АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Чернівці

справа №725/1912/17

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Височанської Н. К., Перепелюк І. Б.

секретар Собчук І.Ю.

позивач ОСОБА_1,

відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 жовтня 2017 року та додаткове рішення від 13 листопада 2017 року (головуючий у суді першої інстанції суддя Войтун О.Б.),

встановила:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, з уточненням та збільшенням у подальшому вимог та залученням співвідповідачів, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні нерухомістю та прибудинковою територією.

Зазначала, що їй на праві приватної власності належить нежитлове приміщення-офіс по вул. Гакмана, 15 у м. Чернівці, у якому вона здійснює адвокатську діяльність. Вхід до офісу розміщено у внутрішньому дворі будинків №15 по вул. Гакмана та №10 по вул. Гоголя у м. Чернівці.

Посилаючись на те, що відповідачі як мешканці квартир у будинках за указаними адресами перешкоджають їй у вільному доступі до нежитлового приміщення та у користуванні прибудинковою територією, просила зобов'язати їх не чинити їй перешкод у користуванні нерухомістю, розташованою в дворі будинку №15 по вул. Гакмана та №10 по вул. Гоголя у м. Чернівці та прибудинковою територією двору, розташованого за указаними адресами, шляхом демонтажу замків та кодових замків з дверей входу у двір з вул. Гакмана, 15 та з дверей входу у двір з вул. Гоголя, 10.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Зобовязано відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_8 у користуванні нерухомістю та прибудинковою територією, розташованою у дворі будинку №15 по вул. Гакмана у м. Чернівці, шляхом надання ОСОБА_1 безперешкодного доступу до користування проходом до двору та прибудинковою територією будинку №15 по вул. Гакмана у м. Чернівці, надати ОСОБА_1 ключі від дверей та код від замка дверей до проходу з вул. Гакмана у двір будинку №15 по вул. Гакмана у м. Чернівці. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог та вимог до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено.

Додатковим рішенням від 13 листопада 2017 року зобовязано відповідачку ОСОБА_7 не чинити перешкод позивачці у користуванні нерухомістю та прибудинковою територією, розташованою у дворі будинку №15 по вул. Гакмана у м. Чернівці, шляхом надання ОСОБА_1 безперешкодного доступу до користування проходом до двору та прибудинковою територією будинку №15 по вул. Гакмана у м. Чернівці, надано ОСОБА_1 ключі від дверей та код від замка дверей до проходу з вул. Гакмана у двір будинку №15 по вул. Гакмана у м. Чернівці.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Посилається на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що вона не має можливості користуватися власним приміщенням, спільною для двох будинків земельною ділянкою, за законом вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, ставити питання про вчинення відповідачами дій відповідно до ст. 386 ЦК України, а єдино дієвим способом захисту є саме демонтування замків.

У письмових запереченнях відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вважають, що позивачка має можливість входу до свого нежитлового приміщення через вхід до житлового будинку №15 по вул. Гакмана у м. Чернівці, а її вимоги про надання права користування входом до будинку № 10 по вулиці Гоголя є безпідставними.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У справі встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить нежитлове приміщення-офіс по вул. Гакмана, 15 у м. Чернівці.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з того, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які проживають у квартирах в ІНФОРМАЦІЯ_1, перешкоджають позивачці вільному доступі до належному їх нерухомому майні.

Суд при цьому вважав достатнім зобовязати указаних відповідачів забезпечити позивачці безперешкодний доступ до користування проходом до двору та прибудинковою територією будинку №15 по вул. Гакмана у м. Чернівці, надати ОСОБА_1 ключі від дверей та код від замка дверей до проходу з вул. Гакмана у двір будинку №15.

Таке вирішення спору ґрунтується на належним чином зясованих обставинах справи, наявних у справі доказах, з додержанням норм матеріального та процесуального права (ст. 3 ЦК України, ст. 4 ЦПК України у редакції 2004 року).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Нерухоме ізольоване майно, належне позивачці, знаходиться у багатоквартирному будинку № 15 по вулиці Гакмана у м. Чернівці, доступ до якого здійснюється через вхідні двері до вказаного будинку, а тому покладення відповідного обовязку на відповідачів мешканців квартир з передачі ключа від дверей та коду від замка є ефективним способом усунення перешкод у користуванні майном.

Доводи заявника про недостатність та неефективність такого способу усунення перешкод є необґрунтованим.

У справі встановлено, що спосіб проходу до квартир та нежитлового приміщення позивачки через двері з кодовим замком відповідає звичайному способу користування таким майном в умовах м. Чернівці, цим способом користувався і попередній власник нежитлового приміщенням, що у даний час належить позивачці.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України, на яку посилається заявник, передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Проте у спірному випадку предметом спору є усунення уже наявних перешкод у користуванні власністю.

Необґрунтованими є і доводи заявника про неправильність рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 з приводу усунення перешкоди у користуванні проходом через вхідні двері будинку № 10 по вул. Гоголя.

Відмовляючи у позові в цій частині, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що нерухоме майно позивачки не розташоване в указаному будинку, вона не є співвласником допоміжних приміщень в будинку № 10 по вул. Гоголя.

З матеріалів справи вбачається, що двері, через які позивачка має намір безперешкодно проходити, є єдиним входом до будинку, мешканцями якого є відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, які є співвласниками допоміжних приміщень, в т.ч. вхідних воріт.

Встановлено, що указані вхідні ворота призначені виключно для задоволення потреб співвласників будинку № 10 по вул. Гоголя.

З поповерхового плану будинків № 15 по вул. Гакмана та № 10 по вул. Гоголя вбачається, що земельна ділянка та прохід з вул. Гоголя відноситься до будинку № 10 по вул. Гоголя (а.с.54, 67).

Цим спростовуються доводи заявника про спільність земельної ділянки для двох будинків та її право на безперешкодне користування входом до будинку № 10 по вул. Гоголя.

Можливе задоволення вимог ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 по своїй суті означало б встановлення безплатного сервітуту у користуванні чужим майном, що не може мати місця у спосіб усунення перешкод у користуванні майном.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, є по суті правильним, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 жовтня 2017 року та додаткове рішення від 13 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови - 29 грудня 2017 року.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: Н. К. Височанська

ОСОБА_9