АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 р. у справі за позовом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

в с т а н о в и л а:

У травні 2017 р. Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

На обґрунтування своїх доводів позивач зазначав, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у Лівобережному об'єднаному управлінні ПФУ у м. Києві та згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримує пенсію за віком.

Згідно листа Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління ПФУ у м. Києві від 14.02.2017 р. № 205, у зв'язку із перерахунком пенсії, відповідачу за період з 01.04.2012 р. по 28.02.2017 р. надміру виплачено грошові кошти у розмірі 3 889,94 грн.

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не повернув надмірно виплачені йому кошти, просив суд стягнути з ОСОБА_3 зазначену суму коштів.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.11.2017 р. в задоволенні позовних вимог Лівобережного об'єднаного управління ПФУ у м. Києві до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Лівобережного об'єднаного управління ПФУ у м. Києві просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Лівобережного об'єднаного управління ПФУ у м. Києві задовольнити, посилаючись на неповне зЧясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції не урахував, що внаслідок рахункової помилки у ОСОБА_3 утворилася переплата пенсії у розмірі 3 889,94 грн., яку вона відмовляється повернути, а тому надміру виплачена сума коштів, що є виключною державною власністю, підлягає стягненню відповідно до ст.ст. 326, 1212 ЦК України, як набуті без достатньої правової підстави.

У судовому засіданні ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10.11.2017 р. є законним та обґрунтованим.

Представник Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві в судове засідання не зЧявився, про час та місце розгляду справи позивач був повідомлений, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у Лівобережному об'єднаному управлінні ПФУ у м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно листа Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління ПФУ у м. Києві від 14.02.2017 р. № 205, у зв'язку із перерахунком пенсії, відповідачу за період з 01.04.2012 р. по 28.02.2017 р. надміру виплачено грошові кошти у розмірі 3 889,94 грн.

22.03.2017 р. позивач направив відповідачу лист № 4811/06 про повернення зайво отриманих коштів за період з 01.04.2012 р. по 28.02.2017 р. у сумі 3 889,94 грн. у добровільному порядку. Проте, ОСОБА_3 ніяким чином не відреагувала на пропозицію позивача.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Лівобережного об'єднаного управління ПФУ у м. Києві, суд першої інстанції виходив з того, позивачем не доведено того факту, що перерахування пенсії сталося з причин, пов'язаних з технічною помилкою або, що суми пенсій виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, а відтак вважав позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Частиною 1 статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4.

Згідно п. 3 цього Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не урахував положення статті 1212 ЦК України, якою передбачено обов'язок особи, яка набула майно без достатньої правової підстави, повернути його потерпілому та, що сума надміру виплачених коштів відповідачу, є виключно переплатою, а не пенсією, а тому підлягає стягненню відповідно до вимог ст.ст. 326, 1212 ЦК України є не переконливими з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, відповідно до якої не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом. за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Зазначене узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 р. (справа № 6-151цс13) та від 02.07.2014 р. (справа № 6-91цс14 ).

Доказів на підтвердження того, що переплата пенсії відбувалася у зв'язку з рахунковою помилкою і недобросовісною поведінкою відповідача Лівобережне об'єднане управління ПФУ у м. Києві не надало, а тому суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги в цілому зводяться до обґрунтування позовної заяви, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Ураховуючи наведене, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:Т.О. Невідома

Судді:Д.Р. Гаращенко А.А. Пікуль