Справа № 750/1041/17
Провадження № 2/750/669/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.,

за участі секретаря Юрченко І.В.,

за участі представника позивача, відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди -

В с т а н о в и в :

30.01.2017 року Чернігівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 з позовом про стягнення грошових коштів в сумі 23040,71 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1В перебувала на обліку як безробітна в Чернігівському міському центрі зайнятості з 22.03.2006 року по 26.04.2007 року, з 02.03.2009 року по 16.03.20101 року та з 01.12.2016 року і отримувала соціальні послуги та забезпечення відповідно до ст.. Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». За результатами розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було встановлено (Акт розслідування страхових випадків від 13.12.2016 № 620), що під час надання статусу безробітного, в період перебування на обліку та отримання допомоги по безробіттю ОСОБА_1 в період з 06.04.2000 року по 10.10.2014 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець, про що не повідомила центр зайнятості, що спричинило неправомірне отримання нею статусу безробітного та виплати допомоги по безробіттю в період з 22.03.2006 року по 16.03.2007 року у сумі 9810,14 грн. та за період з 21.03.2009 року по 15.03.2010 року в сумі 13230,57 грн. Листом від 14.12.2016 № 05/4766 ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність повернути неправомірно отриману нею допомогу по безробіттю у сумі 23040,71 грн. Станом на день розгляду справи, завдана Чернігівському міському центру зайнятості ОСОБА_1 шкода не відшкодована.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав..

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заявила клопотання про застосування строків позовної давності.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 перебувала на обліку як безробітна в Чернігівському міському центрі зайнятості та отримувала соціальні послуги і забезпечення відповідно до ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» в період з 22.03.2006 року по 16.03.2007 року та в період з 21.03.2009 року по 15.03.2010 року.

Під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було встановлено, що на момент реєстрації як безробітної, ОСОБА_1. була зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності з 04.06.2000 року, про що не повідомила центр зайнятості, інформація щодо припинення її підприємницької діяльності відсутня (а.с. 5).

Згідно довідки-розрахунку № 06/4738 від 13.12.2016 року матеріальне забезпечення яке отримала ОСОБА_1 за час перебування на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості за період з 22.03.2006 року по 16.03.2007 року та в період з 21.03.2009 року по 15.03.2010 року становить 23040,71 грн. (а.с.9).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI, до зайнятого населення належать, зокрема, особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно.

Отже, на дату звернення до Чернігівського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного ОСОБА_1 відносилася до категорії зайнятого населення.

Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 613 від 15.06.2015 (далі-Порядок надання допомоги по безробіттю), визначено (п.п 2 п.1 розділу V), що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198 (далі - Порядок реєстрації). Згідно з пп.1 п. 37 Порядку реєстрації, центр зайнятості припиняє реєстрацію (а відтак - і виплату допомоги по безробіттю) з дня зайняття іншим видом діяльності.

При реєстрації в центрі зайнятості ОСОБА_1 не повідомила про те, що вона зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності, що спричинило неправомірне отримання нею статусу безробітного та виплати допомоги по безробіттю в період з 22.03.2006 року по 16.03.2007 року та в період з 21.03.2009 року по 15.03.2010 року в сумі 23040,71 грн..

Відповідно до ч. 3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих даних та документів, на підставі який приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення покладається на зареєстрованого безробітного.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» на застрахованих осіб, зареєстрованих в установленому порядку як безробітних, покладено обов'язок своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 2, 3 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2006 р. N 357 розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені у документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - центри зайнятості), у разі, коли: подані застрахованою особою документи дають їй право на одержання допомоги по безробіттю відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття";

Відповідно до приписів пунктів 2-3 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним» затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 р. N 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 р. N 7-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за N 232/16248 розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов'язкове соціальне страхування на випадок безробіття (далі - центри зайнятості) у разі, коли подані застрахованою особою документи дають їй право на одержання допомоги по безробіттю відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Тобто як вбачається із наведених вище нормативних актів обовязок перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної покладався на державну службу зайнятості.

Відповідно до ст.. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, оскільки обовязок перевірки достовірності даних під час перебування відповідача на обліку з 22.03.2006 року по 16.03.2007 року та за період з 21.03.2009 року по 15.03.2010 року покладався на державну службу зайнятості, а із даним позовом позивач звернувся 30.01.2017 року, у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку із пропуском строків позовної давності.

Керуючись ст.ст. 60, 88, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,

Вирішив :

у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Литвиненко