Провадження № 2/127/6267/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2017 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючої судді Дернової В. В., за участю секретаря Тронт М.О., за участі представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину. Позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем мають дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є студенткою Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (І курс, денна форма навчання). Крім того, дочка є інвалідом з дитинства, а тому потребує постійного лікування, у тому числі оперативного втручання, та додаткового харчування. Позивач просила стягнути з ОСОБА_3 понесені нею додаткові витрати на лікування та харчування ОСОБА_4 в розмірі 29 396,26 грн., а також стягнути з ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні на позов від 18.12.2017 року, яке долучене до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 мають дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 02.03.1999 року.

ОСОБА_4 15.02.2017 року досягла повноліття, однак на даний час є студенткою Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (І курс, денна форма навчання), що підтверджується довідкою № 7497 від 11.09.2017 року.

Крім того, ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12ААА від 20.02.2017 року, а тому потребує постійного лікування, у тому числі оперативного втручання, та додаткового харчування (підтверджується медичною документацією). Зокрема, з медичної документації вбачається, що з 10.04.2017 року до 11.05.2017 року ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні з оперативним втручанням, однак на цей час вона вже досягла повноліття. При цьому, суд звертає увагу, що «дитина-інвалід» та «інвалід з дитинства» є різними правовими категоріями.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо; разом з тим ст. 199 цього Кодексу передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання; якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання; на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу); норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами; таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 досягла повноліття, то стягнення додаткових витрат у зв'язку з її особливими потребами (станом здоров'я) чинним законодавством не передбачене.

Отже, в силу принципу диспозитивності цивільного процесу (ст. 13 ЦПК України) заявлений позов про стягнення додаткових витрат не може бути задоволений, проте той з батьків, з ким проживає дочка, а також сама повнолітня дочка вправі звернутися з позовом про стягнення аліментів на період навчання до другого з батьків у порядку, передбаченому ст. 199 СК України.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 264, 265, 268 ЦПК України, на підставі ст. ст. 185, 199 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.12.2017 року.

Суддя