Провадження №2/263/3177/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 грудня 2017 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
24.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, просила суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі №89 будинку №91 по пр..Миру в м.Маріуполі, яка є її власністю, з тих підставах, що останній з 2012 року зареєстрований за вказаною адресою, але влітку 2015 року в квартирі не проживає без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, не бере участі в поточному ремонті жилого приміщення.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, за наведеними обставинами наполягала на їх задоволенні, додатково зазначила, що відповідач покинув жиле приміщення добровільно, його майна в квартирі не має.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що знає позивача тривалий час, їх квартири знаходяться поруч на одному поверсі. Відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі позивача з літку 2015 року.
Відповідач ОСОБА_2, належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті, так як матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спірних правових відносин.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.
Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши представлені докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному об'ємі, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 4.04.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за №956 є власником квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, Міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» за позивачем ОСОБА_1, 18.06.2003 року за реєстровим номером 1523830 зареєстроване право власності на вказану квартиру.
Згідно даних паспорту громадянина України серії ВК №890810 відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 3.02.2012 року.
Згідно ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Дослідивши в судовому засіданні докази, з урахуванням показів свідка, положень матеріального права, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, тому його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі, таким чином суд усуває перешкоди позивачу у користуванні своєю власністю.
Оскільки позивач не наполягав на стягненні з відповідача сплаченого судового збору, суд прийшов до висновку про недоцільність його стягнення.
Керуючись ст.ст.12,13, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.
Рішення суду по справі може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : П.І. Папаценко