АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/958/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2017 року у справі за скаргою ПАТ "Брокбізнесбакнк" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_6 , заінтересована особа: ОСОБА_7 , при винесенні постанови від 6 грудня 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу та скасування постанови у виконавчому провадженні № 4760651, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із даною скаргою.

Свої вимоги мотивував тим, що 25.04.2008 року Уманським міськрайонним судом було ухвалено рішення по справі № 2-976-2008 р. за позовом АБ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з відповідача на користь банку 679 980 доларів США 26 центів, еквівалент в гривнях становить 3433900, 31 гривень заборгованості за кредитним договором, судовий збір в сумі 170 гривень та витрати на ІТЗ в сумі 30 гривень. 19 травня 2015 року АТ «Брокбізнесбанк» звернувся до відділу ПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області із заявою про примусове виконання рішення суду, подавши на виконання виконавчий лист. Таким чином, в провадження ВПВР Управління ДВС перебувало виконавче провадження № 47606551 з примусового виконання виконавчого листа № 2-976-2008 виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області. У вказаному виконавчому провадженні головним державним виконавцем Горбатюк В.П. було 06.12.2016 року прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу в звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке згідно Закону України «Про виконавче провадження»можливо звернути стягнення, на підставі п.2 ч.1 ст.37 вказаного Закону, а вжиті заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За таких обставин, представник ПАТ «Брокбізнесбанк» вважає, що зазначена постанова винесена з порушенням норм матеріального права, тому просить її скасувати, оскільки відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, ціні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні, заборона боржнику розпоряджатися або користуватися майном, яке належить йому на праві власності у тому числі коштами або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем, інші заходи примусового характеру, передбачені законом України «Про виконавче провадження». В скарзі вказано, що головним державним виконавцем не в повній мірі виконані вимоги зазначеної ст.10 Закону, також, порушено вимоги ст.18 Закону «Про виконавче провадження», тобто не вжито всіх передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення суду. Так, на час винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, не були здійснені наступні виконавчі дії:

-не накладено арешт на кошти та інші цінності боржника;

-не здійснено реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням;

-не отримано пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця;

-не отримано від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та стан рахунків боржника.

Також, в скарзі зазначено, що постанову про повернення виконавчого листа від 06.12.2016 року стягувач отримав 12.12.2016 року, тому, вони вважають, що 10-ти денний строк оскарження постанови не пропущений.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2017 року скаргу Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 47606551 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.12.2016 року неправомірними.

Постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 47606551 про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.12.2016 року скасовано.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області подано апеляційну скаргу , в якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від

17.02.2017 в частині задоволених вимог скарги, а

саме - в частині визнання дій головного державного виконавця відділу примусового

виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального

управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_6 у виконавчому провадженні №

47606551 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від

06.12.2016 неправомірними та скасування постанови головного державного виконавці

відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби

Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_8 у

виконавчому провадженні № 47606551 про повернення виконавчого документа стягувачу

від 06.12.2016 та прийняти нову ухвалу в цій частині, якою відмовити у задоволенні

скарги в межах даних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем не виконані вимоги п.7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої він має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника та не виконано вимоги п.21 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого виконавець має право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Проте, колегія суддів не погоджується із даним висновком.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що на виконанні у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_6 знаходився виконавчий лист № 2-976-2008 р. виданий 24.10.2008 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_7 на користь АБ «Брокбізнесбанк» 679980 доларів США 26 центів, еквівалент в гривнях становить 3433900,31 гривень заборгованості, судовий збір в сумі 170 гривень та витрати на ІТЗ в сумі 30 гривень, а всього 3435630,31 гривень.

За даним виконавчим листом 20 травня 2015 року було відкрите виконавче провадження № 47606551, яке було направлено відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, внаслідок прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.05.2015 року. Тобто, зазначений виконавчий лист знаходився на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області з 21 березня 2013 року по 08 травня 2015 року.

За вказаний час 03 червня 2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області була прийнята постанова про арешт майна боржника ОСОБА_7 та оголошення заборони на його відчуження.

07.07.2015р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області була прийнята постанова про арешт майна боржника - ОСОБА_7 та оголошення заборони на його відчуження.

Під час проведення виконавчий дій державним виконавцем Горбатюк В.П. відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 02 жовтня 2015 року отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових право на нерухоме майно № 114317548, у відповідності до якої за боржником ОСОБА_7 зареєстроване наступне майно:

- квартира в м. Миколаїв вул. Слобідська друга, б. 71 кв. 56, яка придбана на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.1996 року та на яку право власності боржника ОСОБА_7 припинено 31.07.2013 року, тобто в період накладеного арешту на все майно ОСОБА_7 постановою державного виконавця від 03.06.2013 року;

- ? частина квартири № 46 по вул. Карпенка генерала, б. 20 м. Миколаїв;

- земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства за адресою: Херсонська область, Білозерський район, сільська рада Посад-Покровська;

- ? частина квартири № 132, по вул. Танкопія, б.41-Б, м. Харків;

- житловий будинок та земельна ділянка по вул. Котляревського, б.6. м. Павлоград, Дніпропетровської області ( а. с. 51 56 Т. 3).

Крім того, було зроблено запит про надання інформації про наявність майна та поточних рахунків, що зареєстровані за ОСОБА_7 до:

-Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку;

-Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті;

-Державної інспекції сільського господарства у Черкаській області;

-Міськрайонного управління Держкомзему в м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області;

-ВДАІ м. Черкаси.

Відповідно до витягу № 47401600 про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 10.07.2015р., внесено відомості щодо заборони відчуження рухомого майна боржника ОСОБА_7 ( а. с. 57 58 Т. 3).

Відповідно до витягу № 40663489 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 15.07.2015 року, внесено відомості про державну реєстрацію обтяження, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеного 07.07.2015р. відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ( а. с. 113 Т. 3).

06 грудня 2016 року державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке згідно Закону України «Про виконавче провадження» можливо звернути стягнення ( а. с. 127 Т.3). Вжиті заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

При винесенні постанови державний виконавець керувався п.2 ч.1 ст.37, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Так, судом першої інстанції у оскаржуваній постанові зазначено, що державним виконавцем не виконані вимоги п. 7 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої він має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Крім того, вказано, що державним виконавцем не виконано п. 21 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого виконавець має право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Проте, колегія суддів вважає, що районним судом не враховано, що наказом Міністерства юстиції України та Міністерства доходів і зборів України від 05.02.2014 № 254/5/119, затверджено «Порядок надання інформації Міністерством доходів і зборів України на запити органів державної виконавчої служби». Цей порядок був чинним у період здійснення виконавчого провадження та на момент винесення оскаржуваної постанови.

Так, відповідно до п. 2 Порядку надання інформації Міністерством доходів і зборів України на запити органів державної виконавчої служби, цей порядок визначає загальні правила надання Міністерством доходів і зборів України органам державної виконавчої служби інформації про реєстраційні номери облікової картки платників податків -боржників - фізичних осіб, номери рахунків боржників - юридичних осіб, а також рахунків, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, та/або фізичних осіб - підприємців, яку отримує

Міністерство доходів і зборів України від банківських та інших установ, та джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб і передає на запити органів державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 4 Порядку надання інформації Міністерством доходів і зборів України на запити органів державної виконавчої служби, органи державної виконавчої служби подають запити до Міністерства доходів і зборів України через державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 5 Порядку надання інформації Міністерством доходів і зборів України на запити органів державної виконавчої служби, відповіді на запити органів державної виконавчої служби надаються Міністерством доходів і зборів України через державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 6 Порядку надання інформації Міністерством доходів і зборів України на запити органів державної виконавчої служби, дані відправляються та передаються в електронній формі через телекомунікаційні мережі з використанням електронного цифрового підпису відповідно до законодавства.

Як вбачається із копій відомостей у виконавчому провадженні, що були приєднані до матеріалів справи , а саме до заперечень Вх. № 2628 від 07.02. 2017 року у боржника відсутні відкриті рахунки у банківських установах ( а. с. 85 - 127 Т. 3.)

Крім того, районним судом зазначено, що під час виконавчого провадження встановлено наявність нерухомого майна у боржника ОСОБА_7, при цьому в постанові державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувану від 06.12.2016 року зазначено про відсутність майна в боржника на яке згідно Закону України «Про виконавче провадження» можливо звернути стягнення. Вжиті заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, що є суперечливим і позбавляє права державного виконавця повертати виконавчий лист без виконання, оскільки не вирішено питання про звернення стягнення на зазначене майно. До цього, по тексту перелічено об'єкти нерухомості, інформація про які наявна у інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.10.2015 № 114317548( а. с. 102 104 Т. 3).

В порушення вищевказаних норм процесуального права, судом не досліджено належним чином дану довідку. Так, всі перелічені у довідці об'єкти нерухомого майна не належать боржнику ОСОБА_7 з такими ідентифікаційними даними: дата народження 03.05.1960, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1. Натомість, у рядках та графах в яких йде мова про власників майна, фізичні особи з прізвищем, ім'ям та пo- батькові боржника - мають інші ідентифікаційні дані, що означає відмінність осіб власників із особою боржника.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, не повно і обєктивно дослідив всі обставини справи та прийшов до передчасного висновку про часткове задоволення скарги , а тому, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і вона підлягає до часткового задоволення, а ухвала суду першої інстанції до скасування з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні скарги в частині визнання дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 47606551 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.12.2016 року неправомірними та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 47606551 про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.12.2016 року.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області задовольнити частково.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2017 року в частині визнання дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 47606551 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.12.2016 року неправомірними та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 47606551 про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.12.2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в цій частині відмовити у задоволенні

скарги.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :