РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4445/17

провадження у справі №2/0285/1994/17

21 грудня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташків Т.Б. за участі секретаря судових засідань Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

третя особа: представник органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради: Годун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_6, та призначити його опікуном над донькою.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначає, з ОСОБА_3 вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20 листопада 2009 року розірвано. У них народилось двоє дітей: син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до рішення суду № 2-1148/2009 від 20 листопада 2009 року неповнолітніх дітей залишено на вихованні з батьком.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 2 лютого 2012 року ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 250 грн. щомісячно до повноліття дітей. Старший син ОСОБА_7 вже досяг повноліття та проживає окремо.

Жодного з покладених законом батьківських обов'язків щодо доньки ОСОБА_6 відповідач не виконує. Мати свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, вихованням доньки не займається, не утримує її, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Оскільки відповідач повністю самоухилилась від виконання своїх обов'язків щодо виховання, матеріального утримання доньки, позивач вважає, що наявні правові підстави, для позбавлення батьківських прав відповідача.

В судовому засіданні позивач надав суду пояснення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні надав усні пояснення та заперечувала проти задоволення позову. Вона з донькою бачиться один раз в місяць, оскільки позивач забороняє їм зустрічатись. Відповідач не сплачує аліменти, які підлягають сплаті згідно рішення суду, оскільки попередньо між нею та позивачем була домовленість щодо розподілу спільного нерухомого майна. Крім того, пояснила, що заява, у якій вона зазначила про те, що відмовляється від батьківських прав на дочку ОСОБА_6, була складена під тиском позивача.

Третя особа просила позов задовольнити з підстав викладених у висновку органу опіки та піклування.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення всіх осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9). Також сторони є батьками повнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20 листопада 2009 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей залишено на вихованні з батьком (а.с.8).

Згідно із довідок КП «Новоград-Волинськжитлосервіс» від 9 серпня 2017 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, до складу його сім`ї входять та знаходяться на його утриманні - дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5-6).

27 лютого 2012 року видано виконавчий лист по виконанню рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 2 лютого 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі по 250 грн. щомісячно до повноліття дітей (а.с. 13).

Відповідно до довідки розрахунку від 3.07.2017 року, виданої Новоград-Волинським міськрайонним відділом ДВС, ОСОБА_3 не сплачує аліменти, загальна заборгованість станом на 1.07.2017 року становить 25814,51 грн. Як вбачається із вказаної довідки ОСОБА_3 не здійснила жодного платежу по сплаті аліментів(а.с.10-12).

24.10.2017 року ОСОБА_3 написала на ім'я начальника служби у справах дітей міської ради заяву про те, що вона відмовляється від батьківських прав відносно своєї доньки ОСОБА_6 (а.с.14).

Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов по місцю проживання позивача - ОСОБА_2, створені належні умови для навчання і проживання доньки (а.с.15)

Висновком органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради - визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Як вбачається зі змісту висновку органу опіки та піклування мати ОСОБА_6 не цікавиться навчанням дочки ОСОБА_6 з 1-го класу, не відвідує класні шкільні заходи та батьківські збори, не спілкується з класним керівником. Відповідач не проживає по місцю проживання дочки. З пояснень свідків відповідач до своєї дочки не приходить, її вихованням не займається, матеріально не підтримує. Малолітня ОСОБА_6 пояснила спеціалістам органу опіки та піклування, що іноді спілкується з матір`ю, яка не цікавиться її життям, тому не заперечує щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неї (а.с.6-7).

Згідно положень статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно, ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001 року вбачається, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 12 цього Закону, батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина та ін.

За змістом статей 12,13,83 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

Твердження відповідача ОСОБА_3 про те, що вона має намір належним чином виконувати батьківських обов'язки відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_6, однак позивач перешкоджає їй у цьому, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами. Крім того ОСОБА_3 із позовом про усунення перешкоду у спілкуванні та вихованні дитини до суду не зверталась. Також не заслуговують на увагу пояснення відповідача про причини невиконання судового рішення щодо стягнення з неї аліментів на утримання дочки, оскільки згідно вимог ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

З матеріалів справи слідує і в судовому засіданні встановлено, що відповідачем неналежним чином не виконувала покладені на неї обов'язки по вихованню та утриманню доньки, вона свідомо ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки: не виявляє щодо неї батьківської турботи та піклування, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не цікавляться її життям, здоров'ям, навчанням, свої обов'язки щодо виховання і піклування про фізичний, духовний і моральний розвиток доньки не виконує.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 слід задовольнити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині призначення його опікуном над малолітньою дочкою ОСОБА_6 необхідно відмовити, оскільки згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Однак як встановлено судом, позивач не позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_6, займається її вихованням та утриманням.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, (місце реєстрації: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання АДРЕСА_2) батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 22 грудня 2017 року.

Суддя Т.Б. Сташків