АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/7111/16-ц 22-ц/774/2066/К/17
Справа № 212/7111/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/2066/К/17 суддя Тимошенко Т.І.
Категорія - 50 ( ІІІ ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Кислиці І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 13 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_4, Василівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про зменшення розміру аліментів.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_6, Василівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду міста ОСОБА_7 від 26 серпня 2014 року у цивільній справі № 212/6119/14 з нього на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць.

14 жовтня 2015 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, від шлюбу в них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 18 жовтня 2016 року по справі № 311/2524/16-ц з нього на користь ОСОБА_9 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до повноліття дитини, а також аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини його доходів до досягнення дитиною ОСОБА_6 26 червня 2016 року трьох років, розпочавши стягнення з 02 вересня 2016 року.

Фактично за рішеннями судів з нього стягуються аліменти у розмірі, який перевищує 50% від його доходу, що ставить його в скрутне матеріальне становище, тому він просив суд: постановити рішення, яким зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього, ОСОБА_3, за рішенням Жовтневого районного суду міста ОСОБА_7 по цивільній справі № 212/6119/14-ц, 2/212/2686/14 від 26 серпня 2014 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до 1/6 частини його, ОСОБА_3, доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з моменту подання позовної заяви до суду.

Відкликати з Василівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області виконавчий лист по цивільній справі № 212/6119/14-ц, 2/212/2686/14 від 26 серпня 2014 року про стягнення з нього, ОСОБА_3, аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць.

Стягнути на його користь судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 гривня 21 копійка та витрати на правову допомогу у розмірі 500 гривень 00 копійок.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 13 березня 2017 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, що стягаються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць за рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2014 року у цивільній справі № 212/6119/14 2/212/2686/14, та стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття.

Стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття почато з 28 листопада 2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 гривня 21 копійка та витрати на правову допомогу у розмірі 500 гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог, посилаючись на те, що судом не було враховано всіх обставин справи та порушено норми процесуального права. Так, суд не повідомив відповідача належним чином про час та місце розгляду справи та не перевірив чи дійсно позивачем сплачуються аліменти, стягнуті за рішенням суду та чи відбулася зміна його матеріального стану. Новий розмір аліментів судом визначено з дати подачі позову, тоді як у новому розмірі аліменти стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Також, вважає, що суд не мав підстав стягувати витрати на правову допомогу, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_2, будучи завчасно належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи за її апеляційною скаргою (а.с. 133, 134), в судове засідання не з'явилася і про причини своєї неявки суд не повідомила, що (у відповідності до ч.2 ст. 3372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5, які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що батьками неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони по справі (а.с. 13).

Рішенням Жовтневого районного суду міста ОСОБА_7 від 26 серпня 2014 року у цивільній справі № 212/6119/14 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_3, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць (а.с. 14).

14 жовтня 2015 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Дьяченко» (а.с. 8).

26 червня 2016 року народився ОСОБА_6, батьками якого є позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 9).

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 18 жовтня 2016 року по справі № 311/2524/16-ц стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до повноліття дитини, а також аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини його доходів до досягнення дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років, розпочавши стягнення з 02 вересня 2016 року (а.с. 10).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції керувався ст. 192 СК України та виходив з наявності підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку зі зміною матеріального та сімейного становища позивача.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Аналогічне розяснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п. 23 Постанови «Про застосування судами окремим норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3.

При цього, з аналізу статті 192 й наданих Пленумом Верховного Суду України розяснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обовязком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 обґрунтовував свої вимоги тією обставиною, що його матеріальне та сімейне становище змінилося, оскільки він уклав шлюб з ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10) А.В та у нього народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що знаходяться на його утриманні.

Так, рішенням Жовтневого районного суду міста ОСОБА_7 від 26 серпня 2014 року з позивача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), а рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 18 жовтня 2016 року з позивача ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та 1/6 частини його доходів до досягнення дитиною ОСОБА_6, 26 червня 2016 року, трьох років на утримання дружини ОСОБА_4 (а.с. 10-11, 14, 15), що у загальному розмірі складає 58 % доходу позивача.

Згідно довідок Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» №950 та №951 від 10.10.2017 року з ОСОБА_3 щомісяця утримуються аліменти у розмірі 25% його доходів на користі ОСОБА_2 та у розмірі 33% - на користь ОСОБА_6 (а.с. 121, 122).

Зазначеним обставинам й доказам, наданим в їх обґрунтування, судом першої інстанції надано оцінку у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, в редакції на час ухвалення оскаржуваного рішення суду, й зменшено розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу).

Доводи ж апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 про недоведеність позивачем зміни його матеріального та сімейного стану та відсутність у звязку з цим підстав для зменшення розміру стягнутих судом на її користь аліментів, безпідставні, спростовуються матеріалами справи й висновками суду, який встановив наявність обставин, з якими повязується зміна їх розміру.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, в редакції на час ухвалення оскаржуваного рішення суду, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, надав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Однак, постановляючи рішення, суд першої інстанції не врахував положення п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Виходячи з цього, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині дати стягнення аліментів в новому розмірі.

Погоджується колегія суддів й з доводами апеляційної скарги щодо неправомірного стягнення судом на користь позивача витрат на правову допомогу, з огляду на наступне.

За правилом ч.1 ст. 88 ЦПК України, в редакції на час ухвалення оскаржуваного рішення суду, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких серед іншого відносяться витрати на правову допомогу ( ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, в редакції на час ухвалення оскаржуваного рішення суду).

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, в редакції на час ухвалення оскаржуваного рішення суду, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Визначаючи розмір судових витрат на правову допомогу, колегія суддів виходить з положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011року, яким передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 листопада 2016 року між позивачем ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_11 укладено Угоду про надання правової допомоги №916, в рахунок оплати якого ОСОБА_3 було сплачено 500,00 грн. (а.с. 16).

Однак, ані Угода про надання правової допомоги №916, ані квитанція №916 від 18.11.2016 року на суму 500,00 грн., не містять інформації щодо часу затраченого адвокатом на вчинення певних процесуальних дій, що є підставою для розрахунку витрат на правову допомогу згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», у звязку з чим колегія суддів приходить до висновок про скасування рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення витрат на правову допомогу та ухвалює в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 про те, що суд не повідомив її належним чином про час та місце розгляду справи є безпідставними та спростовуються матеріалами справи (а.с. 22), у звязку з чим колегія суддів не вбачає підстав для застосування п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 376, ст..ст. 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково. .

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 13 березня 2017 рокув частині початку строку стягнення аліментів у новому розмірі змінити і визначити строк початку стягнення аліментів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 13 березня 2017 рокув частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 500,00 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 26 грудня 2017 року.

Головуючий:

Судді: