Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 320/754/17 Головуючий у 1 інстанції: Горбачова Ю.В.
Провадження № 22-ц/778/4227/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів: Кочеткової І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткову ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 вересня 2017 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 щодо компенсації судових витрат у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та усунення від права на спадкування.

Ухвалою суду від 27 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду за заявою позивача.

Однак в подальшому було з»ясовано, що того ж дня від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4 через канцелярію суду до винесення ухвали про залишенню позову без розгляду надійшла заява про компенсацію здійснених відповідачем судових витрат.

Додатковою ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 вересня 2017 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні вимоги про компенсацію здійснених відповідачем витрат за рахунок позивача.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою її заяву задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення адвоката ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні вимоги про компенсацію здійснених відповідачем витрат суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення вимоги відповідача про компенсацію здійснених витрат, пов»язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів апеляційного суду, оскільки вони не відповідають нормам процесуального права.

Цивільне процесуальне законодавство встановлює правила розподілу судових витрат між сторонами залежно від того, на чию користь ухвалено судове рішення.

Згідно правил частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною 3 статті 89 ЦПК України передбачено, що в інших випадках - у разі закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Про відшкодування витрат відповідач повинен заявити до постановлення ухвали про залишення позовної заяви без розгляду. В цьому випадку питання про залишення позовної заяви без розгляду і відшкодування судових витрат відповідачеві вирішується однією ухвалою суду.

Вимога про компенсацію здійснених відповідачем витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, надійшла до суду до постановлення судом ухвали про залишення без розгляду позову ОСОБА_3 Однак питання щодо судових витрат за заявою відповідача ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 27 червня 2017 року не вирішено.

За правилами ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, в разі якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що є підстави для прийняття додаткової ухвали, якою слід вирішити питання щодо заявленої представником відповідача вимоги про компенсацію здійснених відповідачем витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Абзацом 3 пункту 38, пунктами 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року роз'яснено, що в у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов'язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач (статті 10, 11 ЦПК). При цьому саме по собі пред'явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача, а відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, або розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, за змістом ч. 3 ст. 89 ЦПК України, для стягнення компенсації здійсне-

них відповідачем витрат, повязаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а

суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи.

Суд при вирішення заяви відповідача правильно визнав, що слід з»ясувати: чи діяв позивач недобросовісно та предявив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Але попри це, таких обставин не з»ясовував, а лише зазначив, що саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації та не потребує від позивача обґрунтування такої дії.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційного суду, оскільки вони прийняті без перевірки доводів відповідача, який наголошував на тому, що, подавши заяву про залишення позову у цій справі без розгляду, ОСОБА_3 одночасно порушив інше провадження за таким самим позовом, що і може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

При цьому, відповідачем надано на підтвердження цим обставинам копії відповідних документів з матеріалів іншої цивільної справи, які суд першої інстанції належним чином не дослідив та не дав відповідної оцінки ( а.с. 138-141).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею на новий розгляд до суду першої інстанції процесуального питання щодо компенсації здійснених відповідачем судових витрат у справі.

При новому розгляді питання щодо компенсації здійснених відповідачем судових витрат суду першої інстанції необхідно дослідити: чи є вказані дії позивача недобросовісними та чи є підстави для компенсації за його рахунок понесених відповідачем судових витрат, а також, які саме послуги фактично були надані адвокатом, чим вони підтверджуються, яка їх вартість з урахуванням положень ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та документи в оригіналах, які свідчитимуть про фактичну оплату цих послуг.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково

Додаткову ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 вересня 2017 року у цій справі скасувати.

Повернути питання щодо стягнення судових витрат на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

ОСОБА_5