Провадження № 2/761/7378/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Малинников О.Ф., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме в позовній заяві не зазначено, які позовні вимоги пред'явлені позивачем до відповідача Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, а також у позові не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, щодо стягнення моральної шкоди, із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п. п. 3, 5, 6 ч.2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, в позовній заяві повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, якою позивач обґрунтовує свої вимоги, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до частини четвертою цієї ж статті, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

Також у роз'ясненнях, наданих Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995, вказано, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві (п. 4). У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

У позові заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. Разом з тим, не зазначено докази, що підтверджують завдання шкоди, зокрема відсутні докази причино-наслідкового зв'язку між станом здоров'я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідачів, та інші письмові докази, якими позивач може підтвердити викладені обставини та вимоги.

Позивачем не додано письмових доказів, на які посилається у позовній заяві при викладі обставин, якими, на його думку, обґрунтовуються позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, не вказано про наявність підстав для звільнення від доказування, або що отримання таких доказів перебуває поза межами його контролю та які б свідчили про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, розрахунок суми відшкодування з обґрунтуванням та докази, якими він підтверджується, зокрема докази причино-наслідкового зв'язку між станом здоров'я заявника та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідачів, докази витрат на лікування.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

У відповідності до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 119,120 ЦПК України, постановляє ухвалу, зазначаючи підстави для залишення позову без руху, встановлює строк для усунення недоліків, про що повідомляє позивача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачеві.

Ухвалу оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ф. Малинников.