Справа № 2-320/10
У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Галась І.А.

при секретарі судового засідання - Моторенко К.В.

за участі:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-тя особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності, визначення порядку користування, вселення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2010 р. позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. Вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1. Встановлено порядок користування виділивши в користування ОСОБА_2 кімнату площею 18,1 квадратних метри в квартирі АДРЕСА_1. місця загального користування залишити у спільному користуванні. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 державне мито в розмірі 850 гривень та 120 гривень витрат на інформаціно - технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.06.2010 р. рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2010 р. в частині визначення порядку користування квартирою та виділення у користування позивача кімнати 18,1 кв.м. скасовано. У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 про визначення прядку користування квартирою та виділення у користування кімнати 18.1 кв.м. відмовлено. В решті рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2010 р. залишено без змін.

Рішення суду набрало законної сили 29.06.2010 р.

03.10.2017 р. відповідач ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про роз'яснення рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2010 р., а саме: на сторінці 2 в абзаці 3 зазначено, що суд дійшов висновку про те, що квартира АДРЕСА_2 є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частинах, однак задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та визначаючи за ним право власності на ? частину квартири судом не було зазначено в резолютивній частині рішення, що решта ? частини квартири залишається за ОСОБА_1

В обґрунтування заяви, заявник ОСОБА_1 вказує, що наразі виникають перешкоди в оформленні нею права власності на свою частку, оскільки при зверненні до державного реєстратора, БТІ - осадові особи відмовляються визнавати її як співвласника квартири, оскільки в резолютивній частині рішення від 21.04.2010 р. не зазначено, ? частини квартири залишається у її власності.

В судове засідання сторони не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони заявника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

Статтею 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення;3) постанови; 4) судові накази.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

Про роз'яснення або відмову у роз'ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Суд може відмовити у роз'ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз'ясненню.

Відповідно до позовних вимог позивач просив визнати за ним права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, визначити порядок користування, вселення.

Рішенням суду від 21.04.2017 р. позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. Вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1. Встановлено порядок користування виділивши в користування ОСОБА_2 кімнату площею 18,1 квадратних метри в квартирі АДРЕСА_1. місця загального користування залишити у спільному користуванні.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.06.2010 р. рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2010 р. в частині визначення порядку користування квартирою та виділення у користування позивача кімнати 18,1 кв.м. скасовано. У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 про визначення прядку користування квартирою та виділення у користування кімнати 18.1 кв.м. відмовлено. В решті рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2010 р. залишено без змін.

Рішення суду набрало законної сили 29.06.2010 р.

Вимога про визнання ? частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 не була предметом розгляду даної справи.

Разом з тим, як було встановлено при розгляді справи квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а право власності позивача ОСОБА_2 було визнано на ? частини вказаної квартири.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви.

Керуючись ст. 258, 271 ЦПК України, суд ухвалив:

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-тя особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності, визначення порядку користування, вселення - задовольнити частково.

Роз'яснити рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-тя особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності, визначення порядку користування, вселення, зазначивши що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а право власності позивача ОСОБА_2 рішенням було визнано на ? частини квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: