АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/5246/16-ц Головуючий суддя І інстанції Чудновська І. І.
Провадження № 22-ц/790/1875/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Яцини В.Б.,

Суддів: Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Управління служб дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом Управління служб дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей та закріплення за дітьми права проживання, користування житловою площею

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року Управління служб дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулось до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову позивач посилався на висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та положення ст.ст. 150, 164 СК України.

У позовній заяві позивач вказував на те, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме ОСОБА_3 ухиляється від виконання обов'язків по вихованню двох дітей, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 ухиляється від виконання обов'язків по вихованню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 ухиляється від виконання обов'язків по вихованню ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Мати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не забезпечуює необхідного харчування, медичного догляду, не утримує місце мешкання в належному стані, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не створює умов для отримання освіти, страждає алкоголізмом.

Батько ОСОБА_1 не підтримує ніяких стосунків з дитиною, не приймає участі у вихованні та утриманні.

Батько ОСОБА_2, теж не підтримує ніяких стосунків з дитиною, не приймає участі у вихованні та утриманні. Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.01.2009 року був засуджений за злочин передбачений ч.1 ст. 125 КК України відносно малолітньої дитини ОСОБА_1.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позов, просив ухвалити рішення на користь інтересів дітей, відповідно до матеріалів справи та висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та положень ст.ст. 150, 164 СК України.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у призначені судові засіданні жодного разу не з'явились, про причини не прибуття суд не повідомили.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28 грудня 2016 року позовну заяву Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - задоволено частково. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_4 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позбавлено батьківських прав ОСОБА_5 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 Вирішено питання щодо судових витрат. В іншій частині позовних вимог-відмовлено.

Не погоджуючись з таким заочним рішенням суду Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в апеляційній скарзі просить його скасувати в частині не позбавлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно малолітніх, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнення аліментів з відповідачів на утримання дітей та закріплення житла за малолітніми ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно малолітніх, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; з дня подачі позовної заяви до суду, керуючись ст. 184 СК України, стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 гривень на місяць, які підлягають індексації відповідно до законодавства України, до досягнення дитиною повноліття на користь державної установи або опікуна; з дня подачі позовної заяви до суду, керуючись ст. 184 СК України, стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 500 гривень на місяць, які підлягають індексації відповідно до законодавства України, до досягнення дитиною повноліття на користь державної установи або опікуна; закріпити за малолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на проживання, користування житловою площею за адресою: АДРЕСА_2; закріпити за малолітнім ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, право на проживання, користування житловою площею за адресою: АДРЕСА_2. Судові витрати покласти на відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

При цьому вказало, що судом не були враховані письмові докази, рішення незаконне, необгрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального права. Судом першої інстанції не враховано, що за адресою проживання дітей матір'ю не створено жодних умов для їх проживання, умови проживання у квартирі незадовільні, у квартирі відсутні меблі, сезонні речі дітей, продукти харчування. Суд не звернув уваги, що внаслідок відсутності контролю з боку матері діти не відвідують школу з 12 вересня 2016 року, а згідно до письмових заяв від сусідів ОСОБА_3, мати дітей, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, у квартирі часто виникають сварки, діти ходять по вулиці голодні та брудні. ОСОБА_3 притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП та була попереджена про наслідки невиконання батьківських обов'язків.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, за відсутності інших осбі, які беруть участь у справі, що передбачено ст.. 305 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 2 та 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Згідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописки, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані разом з матір'ю ОСОБА_3 у не приватизованій квартирі АДРЕСА_1.

Діти ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 навчаються у Харківській загальноосвітній школі № 53.

Відповідно до вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.01.2009 року ОСОБА_5 засуджений за злочин передбачений ч.1 ст. 125 КК України відносно малолітньої дитини ОСОБА_1.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.10.2015 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у вигляді попередження.

Згідно висновку Управління служб дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 19.04.2016 року № 267 про доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, та позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9, відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.23-25).

Вищезазначений висновок обґрунтований тим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка є мати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти, утримує житло у незадовільному стані, страждає алкоголізмом.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8, який є батьком ОСОБА_1 не підтримує ніяких стосунків з дитиною, не приймає участі у вихованні та утриманні.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9, який є батьком ОСОБА_2, не підтримує ніяких стосунків з дитиною, не приймає участі у вихованні та утриманні. Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.01.2009 року був засуджений за злочин передбачений ч.1 ст. 125 КК України відносно малолітньої дитини ОСОБА_1.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка класний керівник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 навчаються у Харківської загальноосвітньої школи № 53. ОСОБА_1 навчається задовільно, питання щодо підвищення рівня навчання на педагогічних зборах не розглядалось. Характеризується посередньо. Мешкає з матір'ю, її цивільним чоловіком та братом. Дівчина ОСОБА_1 самостійна, проявляє любов та турботу до матері та молодшого брата. За викликом класного керівника з'являється мати дівчини або цивільний чоловік . При виході до місця мешкання дівчини, було встановлено, що діти мешкають разом з матір'ю у квартирі, яка потребує ремонту. Діти забезпечені необхідними продуктами харчування, одягом.

Актом обстеження житлово-побутових умов від 16.03.2016 року складеного з метою перевірки умов проживання малолітніх дітей - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкають за адресою АДРЕСА_2 та комісією у складі ОСОБА_9, ОСОБА_10, затвердженого начальником служби у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради ОСОБА_11, встановлено, що в квартирі брудно, павутиння, скрізь розкидані речі, в кімнатах та в кухні таргани, не обладнано куточок для занять, постільна білизна відсутня, умови проживання для дітей не створено. ОСОБА_3 попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків.

Актами обстеження житлово-побутових умов від 24.03.2016 року, складеного з метою вивчення умов проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкають за адресою АДРЕСА_2 та комісією у складі класного керівника ОСОБА_7, соціального педагога ОСОБА_12, вчителя початкових класів ОСОБА_13, затвердженого директором школи ОСОБА_14, встановлено, що помешкання знаходиться у вкрай ганебному стані, особистого ліжка у ОСОБА_1 немає, у квартирі дуже брудно, предмети особистої гігєни відсутні, проживання у квартирі незадовільні. Відсутні належні умови для проживання дітей, матері було рекомендовано привести своє житло у відповідність санітарно-гігєничним нормам, створити умови для виховання та розвитку дітей.

Відповідно до листа за № 117/04-06 від 07.04.2016 року директора Харківської загальноосвітньої школи № 53 ОСОБА_14 зазначено про незадовільний стан утримання і виховання дітей сім'ї ОСОБА_3 та знаходиться на шкільному обліку як сім'я, що опинилася в складних життєвих обставинах. У кожного з дітей є рідний батько, але жоден з них не бере участі у навчанні та вихованні дітей. Матір - ОСОБА_3 та співмешканця ОСОБА_15, який намагається виконувати роль батька та є нерідним батьком дітей, вони були попереджені про відповідальність за недотримання законодавства України по вихованню та навчанню неповнолітніх дітей. Зазначено, що ОСОБА_1 яка є ученицею 7-Г класу втратила бажання вчитися, а ОСОБА_2 учень 3-Б класу ще має потяг до навчання.

Батько дівчини ОСОБА_4, ніколи не приходив до школи та сама дівчина, ніколи про нього не розповідала. Батько ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 теж жодного разу до школи не приходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині позбавлення батьківських права стосовно ОСОБА_3 та стягнення аліментів, закріплення за малолітніми дітьми житла, суд першої інстанції, виходив із того, що позивачем не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем ОСОБА_3 своїх батьківських обов'язків без поважних причин, що вона страждає на алкоголізм та неодноразове притягнення її до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 184 КУпАП, під час розгляду справи судом першої інстанції не встановлено винної поведінки останньої щодо ухилення від виховання дітей і свідомого нехтування ним своїми обов'язками, тому підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, установлені пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, відсутні.

Однак такі висновки судувсупереч вимогам ст. 213 ЦПК України не в повній мірі відповідають встановленим обставинам справи, та наявним у справі доказам, на які послався в доводах скарги позивач, які підтверджують, що відповідач - мати своїх малолітніх дітей тривалий час свідомо, без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов'язками, внаслідок чого діти позбавлені батьківського піклування тривалий час не відвідують школу і з огляду на їх малолітній вік, за відсутності батьківського догляду щоденно наражають на небезпеку своє життя і здоров'я, внаслідлок чого інтереси дітей потребують втручання органів опіки і піклування. Суд не взяв до уваги інформацію директора навчального закладу, з якого вбачається, що в результаті перевірки 02.09.2016 року комісії вчителів мати ОСОБА_3 повідомила, що утримувати дітей належним чином вона не може за відсутності грошей, відверто заявила, що готова віддати дітей соціальним службам, у подальшому 09.09.2016, 12.09.2016р., 13.09.2016р. діти до школи не з'явилися (а.с. 126). З приводу відсутності уваги з боку матері ОСОБА_3, яка ніде не працює та систематично вживає спиртні напої, до своїх малолітніх дітей, які перебувають у занедбаному стані, не ходять до школи, до служби у справах дітей Червнонозаводського району м. Харкова 20.10.2016р. зверталися в інтересах дітей із заявами про вжиття заходів до цієї сім'ї їх сусіди ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 (а.с. 134-138). Відповідно до характеристики інспектора Основ'янського відділення Слобідського відділу ГУНП Харківської області ст. л-та поліції Бутівченко М.О. від 02.11.2016 року неодноразово на адресу ОСОБА_3 надходили скарги, вона зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, її діти ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають у занедбаному стані, за місцем мешкання антисанітарний стан, неодноразові профілактичні бесіди позитивного результату не дали (а.с. 176).

Той факт, що мати не є хронічним алкоголіком не впливає на доведеність позову, який був заявлених з інших підстав, що мати ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, що доведено наявними у справі доказами, у тому числі постановою Червонозаводського районного суду м. Хакрова від 19.10.2015р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністравтиної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, ч. 1 ст. 184 КУпАП, однак позитивних висноків відповідач ОСОБА_3 після цього не зробила і продовжує ухилятися від виконання передбачених вищевказаними нормами СК України обов'язками по вихованню малолітніх дітей, про що свідчить повідомлення до суду правоохоронних органів від 14.11.2016р. (а.с. 177).

Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов'язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ.

При таких обставинах у суду були підстави для позбавленння відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей.

Втручання держави у сімейне життя відповідача захищається гарантіями ст. 8 конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., яка передбачає, що органи державної влади, у тому числі суд, не можуть втручатись у здійснення

цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтями 32, 51 Конституції України також передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У п.п. 48, 49 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06) від 18 грудня 2008 року, яка стосується аналогічних обставин справи, зазначено, що визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 (див., наприклад, справи "Кутцнер проти Німеччини" (Kutzner v. Germany), N 46544/99 п. 65, ЄСПЛ 2002-I, та "Зоммерфельд проти Німеччини" (Sommerfeld v. Germany), [GC], N 31871/96, п. 66, ЄСПЛ 2003-VIII).

Хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції" (Gnahore v. France), N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX).

Оскільки у даному випадку, йде мова не лише про неможливість а й про небажання матері забезпечити належні умови проживання та виховання двох дітей, то суду необхідно було в інтересах дітей виправити ситуацію пропорційно небезпеці дітей, яка реально існує в сім'ї відповідача.

Крім того, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що у світлі встановлених обставин справи про позбавлення батьківства відповідно до ст..ст. 182, 184 СК України свідить про обгрунтованість заявлених з цього приводу вимог про стягнення аліментів з кожного з батьків по 500 грн. щомісяця на утримання малолітніх дітей, до їх повноліття. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст.ст. 18, 24 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Діти, позбавлені батьківського піклування, повинні бути передані на усиновлення або влаштовані на виховання в сім'ї громадян (під опіку чи піклування, в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу), у будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки-інтернати на повне державне утримання. Таким дітям створюються необхідні умови для всебічного і гармонійного розвитку, підготовки до самостійного життя та праці.

Стаття 193 СК України передбачає такі правила для стягнення аліментів та інших коштів на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі

1. Влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням.

2. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

3. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

4. На особистий рахунок дитини перераховуються також державні пенсії, інші види допомоги та відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника.

Виходячи з наведеного, оскільки висновки суду не відповідають матеріалам справи, суд помилився із застосуванням норм матеріального права, то відповідно до п.п.п 3, 4 . 1 ст. 309 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду в оскарженій частині скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 316, 317, 319, 323-325, 327 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Управління служб дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28 грудня 2016 року скасувати в оскарженій частині.

Позов Управління служб дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Передати дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради для вирішення питання про надання дітям опіки або влаштування до державного закладу.

Стягнути починаючи з 29.04.2016 року з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, з кожного по 500 грн. аліментів щомісяця на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повнолітття, з індексацією аліментів відповідно до законодавства України, з перерахуванням їх на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України - при влаштуванні дитини до відповідного державного закладу, або - на користь призначеного опікуна.

Стягнути починаючи з 29.04.2016 року з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, з кожного по 500 грн. аліментів щомісяця на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ним повноліття, з індексацією аліментів відповідно до законодавства України, з перерахуванням їх на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України - при влаштуванні дитини до відповідного державного закладу, або - на користь призначеного опікуна.

Закріпити за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на проживання, користування житловою площею за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення апеляційного суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії