Справа № 750/8144/17
Провадження № 2/750/2151/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Карацюба М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

третя особа Орган опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради,

в с т а н о в и в:

22 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2016 року, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Одночасно зазначила, що виник спір з приводу того з ким буде проживати неповнолітня дитина, а тому просила визначити місце проживання сина ОСОБА_4 за місцем проживання матері.

В судове засідання позивач, представник позивача подали суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з» явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради подав заяву про розгляд справи без участі представника, просив позов задовольнити.

Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 246 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі з 12.03.2016 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України).

Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивач та відповідач з 12.03.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 13.08.2002 року ОСОБА_5 купила квартиру АДРЕСА_1 (Мазепи) в м. Чернігові (а.с.6,7).

Відповідач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживає окремо від позивача.

Дитина залишилася проживати з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 та знаходиться на її утриманні.

Судом враховано, що мати дитини має належні матеріально-побутові умови, має можливість утримувати дитину. В помешканні для дитини створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини від 09.10.2017 року за № 210 орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матірю ОСОБА_1.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12.07.2016 року звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09.08.2016 року звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у звязку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матірю підлягають до задоволення, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 354 ЦПК України, ст.ст. 105 п.3, 110 112, 141, 150, 160, 161 СК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 12 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 320.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (місцепроживання: АДРЕСА_3, 14000, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_4, 14000, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) 1280 грн. 00 коп. у повернення сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута