справа № 208/3176/16-ц
№ провадження 2/208/6/17
01 грудня 2017 р. м. Кам'янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі, головуючого судді Івченко Т.П.,
при секретарі Стомаченко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Дніпродзержинська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості», -
Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без участі відповідача при заочному розгляду справи, без його участі та без застосування технічних засобів.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані, та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 16.11.2013 року між ПАТ «Акцент Банк» та ОСОБА_1, був укладений договір № б/н від 16.11.2013 року, банк надав відповідачу ОСОБА_3. (а.с.7).
Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що 16.11.2013 року ОСОБА_1 підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент Банк». (а.с.6).
Зі змісту Анкети-Заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Акцент Банку, підписаної ОСОБА_1 16.11.2013 року, вбачається, що відповідач згодна з тим, що ця Заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Вона ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.
В Анкеті-Заяві у полі клієнт «П.І.Б. підпис» зазначено вручну прізвище, ім'я та по-батькові відповідача та проставлено скорочений підпис.
За нормами ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Так, Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, підпис під якими не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.
Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідач укладення кредитного договору не оспорювала, а з розрахунку кредитної заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що позичальник частково сплачував заборгованість, користувалась кредитними коштами, тобто погоджувалась з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами.
Як встановлено в судовому засіданні позивач виконав свої зобовязання в повному обсязі, шляхом видачі відповідачеві кредитних коштів у розмірі 4800,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Разом з тим суд вважає, що проведений позивачем розрахунок процентів за користування кредитом не відповідає умовам укладеного сторонами договору, заборгованість в цій частині значно завищена, оскільки розрахунок зроблений таким чином, що відсотки нараховувалися не лише на суму кредиту, а і на відсотки за попередній період та безпідставно збільшено розмір процентної ставки з 27,60 % до 34,80 % та 44,40 %, а тому необхідно провести інший розрахунок, врахувавши погоджені умови договору, виходячи із зазначеної в розрахунку кількості днів користування коштами та відсоткової ставки річних ( 30%), а також, враховуючи, що згідно Умов та Правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом з розрахунку 360 календарних днів на рік.
Розрахунок заборгованості за кредитним договором проведено позивачем станом на 27.04.2016 року. Прострочена заборгованість за процентами рахується з 26.01.2014 року.
А тому обрахування суми процентів необхідно провести наступним чином: з 26.01.2014 року по 27.04.2016 року включно: 3936,39 грн. (заборгованість за кредитом) х 30 % (відсоткова ставка) : 360 календарних днів х 862 днів (фактична кількість днів користування кредитними коштами згідно розрахунку позивача) = 2827,64 грн.
Заявлена банком до стягнення сума пені підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Ураховуючи суму заборгованості за кредитом, недоведеність позивачем негативних наслідків для нього через прострочення виконання зобовязання та фактичні обставини справи, суд вважає за необхідне зменшити розмір заявленої Банком до стягнення пені за порушення виконання зобовязань з 2550, 00 гривень до 1000,00 грн.
Так, зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що неустойка (пеня і штраф) нараховуються за одне і те ж порушення несвоєчасне виконання зобов'язань.
Окрім нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості позивач нарахував також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1538, 81 грн. - штраф (процентна складова) за таке ж саме порушення.
За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 7764,03 грн. з яких: 3936, 39 грн. заборгованість за кредитом, 2827,64 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом та 1000 грн. заборгованість за пенею.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по справі понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 1378 гривень, відповідно до квитанції від 13.05.2016 року №PROM3B9Y10.(а.с.19).
Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1164,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 192, 512, 514, 525, 526, 530, 533, 553, 554, 1050, 1054, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-64, 169, 209, 214, 215, 224 ЦПК України, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості», - задовольнити частково.
- 3936 (три тисячі девятсот тридцять шість) гривень 39 копійок - заборгованість за кредитом;
- 2827 (дві тисячі вісімсот двадцять сім) гривень 64 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок - заборгованість за пенею та комісією;
- 1164 (одна тисяча сто шістдесят чотири) гривень 60 копійок судовий збір.
Всього до стягнення на загальну суму: 8928 (вісім тисяч дев'ятсот двадцять вісім) гривень 63 копійки.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 233 ЦПК України, заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Згідно до ч. 2 ст. 232 ЦПК України, позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 228 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Івченко Т. П.