Справа № 182/1857/17
Провадження № 2/0182/2190/2017
11.12.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Рунчевої О.В.
секретаря Власенко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з урахуванням інфляційних витрат та 3 % річних, -
Позивач 13.04.2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.
07.10.2015 року відповідач ОСОБА_2 власноруч написала розписку про те, що отримала від неї у борг суму коштів у розмірі 300 доларів США, що еквівалентно на день укладання розписки 6378 грн. та отримала вказану суму в той же день на руки.
Строк повернення боргу розпискою передбачений не був, у звязку з чим зазначає, що згідно закону, моментом повернення такого боргу є перша вимога кредитора, а крім того, відповідач не виконала взяті на себе зобовязання щодо щомісячного повернення суми боргу частинами.
На даний час відповідач борг їй не повернула, тому вважає, що вказана сума боргу має бути стягнута з відповідача примусово.
Прострочення виконання взятого на себе зобовязання у відповідача настала з 21.10.2015 року, оскільки взятий на себе борг остання зобовязалася повернути частинами з 10 по 20 число кожного місяця до вимоги.
Три відсотки річних, за її розрахунками складають 294, 98 грн.
Індекс інфляції складає 1072, 14 грн.
Таким чином, загальна сума боргу станом на 30.12.2016 року складає 7745, 12 грн.
На підставі зазначеного, просить суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики від 07.10.2015 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у розмірі 7 745,12 грн. з подальшим перерахунком данної суми на день винесення рішення суду та судовий збір у розмірі 640,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає. Просить розрахувати 3 % річних та інші інфляційні вимоги станом на день ухвалення рішення суду. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 22).
Відповідач у судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Заяв про відкладення справи від відповідача до суду не надходило.
Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи 07 жовтня 2015 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязалася повертати свій борг у розмірі 300 доларів, частинами в сумі від 300-500 грн. в місяць з 10 по 20 числа. Позивачем в обґрунтування вимог позову було надано до суду оригінал розписки від 07.10.2015 року (а.с. 8).
Договором позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 07 жовтня 2015 року розмір процентів не встановлено.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-63цс13 від 18 вересня 2013 року, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При цьому, договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
На теперішній час відповідач ухиляється від виконання свого зобовязання та повернення суми коштів позивачу.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1,2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
На день підписання договору позики, сума 300 доларів США 00 центів, за курсом 21,26 грн. за один долар США, складає 6378,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За розрахунками позивача інфляційні збитки за період з 21.10.2015 року по 13.04.2017 року складають 1072 грн. 14 коп.
Крім того, 3 % річних за період з 21.10.2015 року по 13.04.2017 року складають 294, 98 грн.
Таким чином, згідно розрахунків позивача сума заборгованості за договором позики з урахуванням інфляційних збитків, відсотків за користування позикою та трьох процентів річних станом на день подання позовної заяви (13.04.2017 року) складає - 8385 грн. 12 коп., з якою суд погоджується та вважає її такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.
Крім того, позивач звернулася з даним позовом 13.04.2017 року, тому кількість прострочених днів за період з 14.04.2017 року по день розгляду справи (11.12.2017 року) становить 241 день.
Сума боргу складає 6378 грн., тому 3 % річних від цієї суми за період з 14.04.2017 року по 11.12.2017 року складає 126,34 грн. (6378 грн. ( сума боргу) : 100% ? 3 % : 365 днів ? 241 днів прострочення).
За період з 14.04.2017 року по 11.12.2017 року індекс інфляції розраховується таким чином.
Сумарний індекс інфляції за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2017 року становить 1,009 ? 1,013 ?1,016,?1,002 ? 0,999 ?1, 02? 1,012 ?1,009 = 1,082) .
Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції 6378?1,082 = 6905, 32 грн. Збитки від інфляції 6905,32 - 6378 = 527, 32 грн.
Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 14.04.2017 року по 11.12.2017 року, а також 3% річних від простроченої суми складає 6378 + 527,32 + 126,24 = 7,031,56 грн..
Таким чином, загальна сума заборгованості за договором позики від 07 жовтня 2015 року з урахуванням розрахунків позивача складає 8385, 12 грн. + 7031,56 грн. = 15 416,68 грн., яка підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати на користь позивача в сумі 640 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 533, 536, 625, 1046, 1047,1049 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 07.10.2015 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 15 416,68 грн. (п'ятнадцять тисяч чотириста шістнадцять грн. 68 коп.).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640, 00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: ОСОБА_3