Справа № 494/1044/17
Провадження № 2/494/582/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2017 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Козубенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Березівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, стягнення пені за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2017 року до суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Березівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, стягнення пені за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 10.11.2017 року відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд.

У своїй заяві позивач зазначила, що з 18.05.2010 року по 17.09.2012 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2. Від спільного проживання мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Березівського районного суду Одеської області з відповідача було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/6 частини його заробітку але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. Позивач вказала, що ОСОБА_2 нерегулярно сплачував аліменти у розмірі 300 грн., іншої матеріальної допомоги дитині не надавав. З 2016 року позивав припинив сплачувати аліменти на утримання дочки. ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області з заявами з приводу сплати відповідачем аліментів, але працівники ВДВС повідомили, що не мають можливості застосувати до нього заходи примусового виконання, так як їм невідоме місце проживання та роботи ОСОБА_2 Внаслідок нерегулярної сплати аліментів утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2017 р. склала 9493 грн. Позивач вважає, що сума аліментів стягну з відповідача є недостатньою та не відповідає вимогам чинного законодавства, зазначила, що дочка потребує більшої матеріальної допомоги. ОСОБА_1 вказала, що будь-яких доходів крім заробітної плати не має, проживає разом з дитиною та матірю, регулярно несе витрати на лікування матері, також витрачає кошти на харчування, проживання, лікування, розвиток дитини, потреби школи, комунальні послуги, зазначила, що її потреб не вистачає для задоволення необхідних життєвих потреб дочки. Відповідач на даний час проходить військові службу, отримує заробітну плату, має земельну ділянку та автомобіль, інших утриманців та дітей у нього немає. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 9493.00 грн., суму неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 2737.65 грн., а також збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 до ? частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки заява подана до суду до набрання чинності нової редакції Цивільного процесуального кодексу України (діє з 15.12.2017 року) та на момент набрання чинності цієї редакції Кодексу, по справі призначено судовий розгляд, відповідно до п. 9 ч. 1 перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. заяви підлягають розгляду за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити. Також, 21.12.2017 року позивач надіслала до суду заяву, уточнивши позовні вимоги, а саме, просила зменшити розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми неустойки з 2737.65 грн. до 1400.00 грн. (а.с.56).

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, з вимогою щодо заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 9493 грн. та пені у розмірі 1400 грн. погодився, про що зазначив у заяві від 21.12.2017 року (а.с.57), щодо задоволення вимоги про збільшення розміру аліментів заперечував, вказав що кошти позивач витрачає не на потреби дитини.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Березівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області у судові засідання не зявились, хоча належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, про що свідчать розписки (а.с.35,46,55), а тому розгляд відбувався за їх відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача та його представника, думку відповідача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно рішення Березівського районного суду Одеської області від 17.09.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.8).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7).

ОСОБА_1 працює продавцем-консультантом у ПП «Хьюман ресорсис аутсорсинг капані» та отримує заробітну плату, про що свідчить довідка про доходи від 24.10.2017 року (а.с.12).

ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., та має відповідний склад сімї: проживає дочка (а.с.11). ОСОБА_3 на «Д» обліку не перебуває, що підтверджується довідкою амбулаторією загальної практики сімейної медицини смт. Раухівка від 27.10.2017 р. (а.с.13).

Позивач отримує аліменти на підставі виконавчого листа №1504/851/12 від 03.10.2017 року (а.с.9)

Відповідно до розрахунку заборгованості від 02.10.2017 ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_3С на загальну суму 9493 грн. (а.с.10).

Окрім цього, позивачем подано розрахунок щодо спати неустойки (пені) за прострочення аліментів у розмірі 1400 грн.

З вимогами у цій частині відповідач погодився, про що подав письмову заяву.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Щодо вимог позивача про збільшеннярозміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа по справі №1504/851/12 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 частини на ? частини його заробітку (доходу) до досягнення її повноліття, то суд вважає їх також задовольнити, виходячи з наступного:

Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування».

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…».

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно статті8 Закону України "Про охорону дитинства" Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, «за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів».

Відповідно до ст.192 ч.1 цього ж кодексу розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено: «Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину».

З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд доходить висновку про збільшення розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа Березівського районного суду Одеської області від 12.07.2012 року на користь ОСОБА_1 на утримання дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - з 1/6 частини на ? частини його заробітку (доходу) до досягнення її повноліття, а саме: починаючи з дня набрання рішенням законної сили до 29.08.2028 року.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, «якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України…»

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на доведеність позовних вимог, позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись статтями 12, 13, 133, 141, 229, 265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Березівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, стягнення пені за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.10.2017 року складає 9493 (девять тисяч чотириста девяносто три) грн.. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2016 року по 01.10.2017 року у розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) грн.. 00 коп.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на підставі виконавчого листа по справі №1504/851/12 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 частини на ? частини його заробітку (доходу) до досягнення її повноліття, а саме: починаючи з дня набрання рішенням законної сили до 29.08.2028 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовій збір в розмірі 640 грн. 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26.12.2017 року.

Суддя І.А. Римар