АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
головуючий у суді першої інстанції: СупрунГ.Б.
доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Ратнікової В.М.

секретар: Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Громадської організації «Адвокатська дорадча група» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Громадської організації «Адвокатська дорадча група» (далі - ГО «Адвокатська дорадча група») про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації. Зазначив, що в соціальній мережі Facebook за електронною адресою http://www.facebook.com/aap.adg в публікаціях від 28 жовтня 2015 року, 13 листопада 2015 року, 14 листопада 2015 року, 16 листопада 2015 року, 23 листопада 2015 року, 26 листопада 2015 року, 01 грудня 2015 року, 06 грудня 2015 року, 09 грудня 2015 року, 22 грудня 2015 року, 23 грудня 2015 року, 27 грудня 2015 року, 27 березня 2016 року, 20 квітня 2016 року, 13 червня 2016 року, 04 серпня 2016 року ГО «Адвокатська дорадча група» була поширена інформація, що не відповідає дійсності, порушає його права, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, а саме: «ОСОБА_4 був керівником антитерористичної операції СБУ 18-20 лютого 2014 року під час Революції Гідності і він підозрюється у причетності до організації численних вбивств та поранень громадян, підпалу Будинку Профспілок та інших злочинах». Посилаючись на те, що поширена відповідачем інформація не відповідає дійсності, не є оціночними судженнями, а містить конкретні фактичні дані щодо нього, які його порочать та стверджують про вчинення ним злочину, ОСОБА_4 просив суд визнати вищевказану інформацію недостовірною та такою, що завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації та порушує презумпцію його невинуватості; зобов'язати ГО «Адвокатська дорадча група» спростувати недостовірну інформацію.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29 серпня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, подав апеляційну скаргу. Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що поширювана інформація про ОСОБА_4 є оціночним судженням відповідача; інформація є недостовірною; суд безпідставно зазначив, що порушення відповідачем п. 4 ст. 296 ЦК України виходить за межі позовних вимог.

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ГО «Адвокатська дорадча група» заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що в соціальній мережі Facebook, яка знаходиться за електронною адресою http://www.facebook.com/aap.adg, в публікаціях від 28 жовтня 2015 року, 13 листопада 2015 року, 14 листопада 2015 року, 16 листопада 2015 року, 23 листопада 2015 року, 26 листопада 2015 року, 01 грудня 2015 року, 06 грудня 2015 року, 09 грудня 2015 року, 22 грудня 2015 року, 23 грудня 2015 року, 27 грудня 2015 року, 27 березня 2016 року, 20 квітня 2016 року, 13 червня 2016 року, 04 серпня 2016 року ГО «Адвокатська дорадча група» була поширена інформація наступного змісту: «ОСОБА_4 був керівником антитерористичної операції СБУ 18-20 лютого 2014 року під час РеволюціїГідності і він підозрюється у причетності до організації численних вбивств та поранень громадян, підпалу Будинку Профспілок та інших злочинах».

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що честь та гідність визнаються найвищими соціальними цінностями та їх порушення, внаслідок поширення про особу недостовірної інформації, надають особі прав вимагати в судовому порядку спростування цієї інформації та визнання її недостовірною (ст.32 Конституції України).

Відповідно до ст. 200 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до положень ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій, наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до роз'яснень пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 15 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення цією особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо).

У п. 19 згаданої постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'яснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Як вбачається з матеріалів справи, інформація, яку просить спростувати ОСОБА_4, а саме: «ОСОБА_4 був керівником антитерористичної операції СБУ 18-20 лютого 2014 року під час Революції Гідності і він підозрюється у причетності до організації численних вбивств та поранень громадян, підпалу Будинку Профспілок та інших злочинах» була поширена ГО «Адвокатська дорадча група» у зв'язку з висвітленням ходу розслідування подій на Майдані, що мали місце 18-20 лютого 2014 року.

Також, як вбачається з матеріалів справи, 03 березня 2015 року ОСОБА_4 була вручена підозра за ч. 2 ст. 365; ст. 340; ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 115 КК України. Обвинувальний акт двічі повертався прокурору для виправлення недоліків.

У поширених публікаціях ГО «Адвокатська дорадча група» було узагальнено та зазначено, в чому підозрюється позивач.

Факт пред'явлення підозри у вчиненні кримінальних правопорушень позивачем не спростований.

Таким чином, поширену інформацію в частині «ОСОБА_4 … він підозрюється у причетності до організації численних вбивств та поранень громадян, підпалу Будинку Профспілок та інших злочинах» слід вважати такою, що відповідає дійсності.

Також, з аналізу поширеної інформації вбачається, що відповідач не констатує винність позивача у вчиненні кримінальних про ворушень, а лише зазначає про пред'явлення йому підозри. Тому, посилання позивача, на те, що відповідачем порушено принцип невинуватості, є безпідставними.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження правильності зазначення поширеної інформації в частині того, що «ОСОБА_4 був керівником антитерористичної операції СБУ 18-20 лютого 2014 року під час Революції Гідності…».

Разом з тим, з огляду на характер вказаної інформації, відсутні підстави вважати, що саме по собі її поширення має наслідком порушення особистих немайнових прав позивача, завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає йому повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, що виключає необхідність її спростування.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов по суті правильного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на те, що відповідач, поширюючи недостовірну інформацію про позивача, не зазначив офіційних джерела її походження, а також незаконно використав посилання на ім'я позивача у згаданих публікаціях в порушення положень ст. 296 ЦК України.

Пред'явлення ОСОБА_4 підозри є встановленою в судовому засіданні обставиною, а також є загальновідомим фактом та не спростоване відповідним доказами. Предметом позову ОСОБА_4 є визнання поширеної відповідачем інформації недостовірною та такою, що завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації та зобов'язання відповідача спростувати недостовірну інформацію, а не питання незаконного використання його ім'я у згаданих публікаціях, а тому, з урахуванням принципу диспозитивності, в рамках предмету доказування, положення ст. 296 ЦК України не підлягають застосуванню в даному випадку, суд не вправі надати оцінку з приводу правомірності використання відповідачем ім'я позивача та наслідків, що настали.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 серпня 2017року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складене 26 грудня 2017 року.

Головуючий: Т. О. Невідома

Судді: Д. Р. Гаращенко

В.М. Ратнікова