Справа № 357/8134/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Протасова О. М. ,

при секретарі Зінченко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з названим позовом, обґрунтовуючи його тим, що приватний нотаріус, вчиняючи виконавчий напис не врахував та не перевірив факту наявності документів, що підтверджують безспірність заборгованості, не перевірив факту направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень та можливого звернення стягнення на предмет іпотеки, чим порушив вимоги ст.. 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Як підсумок, позивач просив суд визнати виконавчий напис, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованим в реєстрі 16 травня 2017 року за № 6777 щодо задоволення вимог стягувача за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання боржником умов кредитного договору за період з 20 березня 2016 року по 20 березня 2017 року, а саме: заборгованість за кредитом 679183,81 грн., заборгованість за відсотками 109419,13 грн., загальна сума заборгованості 788602,94 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Позивач про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив. Разом з тим, позивачем подано заяву, за якою останній просить справу розглядати за його відсутності, а свої позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак свого представника в судове засідання не направив, причини неявки не повідомив. Від відповідача до суду надійшли заперечення проти позову, за якими останній просить суд відмовити в задоволенні позову.

Треті особи про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак в судове засідання не зявилися, причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи до суду від третіх осіб не надходило.

Оглянувши матеріали даної цивільної справи, суд встановив наступне.

Так, судом встановлено, що 31 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №385/118/08-Пі, за умовами якого кредитор зобовязується надати позичальнику грошові кошти на умовах, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами зі сплатою 24 % процента річних за кредитом в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 1163,16 грн., з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 30 липня 2018 року на умовах, визначених договором.

В подальшому до цього договору його сторонами вносились відповідні зміни.

Остання зміна умов договору відбулася 30 березня 2015 року шляхом укладення сторонами згаданого вище договору договору про внесення змін №3 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №385/118/08-Пі від 31 липня 2008 року. Цими змінами кредитор та позичальник домовилися, зокрема, змінити валюту кредиту та перевести суму кредиту 36603,75 доларів США разом із нарахованими процентами в сумі 7194,78 доларів США в гривню. Зміна валюти заборгованості за договором кредиту здійснюється шляхом видачі двох разових кредитів загальною сумою 1313955,90 грн., з якої сума першого кредиту складає 350081,65 грн., а сума другого кредиту складає 963874,25 грн. Також, зазначеними змінами до кредитного договору викладено договір кредиту в новій редакції (додаток №1 до договору) (надалі Договір).

Як вбачається із п. 2.1. Договору, погашення кредиту в гривні 1 здійснюватиметься позичальником до 30 числа кожного місяця, починаючи з квітня 2015 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту в гривні 1 до 29 березня 2025 року (включно) на умовах, визначених договором.

Крім того, пунктом 3.1. Договору передбачено, що погашення кредиту в гривні 2 здійснюватиметься позичальником до 30 (четвертого) числа (включно) кожного місяця, починаючи з квітня 2015 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту в гривні 2 до 29 березня 2025 року (включно) на умовах, визначених цим договором. Погашення кредиту в гривні 2 здійснюється в строки, зазначені в п. 3.1. розділу ІІ договору, в порядку, передбаченому п. 1.2. розділу ІІ договору.

В пункті 3.2. Договору вказано про те, що сторони домовились: встановити проценту ставку за користування кредитом в гривні 2 в розмірі 1 процент річних; в разі, якщо станом на 01 січня будь-якого календарного року починаючи з 30 березня 2015 року позичальник порушить більше, ніж на 30 (тридцять) календарних днів будь-який із строків, встановлених цим Договором для сплати заборгованості за кредитом/процентами протягом попереднього календарного року користування кредитом в гривні 1 та/або кредитом в гривні 2, то починаючи з першого робочого дня календарного року, що слідує за роком, в якому відбулося вищезазнече істотне порушення строків/термінів, процентна ставка за користування кредитом в гривні 2 встановлюється у розмірі 13,3 (тринадцять цілих три десятих) процентів річних. При цьому, визначення вказаного вище тридцятиденного строку порушення строків сплати заборгованості за договором здійснюється за накопичувальним підсумком, тобто для обчислення такого строку сумуються строки всіх порушень строків/термінів сплати заборгованості за цим договором протягом відповідного календарного року користування кредитом; в разі, якщо протягом календарного року, в якому діяла вказана вище підвищена процентна ставка, позичальник не допустить іншого істотного порушення строків або термінів, то починаючи з першого робочого дня календарного року, що слідує за роком, в якому діяла підвищена процентна ставка, процентна ставка за користування кредитом в гривні 2 встановлюється у розмірі 1 процент річних.

Статтею 5 Договору визначено права та обовязки його сторін, а статтею 8 порядок врегулювання спорів.

Також, 31 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 09/І-122, за яким іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобовязань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №385/118/08-ПІ від 31 липня 2008 року, укладеним між іпотеко держателем та іпотекодавцем відповідне нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 69,3 м. кв. АДРЕСА_1. Статтею 5 вказаного іпотечного договору його сторонами передбачено порядок врегулювання спорів. 07 грудня 2010 року сторонами внесено відповідні зміни до п. 1.4.2. іпотечного договору.

Як вбачається із виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 16 травня 2017 року, зареєстрованим в реєстрі за № 6777, нотаріус пропонує звернути стягнення на квартиру загальною площею 69,3 квадратних метрів, житловою площею 41,0 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вулиця Героїв Чорнобиля (колишня вулиця Пісчана) АДРЕСА_2.

