Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд

у складі: головуючого-судді Кускова Т.В.

при секретареві: Сіпаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог посилався, на те, що у жовтні 1975 року його батько ОСОБА_5 отримав Свідоцтво на право власності на домоволодіння по вул. К. Маркса буд. 17 у смт. Біловоськ Луганської області.

Вважає, що його матір має право власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна, як такого, що набуте у шлюбі.

Вказував, що 22 лютого 2003 року мати ОСОБА_6 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину домоволодіння по вул. К. Маркса буд. 17 у смт. Біловоськ Луганської області. Він, брат та батько прийняли спадщину після її смерті по 1/6 частині кожен.

16 вересня 2016 року помер його батько ОСОБА_5 Із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернувся він, його брат та донька батька від першого шлюбу ОСОБА_4

Зазначав, що до складу спадкового майна увійшли: житловий будинок по вул. К. Маркса буд. 17 у смт. Біловоськ Луганської області та земельна ділянка за цією ж адресою, площею 0,11 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Вважає, що його частка у вказаному спадковому майні 2/9 частин.

Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та землю.

Посилається на втрату оригіналів документів його батьком, а саме свідоцтва про право власності на житловий будинок та державного акту на земельну ділянку.

У звязку з наведеним просив суд:

визнати право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на житловий будинок домоволодіння по вул. К. Маркса буд. 17 у смт. Біловоськ Луганської області, побудований ними у 1975 році;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/18 частин спадкового майна, а саме: житлового будинку по вул. К. Маркса буд. 17 у смт. Біловоськ Луганської області, загальною площею 63,6 кв.м., житловою 33,2 кв.м, тамбур площею 4,2 кв.м., літня кухня площею 21,8 кв.м., погрію площею 7,5 кв.м., сарай площею 6,1 кв.м, гараж площею 21,9 кв.м., душ, туалет, огорожу, колонку по вул. Аграрній, 17 смт. Біловодськ Луганської області;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/18 частин земельної ділянки по вул. Аграрній, 17 смт. Біловодськ Луганської області, належної ОСОБА_5 на підставі державного акту серії ЛГ № НОМЕР_1.

Позивач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечує про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_4 теж в судове засідання не зявилася, звернувся до суду з заявою в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до Свідоцтва про народження, виданого Біловодський рай. ЗАГСом Луганської області 03 квітня 1974 року, актовий запис № 30 батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 5).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 31 серпня 2016 року, виданого Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області 20 квітня 1969 року між батьками позивача було укладено шлюб (а.с. 10)

Свідоцтвом про смерть, виданим повторно 23 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 31 підтверджується, що ОСОБА_6 померла 22 лютого 2003 року (а.с.14 зворот).

Довідкою Біловодської селищної ради Луганської області від 31 серпня 2016 року № 53 підтверджується, що ОСОБА_6 на день смерті 22 лютого 2003 року була зареєстрована та проживала по вул. Аграрній. 17 у смт. Біловодськ Луганської області із чоловіком ОСОБА_5, сином ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно Свідоцтва про смерть, виданого 23 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 106 ОСОБА_5 помер 16 серпня 2009 року (а.с. 14).

Довідкою Біловодської селищної ради Луганської області від 12 квітня 2016 року № 2058 підтверджується, що ОСОБА_5 на день смерті 16 серпня 2009 року був зареєстрований та проживав по вул. Аграрній. 17 у смт. Біловодськ Луганської області із сином ОСОБА_1 (а.с. 6).

Рішенням виконавчого комітету Біловодської селищної ради від 20 жовтня 1970 року № 18 надано право індивідуального будівництво на земельній ділянці під номером 11 А по вул. К. Маркса у смт. Біловодськ Луганської області (а.с. 8).

Рішенням виконавчого комітету Біловодської селищної ради від 22 вересня 1975 року «Про оформлення правових документів на домоволодіння № 11 по вул. К. Маркса у смт. Біловодськ Луганської області» вирішено видати свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння 11 А по вул. К. Маркса у смт. Біловодськ Луганської області (а.с. 7).

Відповідно до Розпорядження № 4 Біловодського селищного голови від 04 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць, провулків, площ у смт. Біловодськ» вул. К.Маркса перейменовано на Аграрну (а.с. 9).

Як вбачається із Державного акта на право приватної власності на землю ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Біловодської селищної ради від 05 версеня 1997 року належить земельна ділянка плошею 0,11 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с. 11).

Свідоцтвом про право особистої власності від 10 грудня 1975 року підтверджується право власності ОСОБА_5 на домоволодіння № 11 А та 2 сараї по вул. К. Маркса у смт. Біловодськ Луганської області (а.с. 20).

Постановою нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори від 13 вересня 2016 року № 903/02-31 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку по вул. Аграрній, 17 у смт. Біловодську Луганської області та житловий будинок за цією ж адресою через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів (а.с. 12).

Із рішення № 98 Виконавчого комітету Біловодської селищної ради від 05 серпня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі дубліката свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок № 17 по вул. Аграрній у смт. Біловодськ Луганської області у звязку з тим, що заява про надання дубліката свідоцтва подана неналежною особою (а.с. 13).

Рішенням № 135 виконавчого комітету Біловодської селищної ради від 23 вересня 2016 року «Про переномерацію та присвоєння адреси будинку по вул. Аграрна в смт. Біловодськ» перенумеровано житловий будинок по вул. Аграрній в смт. Біловодськ, який належав ОСОБА_5 з номерного знаку № 11 А на № 17 (а.с. 18).

Листом відділу Держгеокадастру у Біловодському районі Луганської області від 11 липня 2016 року 0-28-0.4-5067/2-16 відмовлено у видачі дублікату державного акту на право власності на земельну ділянку, належну ОСОБА_5 (а.с. 17).

17 березня 2016 року КП «Біловодське бюро технічної інвентаризації» надано довідку про те, що право власності на нерухоме майно за адресою вул. Аграрна, 17 в смт. Біловодськ Луганської області зареєстроване за ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 10 грудня 1975 року (а.с. 15).

Технічний паспорт на будинок по вул. Аграрна, 17 в смт. Біловодськ Луганської області виготовлений на ОСОБА_1

Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню наступні правові норми.

Як передбачено частинами 1 і 3 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до частини 4-5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або подовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються зазначеним Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, при відкритті спадщини після смерті ОСОБА_6 діяв ЦК УРСР 1964 року, стаття 549 якого передбачала, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач, його брат та батько прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6, оскільки на час відкриття спадщини постійно батько та позивач ОСОБА_1 проживали з нею разом у спірному будинку, а відповідач ОСОБА_3 прийняв спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном.

Крім цього, як встановлено судом та не заперечувалося сторонами по справі спірний будинок подружжя ОСОБА_3 будувало спільно, у шлюбі, а тому він є таким, що нажитий подружжям під час шлюбу і в порядку ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю УРСР вважається спільним майном подружжя, а кожен із них має рівні права на володіння, користування та розпорядження ним.

У силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, після смерті ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися позивач та відповідачі.

За таких обставин, ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може.

Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, при наданні правової оцінки цього позову суд враховує і рішення ЄСПЛ від 30 травня 2000 року у справі «Бельведере Альберєра проти Італії», рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс проти Сполученого Королівства», А98 (1986).

Враховуючи викладене вище, а також визнання позову відповідачами, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання права власності позивача на спадкове нерухоме майно та земельну ділянку оскільки матеріалами справи наявність такого права і правомірність його набуття підтверджені належними і допустимими доказами, а відсутністю правовстановлюючих документів позивач обмежується у реалізації такого права. Підстав для відмови у задоволенні таких вимог суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 житловий будинок по вул. К. Маркса (Аграрній), 17 у смт. Біловодську Луганської області.

Визнати за ОСОБА_6 В»ячеславом Миколайовичем право власності на 7/18 частин спадкового майна, а саме: житлового будинку (загальною площею 63,6 кв.м., житловою 33,2 кв.м.), тамбура площею 4,2 кв.м., літньої кухні, площею 21,8 кв.м., погребу, площею 7,5 кв.м., сараю, площею 6,1 кв.м., гаражу, площею 21,9 кв.м., душу, туалету, огорожі, колонки по вул. К. Маркса (Аграрній), 17 у смт. Біловодську Луганської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/18 частин спадкового майна, а саме: земельної ділянки по вул. К. Маркса (Аграрній), 17 у смт. Біловодську Луганської області, належної ОСОБА_5 на підставі державного акта серії ЛГ № НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а якщо особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Т.В.Кускова