Справа № 369/6759/17
Провадження № 2/369/3059/17
11.10.2017 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Водала А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті ДТП, -
У червні 2017 року позивач звернувся з цим позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області, мотивуючи його тим, що 23 січня 2015 року о 16 год 00. ОСОБА_1 по пр-ту Л. Курбаса Велика Кільцева Дорога у м. Києві, керуючи транспортним засобом Renault Logan, реєстраційний номер ВЕ 7178ВВ, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції до автомобіля Infiniti, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2. В результаті дорожньо-транспортної пригоди були спричинені механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода транспортним засобам.
Цивільна відповідальність водія автомобіля Renaul Logan, реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент ДТП, було застраховано ОСОБА_3 в ПрАТ «ПЗУ Україна» за полісом АІ/1322013.
Таким чином сума регресної вимоги до відповідача становить 9 472, 08 грн.
Відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхової події своєчасно. Про наявність поважних підстав таких дій страховику невідомо
Тому позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму страхового відшкодування 9 472, 08 грн. та судовий збір 1600,00 грн.
Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Клопотань про розгляд справи у його відсутності не надсилав.
За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Як встановлено в судовому засіданні, 23 січня 2015 року о 16 год 00. ОСОБА_1 по пр-ту Л. Курбаса Велика Кільцева Дорога у м. Києві, керуючи транспортним засобом Renault Logan, реєстраційний номер ВЕ 7178ВВ, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції до автомобіля Infiniti, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2. В результаті дорожньо-транспортної пригоди були спричинені механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода транспортним засобам.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.
Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Цивільну відповідальність водія автомобіля Рено, реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент ДТП, було застраховано ОСОБА_3 в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за полісом АІ/1322013.
Подія що трапилась 23 січня 2015 р. за участі відповідача є страховим випадком.
Відповідно до пп.33.1.4. п. 33.1. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «водій транспортного засобу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди , зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу».
Згідно з абзацом «ґ» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.»
Верховний Суд України у постанові від 12.02.2014 року у справі № 6-1ЦС14 зробив правовий висновок, про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.
Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.
Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зі змінами: «Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями джерела підвищеної небезпеки має наставати як при цілеспрямованому їх використанні так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
Збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання про відшкодування шкоди.»
Відповідач не повідомив позивача про ДТП, що сталося 23 січня 2015 р. о 16.00 год.
Крім того, позивачу не були надані будь-які документальні підтвердження того, що відповідач не мав змоги виконати обов'язок повідомити позивача про ДТП у визначені строки та за відповідних умов.
З метою врегулювання спору в досудовому порядку представником позивача було надіслано відповідачу регресну вимогу щодо до добровільного відшкодування завданого збитку в порядку регресу. Проте, вимоги позивача виконані відповідачем не були.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. 33 Закону України « Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 3, 10, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Н.С. Пінкевич