АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 628/348/17 Головуючий суддя І інстанції Коваленко О. А.
Провадження № 22-ц/790/5270/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Кругової С.С., Колтунової А.І.

за участю секретаря: Плахотнікової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові

цивільну справу № 628/348/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області ухвалене 29 червня 2017 року об 09 год. 53 хв., під головуванням судді Коваленко О.А. в залі суду в місті Куп'янськ,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28 березня 2015 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 22755,81 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Проте, відповідач умови договору кредиту не виконав, в результаті чого, станом на 20 листопада 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 40513,36 грн., з якої: 21864,64 грн. - заборгованість за кредитом; 3475,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14659,73 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди: 513, 34 грн. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 29 червня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту № б/н від 28 березня 2015 р. у розмірі 40513, 36 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1600 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково, стягнути з відповідачки 21864,64 грн. - заборгованість за кредитом, 3475,65 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу представник відповідача вказує на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права. Зазначає, що пеня і штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 березня 2015 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, предметом якої стало надання строкового кредиту в сумі 22755, 82 гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9, 99 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, в порядку та на умовах, визначених Договором - заявою, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, з погашенням заборгованості починаючи з 1 по 25 число кожного місяця шляхом надання банку щомісячного платежу, зі сплатою штрафу відповідно до Генеральної угоди.

Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено, що згідно ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в даній Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день, по зобов'язанням строк виконання яких не настав, Сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 513, 34 грн.

Генеральною угодою від 28 березня 2015 року сторони узгодили розмір заборгованості за кредитним договором, а також остаточний термін погашення заборгованості.

За загальними правилами, що випливають з положень ст. ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 610, 614, 622-625, ЦК України, цивільні права та обов'язки, виникають, зокрема, з договорів, і повинні належно виконуватися; позичальник зобов'язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати виконання порушеного зобов'язання, стягнення неустойки; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов'язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в т.ч., вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 628, ч. 1 ст. 634 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У зв'язку з порушенням договірних зобов'язань у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 20 листопада 2016 року становить 40513, 36 грн., з якої: 21864, 64 грн. - заборгованість за кредитом; 3475, 65. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 14659, 73 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди: 513, 34 грн. - штраф.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.03.2015 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 22755,81 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Наявність та розмір заборгованості за тілом кредиту у сумі 21864,64 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 3475,65 грн. відповідачем фактично не оспорюється.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Разом з тим, відповідно до матеріалів справи, штраф і пеня нараховані відповідачу за одні й ті самі порушення, а тому колегія суддів вважає, що вимоги про стягнення з боржника одночасно штрафу й пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня, у задоволенні вимог про стягнення штрафу необхідно відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом зазначених норм початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Виходячи з того, що право на отримання неустойки кредитор має до повного виконання зобов'язання, то стягнення неустойки за період в межах встановленого ст. 258 ЦК України річного терміну до звернення з позовом до суду не є стягненням після спливу позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача заявляв про застосування позовної давності у запереченнях проти позову, що були подані до суду першої інстанції до ухвалення рішення (а.с. 86-87).

З матеріалів справи вбачається, що з позовом до суду позивач звернувся 08.02.2017 року, що вбачається із штемпеля на конверті поштового відправлення (а.с. 112).

Отже, окрім заборгованості за тілом кредиту у сумі 21864,64 грн., заборгованості за відсотками 3475,65 грн. з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також і заборгованість за пенею в межах позовної давності за період з 08.02.2016 року по 20.11.2016 року в сумі 7871,22 грн.

Судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду 1600 грн. розподіляються між сторонами у відповідності до вимог ЦПК України - пропорційно до задоволених вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право змінити рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ч. 1 ст. 367, ст. 368, ч. 1 п. 2 ст. 374, ст. 381, ст. 382, ст.ст. 383,384,389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 29 червня 2017 року змінити.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту № б/н від 28 березня 2015 року у сумі 21864,64 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3475,65 грн., заборгованість за пенею та комісією 7871,22 грн.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати - 1296 грн.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - А.І. Колтунова

С.С. Кругова

Повний текст постанови складено 26 грудня 2017 року.