Справа № 161/4026/17
Провадження № 4-с/161/80/17
У Х В А Л А

11 квітня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», заінтересована особа ОСОБА_1, на дії (бездіяльність) державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «БМ Банк»» звернувся до суду з даною скаргою на обґрунтування вказавши, що 30.09.2016 року державним виконавцем Луцького районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52404899 про стягнення в користь АТ «БМ Банк» зі ОСОБА_1 боргу по кредитному договору № 4/136/120908 від 12.09.2008 року в сумі 781533,08 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 800 грн. та витрат на ІТЗ в сумі 60 грн. Вказує на те, що державним виконавцем в порушення вимог ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» не вжито всіх необхідних заходів щодо пошуку майна та коштів належних боржнику. В матеріалах виконавчого провадження відсутні документи в підтвердження того, що боржник зявився на виклик державного виконавця та надав пояснення з приводу причин і обставин несплати боргу, відсутні докази про встановлення наявності майна по місцю проживання, місцезнаходженню та місцю реєстрації божника, не було заявлено в суд подання про розшук боржника та про примусове входження в приміщення, де знаходиться майно боржника, неналежно перевірено наявність доходів у боржника від заробітної плати, пенсії, оренди чи інших доходів, відсутнє звернення до суду з поданням про обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України до виконання рішення суду, не зясовано наявність підстав та доказів про навмисне невиконання рішення суду. Таким чином, вважає, що державним виконавцем незаконно та навмисно не проводяться виконавчі дії щодо розшуку доходів і майна боржника та звернення стягнення на такі доходи і майно. На підставі викладеного, просить суд визнати незаконними дії (бездіяльність) державного виконавця Луцького районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 52404899 про стягнення в користь АТ «БМ Банк» зі ОСОБА_1 боргу по кредитному договору № 4/136/120908 від 12.09.2008 року в сумі 781533,08 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 800 грн. та витрат на ІТЗ в сумі 60 грн., які полягають у неналежному здійсненні заходів з розшуку майна і доходів божника та належному здійсненні заходів примусового стягнення боргу.

До судового засідання представник заявника надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, скаргу підтримує, просить її задовольнити.

Представник субєкта оскарження Луцького районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяву про відкладення розгляду справи, заперечення на скаргу суду не надав.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника Луцького районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області, оскільки його неявка не є поважною і не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначені у законі дії, спрямовані на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (пункт 43 Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року).

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2016 року державним виконавцем Луцького районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52404899 про стягнення в користь АТ «БМ Банк» зі ОСОБА_1 боргу по кредитному договору № 4/136/120908 від 12.09.2008 року в сумі 781533,08 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 800 грн. та витрат на ІТЗ в сумі 60 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Докази надаються сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і за якими у сторін та інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

До теперішнього часу рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області не виконано.

Доказів того, що виконавчі дії з примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області були проведені у строки, встановлені ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», та які заходи вживалися до розшуку майна та доходів боржника, Луцьким районним ВДВС ГТУЮ у Волинській області суду не надано.

Згідно з п. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Луцьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області не надано жодних доказів на підтвердження того, що державний виконавець Копетюк В.О. вживає заходи примусового виконання, передбачені ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», а також проводить дії щодо розшуку постійного місця роботи боржника, здійснення заходів у відповідності до ст. ст. 68-70 Закону України "Про виконавче провадження" щодо звернення стягнення на його заробітну плату, як і не надано доказів того, що ним вживаються систематичні заходи по виявленню рухомого та нерухомого майна боржника.

За таких обставин суд вважає, що державний виконавець не обґрунтував належними доказами того, що ним в повній мірі використовуються надані йому права, передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та вживаються всі передбачені законом заходи примусового виконання рішення суду.

За таких обставин суд вважає, що скарга Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», заінтересована особа ОСОБА_1, на дії (бездіяльність) державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати незаконними дії (бездіяльність) державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 52404899 про стягнення в користь АТ «БМ Банк» зі ОСОБА_1 боргу по кредитному договору № 4/136/120908 від 12.09.2008 року в сумі 781533,08 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 800 грн. та витрат на ІТЗ в сумі 60 грн., які полягають у неналежному здійсненні заходів з розшуку майна і доходів божника та належному здійсненні заходів примусового стягнення боргу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_3