АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7635/17 Справа № 200/5083/17 Головуючий у 1 й інстанції - Єлісєєва Т. Ю. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про стягнення суми 3% річних від суми заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 16 березня 2017 року апеляційним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яким апеляційну скаргу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» задоволено частково: заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2016 року - скасовано та задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Кредит Дніпро» про стягнення суми, а саме, стягнуто з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на користь ОСОБА_3 суму вкладу за договором строкового банківського вкладу НОМЕР_1 «VIP - прибутковий» від 15 листопада 2013 року у розмірі 53000,00 євро, 3,5 % річних у сумі 1077,42 євро, 3% річних від суми заборгованості в сумі 6968,00 грн., та судовий збір у сумі 6890,00 грн. В зазначеному рішенні судом встановлено, що відповідач своєчасно не видав позивачу суму вкладу та проценти по ньому, тобто порушив зобов'язання за договором, що на думку колегії суддів є підставою застосування наслідків такого порушення, а саме нарахування та стягнення 3 % річних від простроченої суми.

У зв'язку з чим, ОСОБА_3 просив суд стягнути з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на користь позивача 3% річних від суми заборгованості, що складає 76527,83 грн., а також судові витрати.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року від 14 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено та стягнуто з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на користь позивача 3% річних від суми заборгованості, що складає 76527,83 грн. та судовий збір в розмірі 765,28 грн., а всього - 77293,11 грн.

Не погодившись із таким рішенням, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін, з таких підстав.

Судом встановлено, що 16 березня 2017 року апеляційним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яким апеляційну скаргу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» задоволено частково, заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2016 року - скасовано та задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Кредит Дніпро» про стягнення суми вкладу, а саме, стягнуто з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на користь ОСОБА_3 суму вкладу за договором строкового банківського вкладу НОМЕР_1 «VIP - прибутковий» від 15 листопада 2013 року у розмірі 53000 євро, 3,5 % річних у сумі 1077,42 євро, 3% річних від суми заборгованості в сумі 6968,00 грн., та судовий збір у сумі 6890,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України (чинній в редакції станом на вересень 2017 року), обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області встановлено, що прострочена сума становить 54077,42 євро (53000 - сума вкладу + 1077,42 - сума процентів) та 3% річних від простроченої суми за 524 дні в розмірі 6968,00 грн.

Три відсотка річних можуть бути нараховані, починаючи з дня невиконання зобов'язання, тобто з 16 червня 2014 року і по 31 березня 2016 року включно, що складає 655 днів: ((53 000 + 1 077,42) х 28,68 : 100) х 3%) : 365 х 655 = 83 495, 83 грн.; 83495, 83 грн. - 6968,00 грн. (сума, стягнута рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області з відповідача) = 76527,83 грн.

Тож, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки при вирішенні цивільної справи №200/5083/17 ОСОБА_3 було невірно вираховано 3% річних, а суди розглядають справи в межах вимог заявлених позивачем, то з урахуванням вже стягнутих 6968,00 грн. 3% річних рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року, з ПАТ «Банк Кредит Дніпро», який відповідно до ст. 625 ЦК України не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язань за договором, підлягає стягненню недорахована сума в розмірі 76 527,83 грн.

В своїй апеляційній скарзі, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, а також, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Основним доводом апеляційної скарги відповідача є те, що 3% річних недорахованих в первісному позові ОСОБА_3 в справі №200/7862/16-ц не можуть бути підставою для звернення із новими вимогами про стягнення суми 3% річних від суми заборгованості за банківським вкладом НОМЕР_1 «VIP - прибутковий» від 15 листопада 2013 року.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, оскільки стягнення з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» 76527,83 грн. є законним правом позивача, яке виникло внаслідок прострочення відповідачем виконання зобов'язання, спрямоване на відшкодування матеріальних ОСОБА_3 кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Будь-яких спростувань щодо наведеного нового позивачем розрахунку 3% річних від простроченого виконання зобов'язання з урахуванням вже стягнутих за рішенням суду 6968,00 грн., ПАТ «Банк Кредит Дніпро» ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної не надав.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова