АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

22 грудня 2017 року суддя судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва Шкоріна О.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 22 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» про відшкодування збитків,

Справа № 201/2699/17-ц
№ апеляційного провадження: №22-ц/796/13408/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Гладун Х.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» про відшкодування збитків.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2017 року вказану цивільну справу направлено за підсудністю для розгляду до Печерського районного суду м. Києва на підставі ст. 116 ЦПК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2017 року, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 6 листопада 2017 року справу прийнято до провадження.

Не погоджуючись з ухвалою Печерського районного суду м. Києва 22 травня 2017 року, представник ПАТ КБ «Приватбанк» - Наконечна А.В. 17 липня 2017 року подала апеляційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до Розділу ХІІІ ч.1 п.11 Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику, оскільки подана з порушенням вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч.2 ст. 292 ЦПК України, яка діяла на момент подачі апеляційної скарги, ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 293 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, визначені у вказаній нормі. Усі інші ухвали не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, а заперечення на них відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Перелік ухвал, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, встановлений ст. 293 ЦПК України, що діяла на момент подачі апеляційної скарги, не містить ухвали про прийняття справи до провадження.

Отже, ухвала суду про прийняття справи до провадження не підлягає апеляційному оскарженню, а заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до ст. 353 ЦПК України, в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, визначені у вказаній нормі.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Перелік ухвал, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, встановлений ст. 353 ЦПК України, не містить ухвали про прийняття справи до провадження.

Отже, ухвала Печерського районного суду м. Києва про прийняття справи до провадження не підлягає апеляційному оскарженню, а заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо: скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючивикладене, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 22 травня 2017 року підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст. ст. 353, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 22 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» про відшкодування збитків - повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: