Справа № 459/2845/16 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/1175/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 16 листопада 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області,-

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд зі скаргою на дії Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо відмови у знятті арешту з майна.

Скарга мотивована тим, що на виконанні міського відділу ДВС перебувало виконавче провадження ВП №49919033 від 26.01.2016 року про стягнення з неї на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» солідарно заборгованості в розмірі 85810,2 грн.. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №49919033, а 14 березня 2016 року винесена постанова про розшук майна боржника. 28 березня 2016р. на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу. Оскільки накладений арешт не забезпечує реального виконання рішення суду, а державний виконавець проводить виконавчі дії до завершення виконавчого провадження, а саме до закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу, то вважає, що накладений арешт порушує її права на розпорядження власним майном.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 16 листопада 2016 року скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Ухвалу суду оскаржила заявник ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі, зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що суперечить нормам матеріального та процесуального права, оскільки при вирішенні даної справи суд не врахував права боржника, так як безпідставно не знятий арешт з майна боржника, а також не скасований розшук майна боржника порушує її права на розпорядження власним майном. Крім того, звертає увагу суду, що в даному випадку арешт накладений на майно боржника не забезпечує реального виконання рішення суду, оскільки після повернення виконавчого документу стягувачу у Червоноградському міському Відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області відсутній виконавчий документ по якому відкрито виконавче провадження в межах якого державний виконавиць в праві проводити виконавчі дії, в тому числі розшук майна боржника та накладення арешту. Відтак, просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою її скаргу задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи, не зявилися, від заявниці ОСОБА_2 поступило клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із тим, що її представник ОСОБА_3 зайнятий у іншому судовому засідання, яке колегія суддів відхиляє, оскільки не вважає вказану причину поважною. Сама заявниця ОСОБА_2 та інші заінтересовані особи не зазначили причин неявки, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.197, ч.2 ст.305 ЦПК України, розглянути справу у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_2, суд виходив з того, що в ході розгляду скарги не встановлено порушення посадовою особою Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області законодавства та прав боржника під час примусового виконання рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони є обґрунтованим та відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону. Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Судом встановлено, що 26 січня 2016р. головний державний виконавець відділу ДВС Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_4 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49919033 по виконанню виконавчого листа №1327/972/2012 виданого10.07.2012 року Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення солідарно 85810,62 грн. заборгованості з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи».(а.с.21)

Цього ж дня, постановою головного державного виконавця накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 у межах суми звернення 85810, 62 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить їй в межах суми боргу.(а.с.3)

14 березня 2016 року головним державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено розшук автомобілів «VOLKSWAGEN Golf» та «TOYOTA LAND CRUISER», що належать боржнику(а.с.4)

28 березня 2016 року головним державним виконавцем ВДВС Червоноградського МУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві та зазначено, що такий повторно може бути предявлений для виконання в строк до 28.03.2017р..

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі виконавчого листа № 2-1327/972/2012, виданого 10.07.2012 року Червоноградським міським судом Львівської області на виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в сумі 85810,62 грн., головний державний виконавець відділу ДВС Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_4 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49919033 по виконанню виконавчого листа №1327/972/2012 виданого10.07.2012 року Червоноградським міським судом Львівської області.

Частиною 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження"визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження"арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.01.2016р. постановою головного державного виконавця накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 85810, 62 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить їй в межах суми боргу.(а.с.3)

Таким чином, аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що державним виконавцем при винесенні вказаних вище постанов дотримано вимог ст.ст.25, 57 Закону України "Про виконавче провадження", а тому постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2016 року винесена відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності накладеного арешту, оскільки відсутній виконавчий документ по якому відкрито виконавче провадження в межах якого державний виконавиць в праві проводити виконавчі дії, не заслуговують на увагу із врахуванням наступного.

Майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця:

-у разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту;

-сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника.

На підставі наведеного, розглядаючи скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця, суд першої інстанції дав належну оцінку вказаним обставинам з урахуванням зібраних у справі доказів, змісту виконавчого документу та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, перевірив правомірність дій державного виконавця при виконанні виконавчого провадження та дійшов правильного висновку про їх відповідність вимогам Закону України "Про виконавче провадження", а відтак дії державного виконавця є правомірними.

Відповідно ч.3 ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах його повноважень або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні скарги ОСОБА_2 є вірним, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, та залишення оскаржуваної ухвали без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, ст.312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 16 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_5