися з реєстрації відповідачі відмовляються по невідомим мені причинам. Реєстрація відповідачів у належній йому квартирі порушує його право на користування та розпорядження своєю власністю, фактично ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не проживають за місцем реєстрації більше року. Така поведінка відповідачів спричиняє йому, як власнику, певні незручності (оформлення субсидій та інше) та порушує його права, надані йому діючим законодавством. Реальне місце проживання відповідачів йому невідоме тому в позасудовому порядку шляхом подачі заяви у відповідні органи вирішити це питання неможливо.
Просить визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням (квартирою), розташованою за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Олеся Гончара (Корчагіна), 2/3, що є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомили, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, не надали відзиви.
Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 11 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5О, ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 квартиру № 3, що знаходиться в будинку № 2 по вулиці Олеся Гончара (Корчагіна) в місті Синельникове Дніпропетровської області. Договір купівлі - продажу вказаної квартири посвідчений приватним нотаріусам Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 11.04.2016 року та зареєстрований
Згідно до інформації адресно-довідкового відділу ГУДМС України в Дніпропетровській області, а також домової книги в квартирі № 3, що знаходиться в будинку № 2 по вулиці Олеся Гончара (Корчагіна) в місті Синельникове Дніпропетровської області значаться зареєстрованими ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Оскільки договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, суд при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, застосовує норми цивільного законодавства.
Згідно ст.386 ЦК України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.
Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідачі не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2 більше одного року без поважної причини.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 346, 391 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 141, 280-281, ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням (квартирою), розташованою за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Олеся Гончара (Корчагіна), 2/3, що є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_9