Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України/

04 квітня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пісчанської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог, посилаються на те, що 25 травня 2015 року о 09.48 год. відповідач ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Тойота RAV-4, д/н НОМЕР_1, рухався по вул. Московській в районі е/о № 7 в м. Дніпропетровську, при зміні напрямку руху праворуч, не переконався в безпеці свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3 під керуванням водія ОСОБА_1, яка рухалася праворуч. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця № 2938 від 11 червня 2015 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля НОМЕР_3, становить 22 312, 14 грн., вартість відновлювального ремонту складає 28 768, 74 грн. ТДВ «СК «Київ Ре» на користь ОСОБА_3 сплачено 15 734, 58 грн. суми страхового відшкодування, при цьому будь-яких розрахунків страхового відшкодування не надано. Позивач за власний рахунок була вимушена відремонтувати транспортний засіб, власником якого є ОСОБА_3, та вартість ремонтних робіт склала 29 104, 12 грн. Таким чином невідшкодована частина становить 13 369, 54 грн. Тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь 13 369, 54 грн. шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача ТДВ «СК «Київ Ре» та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Третя особа в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1188 ЦК України передбачає,що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 25 травня 2015 року о 09 год. 48 хв., керуючи транспортним засобом «Тойота RAV-4», д/н НОМЕР_4, рухався по вул. Московській в районі е/о № 7 в м. Дніпропетровську, при зміні напрямку руху праворуч, не переконався в безпеці свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, яка рухалася праворуч. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2015 року винним у даній ДТП було визнано ОСОБА_2 /а.с. 21/.

Згідно приписам п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, які мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність водія Тойота RAV-4, д/н НОМЕР_1, на момент скоєння ДТП була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре».

26 травня 2015 року позивач повідомила ТДВ «СК «Київ Ре» про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування /а.с. 10/.

Відповідно до висновку № 2938 від 11 червня 2015 року експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, проведеної по заяві ОСОБА_1, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля НОМЕР_3становить 22 312, 14 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту складає 28 768, 74 грн. /а.с.12-15/

На підставі наданих документів страховою компанією власнику автомобіля Porche Cayene ОСОБА_3 було сплачено страхове відшкодування в розмірі 15 734, 58 грн. /а.с.22/

29 травня 2015 року ТОВ «Прайм-Авто ЛТД» ОСОБА_1 було виставлено рахунок № СФ-136 від 29 травня 2015 року на ремонт авто Рorche Cayene, державний номер НОМЕР_5, на суму 29 104, 12 грн.

Згідно наданої інформації ТОВ «Прайм-Авто» від 20 березня 2017 року, кошти за рахунком № СФ-136 від 29 травня 2015 року сплачено ОСОБА_1

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страхової виплатою (страховим відшкодуванням)

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року № 6-691 цс 15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Таким чином, розмір фактичної виплати страховика на користь потерпілого не завжди співпадає з розміром страхової суми, тобто граничним лімітом виплати страховика, оскільки страхове відшкодування виплачується згідно з вимогами закону та умовами договору, якими визначено не лише ліміт виплати, а й той розмір страхової суми, яку страховик має сплатити.

У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, у п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі

питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про

відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Враховуючи, що страховою компанією сплачено власникові автомобіля Porche Cayene ОСОБА_3 15 734, 58 грн., вартість відновлювального ремонту згідно висновку № 2938 становить 28 768, 74 грн., а за ремонт транспортного засобу сплачено ОСОБА_1, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спричинену матеріальну шкоду в розмірі 13 034, 16 грн. з розрахунку 28 768, 74 грн. (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу згідно висновку № 2938 від 11 червня 2015 року проведеного на замовлення ОСОБА_1В.) 15 734, 58 грн. (страхове відшкодування, яке сплачено власнику автомобіля Porche Cayene)= 13 034, 16 грн.

Враховуючи вищезазначені докази та надані суду документи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 13 034, 16 грн.

Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України,-

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спричинену матеріальну шкоду в розмірі 13 034, 16 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя С.О. Демидова