АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м. Дніпро

19 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року по справі за позовом Приватного підприємства «Торговий будинок «Мушкетер» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «АКТАБАНК» звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача, як з поручителя.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що 25 березня 2013 року між банком та ТОВ Фірма «Мушкетер» було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти с визначенням розміру процентної ставки та строків виконання зобовязання за даним договором. Також між сторонами 13 вересня 2012 року,27 грудня 2013 року та 11 квітня 2014 року були укладені додаткові угоди до кредитного договору. Зобовязання за договором було забезпечено договором поруки з ОСОБА_2, укладеним 28 березня 2013 року з банком. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредитні кошти. Позичальник свої обов'язки системно не виконував, у зв'язку з чим станом на 03 квітня 2015 року утворилася заборгованість. Посилаючись на порушення умов кредитного договору та у звязку з чим виникла необхідність захисту свого цивільного права позивач звернувся до суду з зазначеними вимогами та враховуючи наведені обставини наполягає на їх задоволені /а.с.3-6/.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року позовні вимоги банку задоволено в повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 01-1285/Т від 25 березня 2013 року у сумі 6 656 382,74 грн. та 573 757,65 доларів США, яка станом на 03 квітня 2015 року згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 13 488 750,97 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (у гривнях) 5 453 000,00 грн.; заборгованість по відсотках кредиту (у гривнях) 735 965,31 грн.; заборгованість по тілу кредиту (у доларах США) 524608,99 доларів США; заборгованість по відсотках кредиту (у доларах США) 49 148,66 доларів США; пеня за прострочення строків повернення тіла кредиту (у гривнях) 143 530,84 грн.; пеня за прострочення строків повернення тіла кредиту (у доларах США) 207 938,87 грн.; пеня за прострочення строків повернення відсотків кредиту 41 064,59 грн.; пеня за прострочення строків повернення відсотків кредиту (у доларах США) 74 381,45 грн.; комісія за кредитом 60 234,44 грн.; пеня за прострочення строків повернення комісій за договором 501,68 грн. Вирішено питання щодо судових витрат /а.с.112-114/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про його скасування /а.с.147-151/.

Під час апеляційного розгляду даної справи від Приватного підприємства «Торговий будинок «Мушкетер» надійшла заява про залучення до участі підприємства в якості правонаступника позивача, з підстав відступлення права вимоги за спірним кредитним договором на користь заявника.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року залучено до участі у справі Приватне підприємство «Торговий будинок «Мушкетер» як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Актабанк».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 березня 2013 року між ПАТ "АКТАБАНК" і ТОВ Фірмою "Мушкетер" був укладений кредитний договір № 01-1285/Т, за умовами якого банк надає позичальнику грошові кошти у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 12 000 000,00 грн., а позичальник зобовязується повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 23,5% річних, та виконати свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором /а.с.9-15/.

Додатковою угодою № 2 від 13 вересня 2013 року в п.1.1. договору встановлено, що відклична відновлювальна кредитна лінія затверджується з лімітом кредитування 5 650 000,00 грн. та 691 469,83 доларів США, а позичальник зобовязується повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 23,5% річних у гривні та 11% річних у доларах США, та виконати свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором /а.с.16-18/.

Додатковою угодою № 5 від 27 грудня 2013 року в п.1.1. договору встановлено, що відклична відновлювальна кредитна лінія затверджується з лімітом кредитування 5 650 000,00 грн. та 524 608,99 доларів США, а позичальник зобовязується повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 23,5% річних у гривні та 11% річних у доларах США, та виконати свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором /а.с.19-20/.

Додатковою угодою № 11 від 11 квітня 2014 року в п.1.1. договору встановлено, що відклична відновлювальна кредитна лінія затверджується з лімітом кредитування 5 453 000,00 грн. та 524 608,99 доларів США, а позичальник зобовязується повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 27,0% річних у гривні та 14,5% річних у доларах США, та виконати свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором /а.с.21-23/.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що кінцевий строк повернення повної суми кредиту 20 березня 2014 року.

Додатковою угодою № 11 від 11 квітня 2014 року передбачено, що кінцевий строк повернення повної суми кредиту 10 квітня 2015 року.

Відповідно до пункту 3.2 договору, днем надання кредиту (його частини) вважається день перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника. Позичальник вважається таким, що отримав кредит, після зарахування Банком кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника, зазначений в п. 3.1 договору.

За змістом пункту 3.3 договору, днем погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки банку кредиту у розмірі фактичної заборгованості та нарахованих процентів, комісій, неустойки, визначених договором, якщо інше не випливає з його умов.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту не рідше одного разу на календарний місяць, починаючи з дня видач кредиту (його часток) до повного підписання, на суму непогашеної заборгованості за кредитом, за такою формулою: сума процентів за один календарний день = (сума заборгованості по кредиту на кінець цього дня * річна процентна ставка) / (фактична кількість днів у році * 100%). При розрахунку процентів приймається фактична кількість днів у році. При розрахунку строку користування кредитом враховується день надання кредиту (його частки) і не враховується день погашення кредиту (його частки). Сплаті підлягають проценти, нараховані за фактичну кількість днів користування кредитом протягом попереднього календарного місяця (п. 3.4 договору).

Відповідно до пункту 3.5 договору, сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно по 10 число місяця включно, наступного за місяцем, за який було здійснено таке нарахування, та остаточно при повному погашенні кредиту (в т.ч. достроково, відповідно до п. 8.2 договору), на рахунок відкритий в ПАТ "АКТАБАНК" позичальника. У випадку якщо 10 число місяця є небанківським днем в Україні, то позичальник зобов'язаний сплатити суму нарахованих процентів у перший наступний банківський день. Погашення кредиту здійснюється позичальником у валюті кредиту у строк, визначений п. 1.3 та достроково, відповідно до п. 8.2 договору, на позичковий рахунок, вказаний в п. 5.1 договору.

Пунктом 3.7 договору (у редакції з урахуванням змін, передбачених додатковою угодою № 5 від 27 грудня 2013 року) передбачено, що при порушенні позичальником строку погашення кредиту або його частини відповідно до графіку, встановленого у п. 1.3 договору, нарахування процентів на суму простроченої заборгованості, з першого дня порушення строку погашення кредиту (його частки) по день, що передує дню усунення вказаного порушення, здійснюється на ступним чином:

- з дати укладання договору до 01 вересня 2013 року включно з розрахунку 40% річних;

- в строк з 02 вересня 2013 року до 12 вересня 2013 року включно з розрахунку 23,5 % річних;

- в строк з 13 вересня 2013 року до 02 грудня 2013 року включно з розрахунку 40,0 % річних;

- в строк з 03 грудня 2013 року до 26 грудня 2013 року включно з розрахунку 23,5 % річних у гривні та 11% річних у доларах США;

- з 27 грудня 2013 року і до повного виконання зобовязань за цим договором із розрахунку 40% річних.

За порушення строків повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених, зокрема, п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 3.5, 6.4 договору, в період з дати укладання договору до 01 вересня 2013 року включно, з 13 вересня 2013 року до 02 грудня 2013 року включно та з 27 грудня 2013 року включно і до повного виконання зобовязань за цим договором позичальник зобовязується сплатити на користь та на вимогу банку пеню від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання щодо платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за строк прострочення виконання зобовязання, на суму невиконаного зобовязання. День усунення порушення (тобто виконання позичальником відповідного зобовязання) не включається у строк, за який нараховується пеня (п. 9.2. договору у редакції з урахуванням змін, передбачених додатковою угодою № 5 від 27 грудня 2013 року).

У порушення умов кредитного договору від 25 березня 2013 року, позичальник свої зобовязання виконував неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 03 квітня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 6 656 382,74 грн. та 573 757,65 доларів США, яка згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 13 488 750,97 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (у гривнях) 5 453 000,00 грн.; заборгованість по відсотках кредиту (у гривнях) 735 965,31 грн.; заборгованість по тілу кредиту (у доларах США) 524608,99 доларів США; заборгованість по відсотках кредиту (у доларах США) 49 148,66 доларів США; пеня за прострочення строків повернення тіла кредиту (у гривнях) 143 530,84 грн.; пеня за прострочення строків повернення тіла кредиту (у доларах США) 207 938,87 грн.; пеня за прострочення строків повернення відсотків кредиту 41 064,59 грн.; пеня за прострочення строків повернення відсотків кредиту (у доларах США) 74 381,45 грн.; комісія за кредитом 60 234,44 грн.; пеня за прострочення строків повернення комісій за договором 501,68 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості /а.с.82-88/.

Загальна сума заборгованості позичальника перед банком станом на 03 квітня 2015 року у валюті гривня складає 20 145 133,71 грн.

В забезпечення виконання зобовязань ТОВ Фірма «Мушкетер» перед ПАТ «Актабанк» за кредитним договором 28 березня 2013 року між ТОВ «Фірма «Мушкетер», ПАТ «Актабанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 01-1285/Т/6. За умовами вказаного договору відповідач поручилась перед кредитором за виконання боржником свого обовязку за кредитним договором від 25 березня 2013 року /а.с.24-26/.

Враховуючи внесення змін до кредитного договору, шляхом укладення додаткових угод з ТОВ Фірма «Мушкетер», між банком, позичальником та поручителем також були укладені додаткові угоди до договору поруки, а саме додаткову угоду № 1 від 13 вересня 2013 року,додаткову угоду №2 від 27 грудня 2013 року та додаткову угоду №4 від 11 квітня 2014 року. Тобто, всі вищезазначені зміни умов кредитного договору булі узгоджені з поручителем ОСОБА_2 /а.с.27-33/.

Укладаючи даний договір поруки сторони визначили, що строком припинення поруки відповідача за ним є повне виконання позичальником або поручителем зобовязань за кредитним договором від 25 березня 2013 року (п.4.2 договору поруки).

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі не встановлення такого строку порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Умови договору поруки про її дію до повного виконання зобов'язань за кредитним договором не означають установлення строку припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в такому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року № 6-1599цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Разом з цим, враховуючи умови кредитного договору, а саме п. 1.3 у редакції з урахуванням змін, передбачених додатковою угодою № 11 від 11 квітня 2014 року позичальник (а відтак і поручитель) узяв на себе зобовязання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 10 квітня 2015 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Отже, саме з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 ЦК України починається обчислення встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя щодо окремих зобовязань за кредитом.

Тобто банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання предявити вимоги до поручителя.

У разі предявлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобовязань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 29 березня 2017 року у справі № 6-3087цс16 та від 29 червня 2016 року у справі за № 6-272 цс16.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції не врахував, що кредитним договором передбачено виконання грошових зобовязань шляхом повернення кредиту частинами (згідно з графіком), а за договором поруки відповідальність поручителя настає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором.

Отже, строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобовязаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою.

Таким чином, з огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобовязання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Дану правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 20 квітня 2016 року № 6-2662цс15.

З розрахунку заборгованості вбачається, що 01 жовтня 2014 року позичальник сплатив останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 25 березня 2013 року /а.с.83/, тоді як банк звернувся до суду з даним позовом лише 31 серпня 2015 року, що свідчить про пропуск ним шестимісячного строку предявлення вимоги до поручителя відносно чергових платежів, а саме, з 31 травня 2014 року по 30 січня 2015 року включно.

Враховуючи узгоджений між сторонами графік погашення кредиту та наведені норми закону, з поручителя підлягає стягненню частина кредиту, яка визначена платежем за 28 лютого 2015 року у розмірі 50 000 грн., 31 березня 2015 року у розмірі 50 000 грн. та 10 квітня 2015 року у розмірі 3 900 000 грн. і 449 608, 99 доларів США, що станом на 03 квітня 2015 року згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 10 570 078, 95 грн. Отже загальна сума, яка підлягає стягненню с поручителя складає 14 570 078, 95 грн.

Щодо стягнення іншої частини заборгованості за кредитом, слід зазначити наступне. Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором на підтвердження якої надав відповідний розрахунок. З даного розрахунку вбачається, що останньою датою нарахування відсотків по кредиту у гривнях та у доларах є 11 лютого 2015 року; комісії за кредитом у гривнях 11 квітня 2014 року та пені за прострочення строків її повернення 22 квітня 2014 року, нарахування пені за прострочення строків повернення кредиту у гривнях та у доларах 15 січня 2015 року, пені за прострочення строків повернення відсотків кредиту у гривнях та у доларах також 15 січня 2015 року. Таким чином, в частині стягнення вказаних частин заборгованості банк пропустив шестимісячний строк предявлення вимоги до поручителя, враховуючи, що він звернувся до суду з позовом 31 серпня 2015 року.

З огляду на наведене,колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості: по відсотках кредиту (у гривнях) 735 965,31 грн.; по відсотках кредиту (у доларах США) 49 148,66 доларів США; пені за прострочення строків повернення тіла кредиту (у гривнях) 143 530,84 грн.; пені за прострочення строків повернення тіла кредиту (у доларах США) 207 938,87 грн.; пені за прострочення строків повернення відсотків кредиту 41 064,59 грн.; пені за прострочення строків повернення відсотків кредиту (у доларах США) 74 381,45 грн.; комісії за кредитом 60 234,44 грн. та пені за прострочення строків її повернення 501,68 грн. не підлягають задоволенню.

Разом з цим, відповідно до протоколу електронних торгів UA-EA-2017-10-24-000176-a від 01 листопада 2017 року Приватне підприємство «Торговий будинок «Мушкетер» стало переможцем електронних торгів по лоту: Q83459b17829, на підставі якого між Приватним підприємством «Торговий будинок «Мушкетер» та Публічним акціонерним товариством «Актабанк» укладено договір №01-1285/Т/В-1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 08 листопада 2017 року, за яким відступлено право вимоги за кредитним договором №01-1285/Т від 25 березня 2013 року, договір про відступлення права вимоги за договором поруки №01-1285/Т/6 від 28 березня 2013 року укладений 08 листопада 2017 року.

08 листопада 2017 року між Приватним підприємством «Торговий будинок «Мушкетер» та Публічним акціонерним товариством «Актабанк» на виконання договору №01-1285/Т/В-1 про відступлення (купівлі продажу) прав вимоги від 08 листопада 2017 року складено акт прийому-передачі документів, зокрема кредитного договору №01-1285/Т від 25 березня 2013 року та договору поруки №01-1285/Т/6 від 28 березня 2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року залучено до участі у справі ПП «Торговий будинок «Мушкетер» як правонаступника ПАТ «Актабанк».

Таким чином, існуюча заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь ПП «Торговий будинок «Мушкетер», оскільки підприємству передано право вимоги за кредитним договором №01-1285/Т від 25 березня 2013 року та договором поруки №01-1285/Т/6 від 28 березня 2013 року, за яким поручителем визначено ОСОБА_2

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Отже, враховуючи, що при зверненні до суду з даними вимогами позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» (у редакції чинній на час подання позову), відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2 642, 78 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року скасувати.

Позовні вимоги Приватного підприємства «Торговий будинок «Мушкетер» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного підприємства «Торговий будинок «Мушкетер» заборгованість за кредитним договором № 01-1285/Т від 25 березня 2013 року, яка станом на 03 квітня 2015 року складає 14 570 078, 95 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту (у гривнях) 4 000 000 грн. та заборгованість по тілу кредиту (у доларах США) 449 608, 99 доларів США, яка станом на 03 квітня 2015 року згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 10 570 078, 95 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2 642, 78 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_3