Апеляційний суд Кіровоградської області
справа № 404/4860/17
№ провадження 22-ц/781/2276/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черненко В. В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.12.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Черненко В.В.

суддів - Кіселика С.А., Гайсюка О.В.

за участю секретаря - Гончар В.В.

за участю представника ПАТ «Кіровоградобленерго» - ОСОБА_2

за участю представника ОСОБА_3- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Кіровоградобленерго» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2017 року по справі за позовом ПАТ «Кіровоградобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Кіровоградобленерго» звернулось у суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

На обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що згідно статті 26 ЗУ «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року та п.1.3. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.2016 року уклав договір постачання електричної енергії №189М із споживачем: ОСОБА_3.

Договір є пролонгованим , згідно п.9.4. за відсутності звернень сторін про його розірвання, і діє на даний час.

Позивач зазначив, що відповідач не виконав умови договору про постачання електричної енергії , а саме в порушення умов договору не звітував перед позивачем за використану електричну енергію в зв'язку з чим позивач не отримавши у зазначений термін відомостей про обсяги спожитої електричної енергії відповідно до п.4 додатку №1 договору визначив обсяг спожитої електричної енергії за середньодобовим обсягом за попередній розрахунковий період за жовтень 2016 року в розмірі 1 кВт/год.

В листопаді 2016 року відповідачу було нараховано про споживання 947 кВт/год., в грудні нараховано 511 кВт/год. і відповідно нарахувано борг в розмірі - 3 256 грн.08 коп. по відповідній методиці.

Позивач зазначив, що станом на 04.08.2017 рік відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню в розмірі 427,46 грн., втрати від інфляції в розмірі 218,20 грн. та 3% річних в розмірі 48,24 грн.

З відповідачем не досягнуто згоди про добровільне погашення існуючої заборгованості та її оплати.

Позивач просив суд, стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кіровоградобленерго» 3256,08 грн. боргу, за спожиту електричну енергію.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема зазначається, що суд першої інстанції при вирішенні справи не встановив дійсні обставини по справі не прийняв до уваги доводи позивача і не дав належної оцінки доказам наданих на підтвердження позовних вимог. Крім того суд першої інстанції вирішуючи спір застосував норми законодавства України в сфері житлово-комунальних послуг, які лише загально або опосередковано регулюють спірні правовідносини та відповідно судом не застосовано закон , який підлягав застосуванню , як спеціальний по відношенню до спірних правовідносин.

Відповідач по справ в своєму відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що не погоджується з доводами апеляційної скарги і вважає , що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, відмовивши у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що сторонами дійсно був укладений договір №1892 М від 18.08.2016 року про постачання електричної енергії.

Згідно із п. 1 Договору, позивач зобов'язався продати, а відповідач сплатити вартість використаної (купленої) електричної енергії за адресою: вул. Тимірязєва, 62/2 ( вул.Карпи).

Відповідно до п. 8. Додатку до договору, відповідач сплатив у серпні місяці 2016 року попередню оплату за електричну енергію у розмірі 431,37 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення у м. Кропивницькому по вул. Тимірязєва, 62/2, укладеного 23.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого за номером 454, відповідач перестав буди власником та користувачем приміщення, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 22.06.2017 року.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно із актом-завдання ПАТ «Кіровоградорбленерго» від 06.03.2017року засвідчений факт відключення приміщення від енергопостачання 18.12.2016року та зафіксовані показники лічильника - 000002 кВт, що підтверджує, що електроенергія фактично не використовувалась у приміщенні з моменту укладення договору.

Твердження позивача, що містяться в позовній заяві, ніби в «листопаді 2016 року відповідачем було спожито 947 кВт/год» та про те, що позивач поставив відповідачу електричну енергію у розрахункових періодах з листопада по грудень 2016 року включно, яку відповідач прийняв у повному обсязі на суму 3648,45 грн. є невірним та не відповідають дійсності.

Сума нарахування основного боргу, пені та штрафу позивачем здійснена на неіснуючі показники лічильника - 1458 кВт.

Послуги, передбачені п.1 договору, позивачем не надавались, адже згідно умов договору позивач мав продавати, а відповідач сплачувати йому вартість тільки використаної (купленої) електричної енергії. Оскільки електрична енергія у розмірі 1458 кВт не використана відповідачем, на поточний момент навіть існує переплата відповідача за невикористані послуги у розмірі 426,85 грн., тому відповідальність у відповідача відповідно до діючого законодавства не наступила.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п.2.5 договору №1892 М про постачання електричної енергії у разі звільнення споживачем приміщення, реорганізації, ліквідації, відчуження в будь який спосіб займаного приміщення споживач зобовязаний повідомити постачальника за 20 днів до дня зміни власника приміщення і в цей самий термін, здійснити сплату усіх видів платежів передбачених цим договором, до дня зміни власника приміщення, а постачальник зобовязаний припинити постачання електричної енергії з дня звільнення приміщення.

Суд першої інстанції встановив , що відповідач не повідомляв позивача про зміну власника приміщення.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п.2. ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі наявності засобів обліку (лічильників) оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору. У даному випадку кінцем розрахункового періоду слід вважати дату відключення приміщення від енергопостачання, а саме - 18.12.2016 року, відповідно позивач по справі, повинен був на вищезазначену дату здійснити перерахунок за фактично використану електроенергію, однак зазначені дії не здійснив.

Суд першої інстанції дійшов висновку, виходячи із встановлених обставин, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки відповідачем на момент відчуження приміщення, сплата за користування електричною енергією була здійснена. Відповідальність за неповідомлення постачальника електричної енергії споживачем у разі зміни власника, відповідним договором не передбачено.

Колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції, що позов не підлягає задоволенню.

Доводи викладені в апеляційній скарзі , що суд першої інстанції неправильно визначився з розміром заборгованості за використану електричну енергію не знайшли свого підтвердження.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами був укладений договір №1892 М від 18.08.2016 року про постачання електричної енергії.

Згідно із п. 1 Договору, позивач зобов'язався продати, а відповідач сплатити йому вартість використаної (купленої) електричної енергії вул. за адресою вулиця Тимірязєва, 62/2 (вул.Карпи).

Відповідно до п. 8. Додатку до договору, відповідач сплатив у серпні місяці 2016 року попередню оплату за електричну енергію у розмірі 431,37 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення у м. Кропивницькому по вул. Тимірязєва, 62/2, укладеного 23.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого за номером 454, відповідач перестав буди власником та користувачем приміщення, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 22.06.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не повідомив позивача про зміну власника і відповідно після продажу приміщення інформація відносно власника майна у позивача була відсутня.

Наслідки неповідомлення споживачем електричної енергії про зміну власника обєкта, встановленні пунктом 6.18 Правил, де зазначено , що до остаточного припинення користування електричною енергією , споживач зобовязаний здійснювати оплату спожитої на таких обєктах електричної енергії та інших платежів, виходячи з умов відповідних договорів.

Згідно із актом-завдання ПАТ «Кіровоградобленерго» від 06.03.2017року засвідчений факт відключення приміщення від енергопостачання 18.12.2016року та зафіксовані показники лічильника - 000002 кВт, що свідчить проте , що електроенергія фактично не використовувалась у приміщенні з моменту укладення договору і до часу припинення постачання електричної енергії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у звязку з тим, що оскільки відповідач не надавав даних про обсяги спожитої електроенергії здійснював розрахунок обсягу спожитої електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількості годин використання відповідно до пункту 4 Додатку №1 до Договору та пункту 6.39 Правил, без подальшого перерахування.

Після відключення відповідача від енергопостачання,де актом було зафіксовано факт спожитої електричної енергії відповідно до лічильника в обємі 00002 кВт. позивач повинен був здійснити перерахунок за фактично використану енергію, що не було зроблено.

Доводи викладені в апеляційній скарзі , що суд першої інстанції вирішуючи спір неправильно застосував норми матеріального права які регулюють спірні правовідносини є необґрунтованими.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375,382, 383 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Кіровоградобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2017 року залишити без змін.

Повний текст постанови буде складено не пізніше 31.12.2017 року .

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді