АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22ц/796/5091/2017 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Шахова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Поліщук Н.В., Поливач Л.Д.

при секретарі - Горак Ю.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, про відновлення знесеної частини житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою її представниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, на ухвалу судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зазначеним позовом, у якому просила зобов'язати відповідача відновити (відбудувати) знесені ним частини будинку з врахуванням будівельних матеріалів, з яких були побудовані зазначені вище демонтовані частини, а саме: частину будинку літ. «А1» та частину будинку (прибудову) літ. «а1» по АДРЕСА_1.

У березні 2017 року представники позивача - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 звернулись до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просять в порядку ст.ст.151,152 ЦПК України вжити заходів забезпечення позову, а саме: заборонити відповідачу продовжувати проведення будівельних робіт з реконструкції спірної частини житлового будинку по АДРЕСА_1 до набрання судового рішення Деснянського районного суду м. Києва у даній справі законної сили.

Свої вимоги обґрунтували тим, що незважаючи на заборону контролюючих органів відповідач продовжує будівництво (реконструкцію) частини спірного будинку по АДРЕСА_1 з порушенням норм чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Крім того, вже проведені відповідачем будівельні роботи, а також роботи, що проводяться зараз без дотримання будівельних норм і правил, з порушенням технології будівництва можуть призвести після їх закінчення до руйнування спірної частини будинку, що в свою чергу може призвести до нещасних випадків (каліцтва) мешканців цього будинку.

Така діяльність відповідача також може в майбутньому утруднити виконання судового рішення або зробити його неможливим, оскільки в позовних вимогах зазначено про відновлення відповідачем знесеної частини житлового будинку який є спільною частковою власністю сторін і третьої особи. Тому відновлення знесеної частини будинку буде значно утруднено, так як виникне необхідність знесення незаконно збудованої частини будинку у випадку задоволення позову судом.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 березня 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представники позивача ОСОБА_6 і ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказували, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції взяв до уваги лише припущення та не надав юридичної оцінки доводам позивача.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Інші особи в судове засідання не з'явились.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви представника позивачів про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись з вказаною заявою, заявниками не надано доказів та не доведено, що в майбутньому буде неможливо виконати рішення суду у разі задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.2 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України суд за завою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернулась до суду з позовом про про відновлення знесеної частини житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Проте, вирішуючи питання про відмову в забезпечені позову, судпершої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини, за яких позивач просила вжити заходи забезпечення позову, не надав належної оцінки та не перевірив доводи позивача про те, що незважаючи на заборону контролюючих органів відповідач продовжує будівництво (реконструкцію) частини спірного будинку по АДРЕСА_1, з порушенням норм чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Проведені роботи відповідачем будівельних робіт, а також роботи, що приводяться без дотримання норм і правил, з порушенням технології будівництва можуть призвести після їх закінчення до руйнування спірної частини будинку, що в свою чергу може призвести до нещасних випадків (каліцтва) мешканців цього будинку. Відновлення знесеної частини будинку буде значно утруднено, так виникне необхідність знесення незаконно збудованої частини будинку у випадку задоволення позову судом.

За таких обставин, висновок судді про відмову і забезпечені позову є передчасним, ухвала судді підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦПК України, ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з: вступної частини із зазначенням: часу і місця її постановлення; прізвища та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою; мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; резолютивної частини із зазначенням: висновку суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Так, у порушення вказаних вимог суддею в оскаржуваній ухвалі не наведено мотивів з яких суд виходив відхиляючи доводи позивача, як і не наведено жодного обґрунтування щодо невідповідності обраного виду забезпечення позову позовним вимогам.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала судді постановлена з порушенням норм процесуального права, а висновок суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову є передчасними.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 218, 304, 305, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану її представниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, задовольнити частково.

Ухвалу судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 березня 2017 року скасувати, питання про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді