Справа № 194/1038/16-ц
Провадження № 2/194/91/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Пономаренко І.П.

за участю секретаря судового засідання Шеймухової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про захист прав споживача та стягнення сплачених коштів за договором фінансового лізінгу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в липні 2016 року він мав намір придбати автомобіль Volswagen Polo Sedan, в телефонному режимі представник відповідача повідомила його, що вартість вище зазначеного автомобіля складає 175000 грн. В офісі відповідача його повідомили, що для купівлі автомобіля Volswagen Polo Sedan йому слід внести передплату в розмірі 33950 грн., після чого автомобіль буде доставлено до м. Дніпра протягом 5 днів, де він зможе його забрати, сплативши залишок суми у розмірі 169750 грн. з урахуванням винагороди товариства в розмірі 13%, яка вже включена в цю вартість. Позивач в позовній заяві також вказує, що представник відповідача прискорювала його прийняти рішення, мотивуючи це тим, що скоро обідня перерва і він не встигне оплатити в банку передплату, як гарантію того, що він не відмовиться від купівлі автомобіля, надала йому реквізити для сплати передплати та пояснила, що поки він буде вносити передплату, вона тим часом підготує договір. Після сплати ним передплати у розмірі 33950 грн. представник відповідача надала йому договір фінансового лізингу № 005024. Під час укладання договору фінансового лізингу представник відповідача розяснила йому, що автомобіль йому буде продано за ціною, за якою «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» придбала його в 2014 році, тобто за 175000 грн., а ціна 339500 грн. це ціна такого ж автомобіля на сьогоднішній день, тому йому не слід звертати на це увагу, ознайомитися з умовами договору у нього не було можливості через обмаль часу у менеджера відповідача. Приїхавши додому, та ознайомившись з умовами договору, він зрозумів, що підписав не договір купівлі-продажу автомобіля, а договір фінансового лізингу, вартість якого не 175000 грн., а 339500 грн. Сплачені ним на користь відповідача 33950 грн. виявилися адміністративним платежем, які при жодних обставинах не підлягають поверненню, а не частиною вартості автомобіля, як запевняла його представник лізингової компанії. З моменту укладення договору і до цього часу він автомобіль так і не отримав, хоча минуло вже більше місяця. Окрім того, згідно додатку № 1 даного договору він має сплачувати щомісячні платежі в розмірі 563,58 доларів США, хоча він повідомляв представника відповідача, що бажає розрахуватися за автомобіль в два етапи: передплата та залишок суми після отримання автомобіля, ніяких кредитних умов та лізингових договорів з умовами кредитного договору він не мав наміру укладати. У звязку з тим, що його було введено в оману, він 27 липня 2016 року направив на адресу відповідача лист щодо розірвання даного договору. 01 серпня 2016 року йому надійшло повідомлення про отримання відповідачем його листа, але до цього часу жодної відповіді від відповідача він так і не отримав. Статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що плата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором і такі платежі можуть включати суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Згідно п. 9.1 Договору адміністративний платіж в сумі 33950 грн. фактично є винагородою відповідача за організацію та ведення договору, а тому вказаний Договору порушує принцип добросовісності, оскільки відповідач не обґрунтував в договорі співмірність розміру платежу за організацію даного договору, виконаній послузі, яка згідно ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» не є лізинговим платежем, а фактично полягала у виготовлення стандартної форми договору. Крім того, укладений договір містить несправедливі умови для споживача. На підставі зазначеного просить визнати недійсним договір фінансового лізингу № 005024 від 25 липня 2016 року, укладений між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», стягнути з відповідача на його користь 33950 грн., та понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору. Пізніше позивач збільшив позовні вимоги, зазначив, що згідно п.4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії, та просив визнати недійсним договір фінансового лізингу № 005024, укладений між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» 25 липня 2016 року, стягнути з відповідача на його користь сплачені ним 33950 грн. за укладеним договором фінансового лізингу № 005024 від 25 липня 2016 року, та понесені по справі судові витрати.

Позивач надав до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.

У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, суд приходить до висновку про необхідність розгляду вказаної справи в заочному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209-210, 224, 225 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Розглянути цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про захист прав споживача та стягнення сплачених коштів за договором фінансового лізінгу в заочному порядку.

Згідно ЦПК України ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: І.П. Пономаренко