АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/576/17 Головуючий 1 інст. Лосєва Д.А.
Справа № 2-660/11 Доповідач Кружиліна О.А.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2013 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Дзержинський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області (раніше Відділ паспортної та міграційної служби Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області) про поновлення порушеного права, усунення перешкод власнику в користування власністю та анулювання реєстрації; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, скасування державної реєстрації права власності, здійснення державної реєстрації права власності, -

в с т а н о в и в :

14 листопада 2007 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, та просила поновити її порушене право власності усунувши перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою № 224 в будинку 54 по пр. Перемоги в м. Харкові, власницею якої вона є на підставі договору купівлі-продажу від 17 червня 2005 року, та зобовязати відділ паспортної та міграційної служби Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області анулювати реєстрацію зазначеної квартири за ОСОБА_4 та стягнути на її користь судові витрати.

12 серпня 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру № 224, що розташована за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 54, витребувати її з чужого незаконного володіння, скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на зазначену квартиру, зобов'язати КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» здійснити державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ним та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 грудня 2009 року позов ОСОБА_3 задоволено. Поновлено порушене право власності ОСОБА_3 та усунуто перешкоди в користуванні квартирою № 224 в будинку 54 по пр-ту Перемоги в м. Харкові.

Зобовязано ВГІРФО Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області анулювати реєстрацію ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2010 року, яке було залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11 травня 2012 року, вищевказане рішення суду першої інстанції, в частині відмови у задоволені позову ОСОБА_4, а також в частині задоволення позову ОСОБА_3 було скасовано:

- позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені частково. Суд визнав недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладеного між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 15 травня 2005 року за № 804.

- справу в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про поновлення порушеного права, усунення перешкод в користуванні власністю, та анулювання реєстрації направлено на новий розгляд першої інстанції для вирішення питання про обєднання з цивільною справою за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2013 року було обєднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - відділ паспортної та міграційної служби Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківський області про поновлення порушеного права, усунення перешкод в користуванні власністю, та анулювання реєстрації з цивільною справою за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Суд витребував з чужого незаконного володіння у ОСОБА_3 нерухоме майно: квартиру №224, що розташована у будинку №54 по пр. Перемоги міста Харкова.

Суд скасував державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_3, залишивши державну реєстрацію за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, реєстраційний №1-95-70638-Ц2 від 28.12.1995 року.

Вирішено питання про судові витрати.

12 жовтня 2015 року ОСОБА_1, особа яка не приймала участі у розгляді справи, оскаржив рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2013 року в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити первісний позов ОСОБА_3 та відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що 25 серпня 1984 року між ним та ОСОБА_3, було зареєстровано шлюб. У період спільного життя, ОСОБА_3 була придбана спірна квартира, а при розподілі спільного майна заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/19884/14-ц за ним визнано право власності на 1/2 частку цієї квартири № 224, по пр. Перемоги, 54, в м. Харкові.

Рішенням № 23739173 від 18 серпня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено в реєстрації права власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири, у звязку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно існує запис в актуальному стані щодо зареєстрованого права власності на квартиру за ОСОБА_4, ОСОБА_5

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2016 року апеляційній скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилена, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2013 року залишено без змін.

Не погодившись з ухвалою апеляційного суду ОСОБА_1, особа, яка не приймала участь у розгляді справи, оскаржив її в касаційному порядку, вважаючи, що судом вирішено питання про його права та обовязки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року касаційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволена частково, ухвала апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2016 року скасована, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15 березня 2017 року до участі у справі залучено в якості правонаступника ОСОБА_1

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що однокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_4 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 грудня 1995 року.

Маючи намір на проведення обміну вказаної квартири, останні звернулись до ОСОБА_8, як до маклера по нерухомості, та в подальшому погодились на пропозицію щодо відчуження квартири, як однієї зі стадії обміну житла, при оформленні договору купівлі-продажу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ніяких коштів не отримували.

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2007 року, що набрав законної сили, встановлено, що ОСОБА_8 шляхом омани та зловживання довірою, заволодів чужим майном, однокімнатною ізольованою квартирою № 224 в будинку 54 по пр. Перемоги в м. Харкові, яка належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5

У подальшому квартира була неодноразово перепродана.

За договором купівлі-продажу від 27 травня 2005 року власником квартири стала ОСОБА_7, а 17 червня 2005 року за договором купівлі-продажу спірну квартиру придбала ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені частково: було визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5, укладеного між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 15 травня 2005 року за № 804.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 щодо витребування спірної квартири із володіння ОСОБА_3 у порядку статті 388 ЦК України, суд першої інстанції виходив із того, що квартира АДРЕСА_4 вибула із володіння власників під впливом помилки відносно характеру та природи договору відчуження квартири, викликаної шахрайськими діями ОСОБА_8

Крім того, рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2010 року визнано недійсним правочин, за яким спірне майно вибуло із володіння власників, тобто продаж квартири за наступними правочинами вчинявся особами, які не мали права її відчужувати, а тому ці правочини не потребують оспорювання, оскільки вчинені після недійсного правочину, у звязку з чим власник може витребувати належне йому майно лише шляхом віндикаційного позову.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/19884/14-ц за ним визнано право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_6, а тому при ухваленні оскаржуваного рішення судом не було враховано та позбавлено його права на частку спірної квартири, судовою колегією до уваги не приймаються виходячи з наступного.

Дійсно, в силу положень частини 5 статті 11 ЦК України та статті 71 СК України рішення суду про поділ майна подружжя є підставою для виникнення прав на майно.

Разом з цим, не зважаючи на те, що за ОСОБА_1 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/19884/14-ц, яке набрало законної сили, визнано право власності на 1/2 частку спірної квартири, але ж з врахуванням того, що спірне майно вибуло з володіння ОСОБА_4, ОСОБА_5 не з їх волі, за недійсним правочином, апеляційний суд, з врахування положень статей 330, 388 ЦК України не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Згідно зі статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_9