Провадження №2-з/760/351/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Коваленко І.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в м. Києві, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюча компанія "Гера" про стягнення грошових коштів -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь 123 396,67 грн., що складається з грошових коштів в сумі 91 000,00 грн., штрафу за прострочення повернення допомоги в сумі 9100,00 грн., штрафу за нецільове використання коштів в сумі 9100,00 грн., інфляційного збільшення суми боргу 6 831,63 грн., 12 % річних в сумі 7 365,04 грн.

Ухвалою судді від 08.11.2017 у справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

01 грудня 2017 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на трансформаторну підстанцію літера Б, Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, та заборони доступу до неї будь-яким особам.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.12.2016 між нею та ТОВ «Обслуговуюча компанія «Гера» було укладено Договір № 22/12/16-1 про надання цільової безпроцентної поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 є позикодавцем, а ТОВ «Обслуговуюча компанія «Гера» - Позичальником. Згідно з пунктом 3 Договору, розмір допомоги складає 446 000,00 грн. На виконання умов договору 23.12.2016 позивач перерахувала зазначені вище грошові кошти на рахунок відповідача. Пунктом 5 Договору передбачено, що ТОВ «Обслуговуюча компанія «Гера» зобов'язується повернути допомогу у валюті України у розмірі 400 000,00 грн. до 30 січня 2017 року та 46 000,00 грн. до 30 березня 2017 року.

Позивачка посилалась на те, що в порушення умов договору 30.01.2017 ТОВ «Обслуговуюча компанія «Гера» повернуло лише 355 000,00 грн., решту грошових коштів в сумі 91 000,00 грн., до даного часу не повернуло. Таким чином, на думку позивача, ТОВ «Обслуговуюча компанія «Гера» порушило умови договору та прострочило виконання зобов'язання розмірі 45 000,00 грн. на 305 днів та 46 000,00 грн. на 246 днів, станом на дату подання цієї заяви.

Зазначено, що єдиним майном, на яке може бути звернено стягнення у випадку задоволення позовної зави, та реалізовано відповідно до вимого чинного законодавства України, без пушення прав та законних інтересів третіх осіб, є трансформаторна підстанція літера Б, Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000, розташована за адресою АДРЕСА_1

Позивач посилався на те, що в даний час на зазначеному об'єкті нерухомого майна невідомі особи виконують якісь роботи та вивозиться обладнання, внаслідок чого у будинку розташованому за адресую АДРЕСА_1 періодично припиняться постачання електроенергії.

На думку заявника, зазначені факти свідчать про те, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в наслідок погіршення споживчих характеристик зазначеної трансформаторної підстанції чи її розукомплектування до статну непридатного для подальшого використання.

На підставі викладеного, просив заяву задовольнити.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, ч.2, ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Суд може застосововувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, заявник просить суд, накласти арешт на трансформаторну підстанцію літера Б, Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, та заборонити доступ до неї будь-яким особам.

Суд вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами. Окрім того, заявником не надано жодного підтвердження належності відповідачу даної трансформаторної підстанції.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За таких обставин, суд констатує відсутність необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням того, що за своїм змістом забезпечення позову, як заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів сторін.

Керуючись ст. 151 - 153, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.А. Усатова