Єдиний унікальний номер: 448/1713/16-ц
Провадження № 2/448/259/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30.11.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Кічака Ю.В., при секретарі Шегинській Л.М, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Мостиська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом покликаючись на те, що її батькові ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року належало будинковолодіння по АДРЕСА_1 За свого життя своїм майном батько не розпорядився. Спадщину після його смерті у відповідності до ст.549 ЦК УРСР 1963 року прийняла його дружина ОСОБА_5, вступивши в управління спадковим майном.

Стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її матір ОСОБА_5 Остання за життя своїм майном також не розпорядилась. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом спадщини є вона (позивачка ОСОБА_1.) та її брат та сестра, відповідно ОСОБА_2 і ОСОБА_3, котрі на спадкове майно не претендують.

Зазначає, що вона, позивачка ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавцем ОСОБА_5 за життя належним чином не оформлено право власності на спірне будинковолодіння.

З огляду на наведені обставини, просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, позивачкою ОСОБА_1 право власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд слухати справу у її відсутності.

Представник відповідача - Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності та проти позову не заперечує.

Треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, в яких зазначили, що на спірне будинковолодіння не претендують та просять розглядати справу за їх відсутності.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, проте надіслав копію спадкової справи за №330/2014 заведеної внаслідок смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року та просив справу слухати у їх відсутності.

У ч.2 ст.197 ЦПК України зазначено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.10 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до змісту ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, батьку позивачки ОСОБА_1 належало будинковолодіння по АДРЕСА_1

14.01.1996р. відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4 Спадкодавець за життя усім своїм майном, в тому числі, як вважає суд, і зазначеним вище будинковолодінням, не розпорядився.

У ст.549 цього Кодексу зазначається, що спадкоємець прийняв спадщину: - якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; - якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину у відповідності до вимог ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963р. прийняла спадкоємець за законом його дружина - ОСОБА_5, вступивши в управління спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_5, яка за життя своїм майном, в тому числі належним їй будинковолодінням також не розпорядилася.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом зазначеної спадщини є діти померлої - позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3, треті особи по справі.

Як відомо із ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Слід зазначити те, що позивачка ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_5, однак такій було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавцем ОСОБА_5 за життя належним чином не оформлено право власності на вищевказане будинковолодіння.

Згідно ч.1 та 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Разом з тим, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи у справі, у встановлений законом строк відмовились від належних часток у спадщині, що відкрилася внаслідок смерті їх матері - спадкодавця ОСОБА_5, що підтверджується також їх заявами, поданими на адресу суду.

Беручи до уваги те, що позивачка ОСОБА_1 не відмовлялася від спадщини, суд приходить до висновку, що саме вона у встановленому законом порядку прийняла таку, яка відкрилася внаслідок смерті її матері - спадкодавця ОСОБА_5

Вказані обставини підтверджуються: заявою позивачки ОСОБА_1; заявою представника відповідача - Судововишнянської міської ради Мостиського району; заявами третіх осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3; копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_4, ОСОБА_5; звітом про оцінку майна (будинковолодіння); копією паспорта позивачки ОСОБА_1; копією спадкової справи №330/2014, заведеної внаслідок смерті ОСОБА_5; довідками виданими Судововишнянською міською радою Мостиського району; іншими матеріалами справи.

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право позивачки на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачкою ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.59-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Із ст.213 ЦПК України відомо, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши такі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_1 Наявними у справі доказами установлено, що остання є спадкоємцем за законом майна ОСОБА_5, у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті останньої, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на спірне будинковолодіння.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 197, 208, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «____»____________ 20 ___ р.

Суддя Ю.В.Кічак