Крім того, у виконавчому написі нотаріуса зазначено, що зазначене нерухоме майно на підставі іпотечного договору №09/І-122, посвідченого 31 липня 2008 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 3513, договору про внесення змін та доповнень , посвідченого 07 грудня 2010 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу Київської області та зареєстрованого в реєстрі за №4300, договору про внесення змін, посвідченого 13 березня 2015 року ОСОБА_3 приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі № 795, було передано в іпотеку в забезпечення зобовязань по договору про надання відновлювальної кредитної лінії №385/118/08-Пі від 30 липня 2008 року, кредитором за яким є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Також, вказано на те, що строк платежу за кредитним договором настав. При цьому, у виконавчому напису нотаріусом зазначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки , пропонує задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання /неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 20 березня 2016 року по 20 березня 2017 року, а саме: заборгованість за кредитом 679183,81 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 109419,13 грн. Загальна сума заборгованості становить 788602,94 грн. та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби від 29.06.2017 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №6777 виданого 16.05.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_2

Також, позивачем було отримано від кредитора вимогу про усунення порушень, яка датована 10 квітня 2017 року щодо вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» сплати заборгованості по кредиту, відсотках за користування кредитом та нарахованої неустойки, а саме: за кредитом 679183,81 грн., по відсотках 109419,13 грн., по пені за несвоєчасне повернення відсотків 18119,70 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 7793,26 грн.

19 квітня 2017 року позивачем у цій цивільній справі направлено на адресу відповідача відповідь на вимогу про усунення порушень з тексту якої вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується із сумою заборгованості та просить ПАТ «Укрсоцбанк» надіслати йому інформацію, а саме: розрахунок загальної суми заборгованості за кредитом, розрахунок суми заборгованості за відсотками, розрахунок суми заборгованості по пені, розрахунок суми заборгованості за розміром інфляційних втрат, а також розрахунок про порушення строків, встановлених договором для сплати заборгованості за кредитом. Дану відповідь отримано відповідачем 21.04.2017 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення листа.

Крім того, ПАТ «Укрсоцбанк» листом від 20.04.2017 року направили повторну аналогічну вимогу позивачу у справі. (листа відправлено 28.04.2017 року згідно календарного штемпеля на конверті), а 14 червня 2017 року позивач повторно надав відповідь через працівникам банку ОСОБА_4

Судом встановлено, що іншим складом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області розглядаються справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним та за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Дійсно, у виконавчому написі нотаріуса зазначено, що зазначене нерухоме майно на підставі іпотечного договору №09/І-122, посвідченого 31 липня 2008 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 3513, договору про внесення змін та доповнень , посвідченого 07 грудня 2010 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу Київської області та зареєстрованого в реєстрі за №4300, договору про внесення змін, посвідченого 13 березня 2015 року ОСОБА_3 приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі № 795, було передано в іпотеку в забезпечення зобовязань по договору про надання відновлювальної кредитної лінії №385/118/08-Пі від 30 липня 2008 року, кредитором за яким є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Також, вказано на те, що строк платежу за кредитним договором настав. При цьому, у виконавчому напису нотаріусом зазначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки , пропонує задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання /неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 20 березня 2016 року по 20 березня 2017 року, а саме: заборгованість за кредитом 679183,81 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 109419,13 грн. Загальна сума заборгованості становить 788602,94 грн. та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

Однак, договір про надання відновлювальної кредитної лінії №385/118/08-Пі укладено між позивачем та банківською установою 31 липня 2008 року, а не 30 липня 2008 року, як вказано у виконавчому написі нотаріуса.

Також, у виконавчому написі нотаріуса вказано про те, що строк плату за кредитним договором настав. Разом з тим, договором про надання відновлювальної кредитної лінії в останній редакції від 30 березня 2015 року передбачено, що погашення кредиту в гривні 1 та в гривні 2 здійснюватиметься позичальником до 29 березня 2025 року включно.

Відповідачем заперечення проти позову обґрунтовано, зокрема, тим, що у позивача дійсно наявна вказана сума заборгованості, на підтвердження чого відповідачем надано розрахунок такої суми заборгованості.

Проте цей розрахунок не є документом, який підтверджує безспірність вимог банку. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 9 Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути

складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного

запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період

реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні. Господарські операції повинні бути відображені в облікових

регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов'язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Зазначену позицію вказано і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року, адресованому головам апеляційних судів областей, міст Києва і Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», а саме Вищий спеціалізований суд України , зокрема, зазначив те, що судом першої інстанції як документ, що підтверджує безспірність заборгованості, було взято наданий банком розрахунок суми заборгованості станом на 16 вересня 2010 року. Проте цей розрахунок не є документом, який підтверджує безспірність вимог банку. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Пунктом 3.2. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у

відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як вбачається із ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для

юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до

стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Однак, зазначеним вимогам закону виконавчий напис не відповідає, зокрема, в частині необхідності зазначення місця роботи (для громадян) та розміру плати, сплаченої стягувачем за вчинення виконавчого напису. Крім того, як вже зазначено судом, у виконавчому написі приватний нотаріус ОСОБА_2 посилається на договір про надання відновлювальної кредитної лінії №385/118/08-Пі від 30 липня 2008 року, однак, вказаний договір укладено його сторонами 31 липня 2008 року.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса ОСОБА_2 слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

За приписами ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Статтею 88 ЦПК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Враховуючи все наведене, керуючись ст. 16 ЦК України, ст. 9 Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Виконавчий напис, вчинений в місті Києві шістнадцятого травня дві тисячі сімнадцятого року ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про задоволення вимог стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання /неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 20 березня 2016 року по 20 березня 2017 року , а саме: - заборгованість за кредитом 679183,81грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 109419,13 грн., загальна сума заборгованості становить 788602,94 грн. та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 6777 визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в дохід держави 640,00 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5