Справа № 643/4484/16-ц
Номер провадження 6/643/101/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017 року Московський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

при секретарі Бахметьєвій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м.Харків Головного управління юстиції у Харківській області про примусове проникнення до жилого приміщення для вчинення виконавчих дій,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Дзержинського ВДВС м.Харків звернувся до суду із поданням, в якому просив надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, де проживає та зареєстрований боржник.

В обґрунтування заяви зазначив, що в провадження Дзержинського відділу ДВС ХМУЮ знаходиться виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 955630,39грн. 24.10.2016року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В ході виконавчого провадження встановлено, що нерухомого майна за боржником на даний час немає, автотранспортні засоби за боржником не зареєстровані, доходів не виявлено. Згідно даних АДБ боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. 09.02.2017 року винесено постанову про доручення проведення виконавчих дій Московському ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області, державним виконавцем Московського ВДВС 10.02.2017року та 13.03.2017року складено акти за результатами виходу за адресою боржника, в яких зафіксовано факт перешкоджання проведенню виконавчих дій особою, що відмовилась назватись. У звязку з чим перевірку майнового стану боржника здійснити не виявляється можливим.

Від державного виконавця Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області надійшло клопотання, в якій остання просить розглянути подання без участі державного виконавця, подання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи убачається, що на виконанні у Дзержинському відділі Державної виконавчої служби м.Харків Головного управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавчий лист № 643/4484/16-ц, 2/643/3577/16 виданий Московським районним судом м.Харкова 08.09.2016року, про стягнення з ОСОБА_1 збитків 955630,39грн. на користь ОСОБА_2

24.10.2016року державним виконавцем Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м.Харків ОСОБА_3 винесено постанову № ВП 52732261 про відкриття виконавчого провадження.

Звертаючись до суду із поданням, державний виконавець вказав на те, що 10.02.2017року та 13.03.2017року було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 з метою опису майна боржника. Провести опис не виявилось за можливе, до приміщення квартири доступу не було надано, про що було складено Акти.

Відповідно до ст.376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, що щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Визначальним при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем у робочі дні не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час провадження виконавчих дій визначається державним виконавцем. Сторони виконавчого провадження мають право пропонувати зручний для них час провадження виконавчих дій.

Законом передбачено, що рішення суду про проникнення в житло божника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів вручення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику ОСОБА_1, що свідчить про відсутність відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження на момент внесення до суду даного подання.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що боржник отримав повідомлення від державного виконавця про те, що до його квартири буде здійснено вихід.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи не містять даних щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення або відмови від його добровільного виконання, а тому, подання є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 210, 293376 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м.Харків Головного управління юстиції у Харківській області про примусове проникнення до жилого приміщення для вчинення виконавчих дій - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги, через Московський районний суд м.Харкова протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Т.М.Довготько