Провадження №2-о/523/46/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою в якій просить встановити факт його проживання однією сімєю з ОСОБА_2 з 1993р. до день її смерті, а саме по 22.06.2016р.

Заявумотивує тим,що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Заявник у встановлений законом строк звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено, в звязку з недоведеністю його спільного проживання однією сімєю з спадкодавцем. ОСОБА_1 стверджує, що він з 1993р. по 2000р. проживав з ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2, а після, переїхав разом з нею в квартиру АДРЕСА_1 де і проживає до цього часу.

Встановлення даного факту ОСОБА_1 необхідно для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, як спадкоємцем четвертої черги. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

У судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали, просять задовольнити.

Представник Одеської міської ради направив до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, заслухавши заявника та його представника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, встановивши факти, прийшов до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД №301140, виданого на підставі а/з №816 від 10.09.1976р. Жовтневим відділом ЗАГС м. Одеси, ОСОБА_1 народився 20.08.1976р. Батьками в свідоцтві були записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.11).

В свою чергу батько заявника ОСОБА_3 був народжений 11.06.1950р. від ОСОБА_5 та ОСОБА_6, між якими 29.03.1963р. був розірваний шлюб. Згодом,ОСОБА_5 05.05.1963р. уклав шлюб з ОСОБА_2 (а.с.6,7).

Отже, ОСОБА_2 є мачухою ОСОБА_5 та бабусею заявника ОСОБА_1 відповідно.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 померла 20.06.2016р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №454392, виданого на підставі а/з № 6391 від 21.06.2016р. складеного Одеським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.5).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частини квартири АДРЕСА_1. Вказана частка квартири належить померлій на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 29.03.2000р. (а.с.17). На підставі вказаного договору інша частина квартири належить заявникові ОСОБА_1

З представленої копії спадкової справи №65/2016 заведеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 до майна ОСОБА_2, померлої 20.06.2016р. убачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1, як спадкоємець четвертої черги, оскільки вважає, що він проживав зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сімєю більш пяти років. Інші особи, які б вважали себе спадкоємцями після смерті ОСОБА_2, як за законом так і за заповітом, із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Такі особи не встановленісудом (а.с.46-54).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 та його бабуся ОСОБА_2, починаючи з 1993р. по 2000р., проживали однією сімєю в квартирі АДРЕСА_2, а після її продажу, з 29.03.2000р. в квартирі АДРЕСА_1.

Так, згідно паспорту громадянина України серії КМ №965670, виданого Суворовським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області ОСОБА_1 з 17.05.2000р. зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12). Факт проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою також підтверджується представленою довідкою Ф-1 від 16.09.2016р. №97 (а.с.16).

Допитані у судовому засіданні свідкиБезрукова Л.Ф., ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10 з достовірністю підтвердили той факт, щоПодуст В.В. з 2000р. проживав в квартирі №109 з ОСОБА_2, а після укладання шлюбу з ОСОБА_11 (11.08.2007р.)продовжив разом з дружиною проживати у вказаній квартирі. Свідки зазначили, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 мали спільний бюджет, вони спільно вели господарство, піклувалися один за одного.

Допитана свідок ОСОБА_12 крім зазначених вище обставин, також підтвердила спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сімєю з 1993р. по 2000р. в квартирі АДРЕСА_3.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Незважаючи на доведеність заявником факту його спільного проживання однією сімєю з ОСОБА_2 з 1993р. по день її смерті, заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 2 ст.3 СК України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Дана норма набула законної сили з 01.01.2004р.

Право на спадкування у четверту чергу за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Дане положення регламентовано ст.1264 ЦК України, яка також набула законної сили з 01.01.2004р.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналізуючи зазначені норми, слід дійти висновку, що правові наслідки встановлення факт проживання однією сімєю більш пяти років, що дає право на спадкування в порядку четвертої черги, виникло з 01.01.2004р., тобто з часу набрання законної сили Сімейним та Цивільним кодексами України. До прийняття вказаних кодексів, законодавство України не було передбачало можливість встановлення такого факт, який на своєї меті має наслідок прийняття спадщини особами, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відтак, встановлений судом факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1993р. по 01.01.2004р. не має правових насідків, в звязку з чим в його задоволені за вказаний період слід відмовити.

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, слід дійти висновку, що ОСОБА_1 було доведено факт його спільного проживання однією сімєю з ОСОБА_2 з 01.01.2004 року по день смерті останньої 20.06.2016р. в квартирі АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10,11,64,209,212,214,215,256,259ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сімє ю ОСОБА_2, померлою 20.06.2016р. з ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 з 01.01.2004 року по 20 червня 2016року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення та заінтересованою особою в той же строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя