Справа № 368/548/16-ц Головуючий у І інстанції Іванюта Т. Є.
Провадження № 22-ц/780/4910/17 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 46 13.12.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Сушко Л.П., Ігнатченко Н.В.,

за участю секретаря: Марченка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 27 липня 2017 року у справі за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача що не заявляє самостійних вимог - реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області про скасування наказу, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року позивач в інтересах держави звернувся до суду з вказаним позовом. Своїми вимоги мотивував тим, що наказом Головного управління Держземагентства у Київській області № 10-3882/15-15-сг від 14.05.2015 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 площею 2,00 га на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області та передано у власність. На підставі вказаного наказу 03.06.2015 року Реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку площею 2,00 га, що розташована на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_2 за ОСОБА_2

Позивач зазначає, що передача земельної ділянки у власність відбулася з порушенням вимог Земельного кодексу України та Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Просив визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Київській області № 10-3882/15-15-сг від 14.05.2015 про затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 площею 2,00 га на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 22217845 від 19.06.2015 на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області для ведення особистого селянського господарства за ОСОБА_2

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 27 липня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач заступник прокурора Київської області подав апеляційну скаргу та просив рішення суду скасувати й ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держземагенства у Київській області від 29.01.2015 року № 10-351/15-15-сг надало дозвіл гр. ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області розміром 2,0000 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Наказом Головного управління Держземагентства у Київській області № 10-3882/15-15-сг від 14.05.2015 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 площею 2,00 га на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області із земель сільськогосподарського призначення державної власності та передано у власність.

На підставі вказаного наказу від 19.06.2015 року реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку площею 2,00 га, що розташована на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_2 за ОСОБА_2

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того його недоведеності.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком виходячи з наступного:

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України , громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ч. 1 ст. 125 ЗК України).

Відповідно до вимог ст. 5 Земельного кодексу УРСР та ст. 25 Земельного кодексу України.при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій сільські і селищні ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місця розташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням, чітко передбаченим земельним законодавством.

Рішенням III сесії XXII скликання Ставівської сільської ради народних депутатів Кагарлицького району Київської області від 13 червня 1995 року затверджено технічну документацію по видачі державних актів на право колективної власності та постійного користування землею КСП «Червоний Жовтень», на підставі якого підприємством оформлено державний акт серії НОМЕР_3 від 29.11.95 на право постійного користування землею загальною площею 205,4 га, до яких увійшли 195,8 га земель резервного фонду та 9,6 га земель водного фонду (що підтверджується п. З вищевказаного рішення ради від 13.06.95, проектом роздержавлення і приватизації земель КСП «Червоний Жовтень», затвердженим рішенням Кагарлицької районної ради народних депутатів від 25.07.95 № 75-07-ХХІІ).

При цьому межі та площі земель резервного фонду чітко відображені на зказаному державному акті на право постійного користування землею, співпадають із межами, визначеними в проекті роздержавлення і приватизації земель КСП «Червоний Жовтень», наявними в матеріалах цивільної справи.

Рішення про зміну чи скасування рішення Кагарлицької районної ради народних депутатів від 15 липня 1995 р. № 07-ХХІІ не приймались.

Відповідно до наявної в матеріалах справи інформації управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі № 10-1011-99.2-492/16 від 24.02.16 земельна ділянка відповідача з кадастровим номером НОМЕР_4 і звністю накладається на землі резервного фонду, які раніше перебували в постійному користуванні КСП «Червоний Жовтень» на підставі державного акту серії НОМЕР_3 від 29.11.95.

Суд першої інстанції прийшов до помилкого висновку про відсутність земель резервного фонду на території Ставівської сільської ради.

Посилання відповідача на те, що в пояснювальній записці до технічної документації із землеустрою по проведенню робіт з інвентаризації земель Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, затвердженій розпорядженням Кагарлицької районної державної адміністрації від 16.07.2009 № 608.про відсутністі землі резервного фонду на території Ставівської сільської ради безпідставні.

При виготовленні технічної документації використовувались лише дані з технічної документації по формуванню території сільської ради і встановлення меж населеного пункту - село Стави, в якій відсутні відомості щодо наявності земель резервного фонду на території Ставівської сільської ради. Вказана технічна документація затверджена рішенням Кагарлицької районної ради № 42-05-ХХІІ від 17.03.95, в той час як проект роздержавлення і приватизації земель КСП «Червоний Жовтень» затверджений рішенням Кагарлицької районної ради народних депутатів № 07-ХХІІ від 25.07.95.

Відсутність відомостей щодо наявності земель резерву в статистичній звітності форми 6-зем станом на час виникнення спірних правовідносин, оскільки з відповіді управління Держгеокадастру в Кагарлицькому районі від 07.06.16 № 10-1011-0.2-1067/2-16 остання формувалась на підставі відомостей, які подавались органами місцевого самоврядування лише з урахуванням проекту формування території і встановлення меж Ставівської сільської ради від 2009 року.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій включають, в тому числі схему розподілу земель підприємств, установ, організацій на землі, що передаються у приватну власність та залишаються у державній або комунальній власності (лісогосподарського призначення, водного фонду, резервного фонду).

Відповідно до ч.ч. 1, 9, 10 ст. 25 Земельного кодексу України, п. 7 указу Президента України «Про порядок павання земель, переданих у колективну власніть сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 270/95 від 08.08.1995

Вищевказані земельні ділянки резервного фонд передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров»я, розташованих на території відповідної ради а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю), а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Земельним законодавством встановлено, що за рахунок земель резервного фонду виділяються земельні ділянки виключному переліки осіб, а саме громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств, або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не є зайнятою у соціальній сфері с. Стави особою, не проживає на території Ставівської сільської ради, не є членом колишнього КСП «Червоний Жовтень». З листа за № 02-41/43 від 23.02.2016 вбачається, що на території Ставівської сільської ради проживають громадяни, які мають гарантоване земельним законодавством право на отримання земельних ділянок саме із земель резервного фонду, та які ще не отримували такі земельні ділянки у власність для сільськогосподарського виробництва з врахуванням їх цільового призначення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам сторін та наданим сторонами доказам та прийшов до помилкового висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його скасування із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області - задовольнити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 27 липня 2017 року - скасувати та ухвалити нове.

Позов заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача що не заявляє самостійних вимог - реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області про скасування наказу, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Київській області № 10-3882/15-15-сг від 14.05.2015 про затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 площею 2,00 га на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 22217845 від 19.06.2015 на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області для ведення особистого селянського господарства за ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_2 на користь прокуратури Київської області судовий збір в розмірі 6842,61 грн. ( шість тисяч вісімсот сорок дві гривні шістдесят одна копійка).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: