Справа № 703/1129/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Литвин Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла баба позивача ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,90 га, яка розташована в адміністративних межах Залевківської сільської ради. Спадщину після її смерті вона прийняла, так як постійно проживала з ОСОБА_2, доглядала та фактично вступила в управління спадковим майном. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а тому змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 2,90 га, яка розташована в адміністративних межах Залевківської сільської ради Смілянського району Черкаської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 57 ЦПК України визначено, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: у тому числі визнання права.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3, що пітверджується свідоцтвом про смерть, яке видане повторно 7 квітня 2017 року Смілянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 зареєстрованого в с. Сунки бюро ЗАГС Смілянського району Черкаської області та виданого 22 жовтня 1964 року батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 6).

Як вбачається з посвідки про народження НОМЕР_2 батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 виданого Смілянською районною державною адміністрацією ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,90 га, яка розташована в адмінмежах Залевківської сільської ради Смілянського району Черкаської області та призначена для ведення товарного сільського господарського виробництва (а.с. 11).

З листа Смілянської державної нотаріальної контори №615/02-14 від 14 квітня 2017 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 до Смілянської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_7, що пітверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_4 яке видане 14 січня 2004 року відділом реєстрації актів громадянського стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 зареєстрованого в с. Сунки Смілянського району Черкаської області бюро ЗАГС батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_7 та ОСОБА_9

Згідно довідки Залевківської сільської ради №432 від 18 грудня 2017 року ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1. На день смерті з ОСОБА_3 проживала ОСОБА_1

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільний кодекс України в редакції 2004 року такий застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особа яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1270 ЦК України визначено для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

З листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 вбачається, відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Окрім того, відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнав позов та не заперечує проти його задоволення, за таких обставин суд вважає, його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення, а невизнане право позивача захисту в судовому порядку, шляхом визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2004 року, ст.ст. 1, 3, 4, 8, 10, 15, 57, 58, 60, 61, 64, 209, 212-215, 218 ЦПК України, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, ст.ст. 15, 16, 181, 182, 334, 392, 1216, 1217, 1218, 1225, 1233, 1266, 1268, 1270 ЦК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, ст.125 ЗК України, -

вирішив:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,9 га розташованої в адмінмежах Залевківської сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку виданого Смілянською районною державною адміністрацією 26 січня 2004 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня його проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Головуючий О.П.Опалинська