АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/5507/16-ц Головуючий суддя І інстанції Бобко Т. В.
Провадження № 22-ц/790/2174/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Колтунової А.І.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря - Прологаєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 31 січня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути зі ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 16 березня 2006 року у розмірі 80398,08 гривень та судові витрати у сумі 3654 гривні.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31 січня 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження факту укладання між сторонами кредитного договору та виникнення заборгованості у відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк».

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що сплив строк позовної давності про застосування якого заявлено стороною у спорі та матеріали справи не містять доказів про наявність у позивача поважних причин пропущення позовної давності у три роки для звернення до суду.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 березня 2006 року між ЗАТ КБ ПриватБанк (правонаступником якого є ПАТ КБ ПриватБанк згідно статуту ПАТ КБ ПриватБанк, затвердженого Загальними зборами акціонерів від 26 квітня 2013 року та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809) та ОСОБА_2 укладений договір про надання банківських послуг, згідно умов якого, відповідачу була надана кредитна карта Універсальна» з кредитним лімітом 15000 гривень зі сплатою процентів у розмірі 2,5% щомісячно із розрахунку 360 днів на рік.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі та відкрив відповідачу рахунок, відповідач в ході судового розгляду не заперечував щодо отримання ним кредитної карти.

Відповідно до п. 6.5 Умов договору, відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентам за його користування, по витратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених вказаним договором.

Порядок нарахування та сплати процентів встановлений у п. 5 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач ОСОБА_2 допустив порушення грошового зобовязання за кредитним договором щодо погашення кредиту, процентів за користування кредитом у встановлені договором порядку та строки, у звязку з чим за відповідачем утворилася заборгованість, яка станом на 31 травня 2016 року складає: заборгованість за кредитом 15548,50 гривень, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 59044,91 гривень та 1500 гривень заборгованість за пенею та комісією.

Позовні вимоги є обґрунтованими, між тим заявлені з пропуском позовної давності.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями ст.1048 ЦК України проценти за договором займу (кредиту) нараховуються до дня фактичного повернення займу, якщо інше не передбачено договором.

Відповідачем заявлено про застосування позовної давності.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно з ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України).

Зазмістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторониправа напозов, тобто можливості реалізувати своє право впримусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4ст. 267 ЦК України).

Відповідно до Умов та правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором,що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду Українивід 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), від 18 червня 2014 року (справа №6-61цс14), від 30 вересня 2015 року (справа №6-154цс15), яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

За приписами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Судом установлено, що згідно з розрахунком позивача вся заборгованість за кредитом обраховується простроченою з 29.06.2012 року, останній платіж по кредитній картці відповідач здійснив 04.08.2009 року, а з позовом Банк звернувся лише 17 липня 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Доводи представника позивача про те, що незважаючи на сплив позовної давності для вимог про стягнення основної заборгованості за кредитом, з відповідача підлягають стягненню у межах строку позовної давності проценти за кредитом, які нараховуються щомісяця та є періодичним платежем за користуваня кредитними коштами, а також комісія, нарахована щомісячно унаслідок наявності простроченої заборгованості не ґрунтуються на законі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Підстав, передбачених ст.309 ЦПК України для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_1