Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.17 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Павлові О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3, яка постійно проживала і була зареєстрована на день смерті за адресою: АДРЕСА_1, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається: ? частини двокімнатної квартири загальною площею 56,4 кв.м. житловою 25,5 кв.м. розташованої за адресою АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі договору дарування від 27.09.1996 року , посвідченого приватним нотаріусом по Лисичанському міському нотаріальному округу Фесенко Р.А. , зареєстрованої в реєстрі за № 8682; депозитного вкладу в ПАТ «Державний ощадний банк України», який внесено на підставі договору № 76310512 від 14.11.2016 року та пенсійного вкладу у ПАТ «Держаний ощадний банк України», рахунок НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3. У встановлений законом строк він прийняв спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини, але не оформив своїх спадкових прав.

16.11.2017 року він звернувся до Лисичанської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про справо на спадщину за законом після смерті матері, але отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 16.11.2017 року про неможливість отримати інформацію, необхідну для вчинення нотаріальної дії. Отримати інформацію неможливо, так як відомості знаходяться на непідконтрольній українській владі території. Інших спадкоємців немає, ніхто не звертався з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні не була присутня, позов підтримала, просила розглядати справу без її участі.

Представник відповідача Калашник Д.А. у судовому засіданні не був присутнім, позов визнав, просив розглядати справу без його участі .

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя,який його пережив , та батьки .

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „ Про судову практику у справах про спадкування " вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як позивач позбавлений можливості оформити спадщину у інший спосіб, а право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права на спадщину.

Керуючись ст. ст. 10,12,206,263-265 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 321, 392, 1261, 1270 Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності спадщину, яка складається: з 1/2 частини двокімнатної квартири загальною площею 56,4 кв.м. житловою 25,5 кв.м. розташованої за адресою АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 27.09.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом по Лисичанському міському нотаріальному округу Фесенко Р.А. зареєстрованої в реєстрі за № 8682; депозитного вкладу в ПАТ «Державний ощадний банк України», який внесено на підставі договору № 76310512 від 14.11.2016 року та пенсійного вкладу у ПАТ «Держаний ощадний банк України», рахунок НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3, в порядку спадкування після матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня вручення його копії.

Суддя: Л.Б.Чернобривко