У Х В А Л А

"07" грудня 2017 р. Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

секретаря Бондарчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та Першої вінницької державної нотаріальної контор про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ :

в вищезазначеній справі згідно з ухвалою суду від 08.04.2016 р. призначено посмертну комплексну психолог-психіатричну експертизу психічного стану ОСОБА_4.

До суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №516 від 20.09.2016 р., в якому зазначено про те, що у ОСОБА_4 при укладенні оскаржуваного заповіту не виявлялися які-небудь індивідувальні психологічні особливості, в тому числі інтелектуально-вольові, вікові, які могли суттєво вплинути на її поведінку та її дії в момент підписання та укладання оскаржуваного заповіту. ОСОБА_4 не виявляла індивідуально-психологічних особливостей (навіювання (внушаємість), підпорядкованість, надмірна залежність), які могли суттєво знизити або обмежити її здатність керувати своїми діями, в повній мірі правильно усвідомлювати характер дій та їх можливі наслідки. Враховуючи те, що ОСОБА_4 довготривалий час хворіла, можна думати, що емоційний фон настрою був знижений, пригнічений. Однак, чи перебувала ОСОБА_4 під час підписання оспорюваного заповіту в емоційному стані (стрес, розгубленість, нервово-психічне напруження, фрустрація, депресивні, афективні стани) та чи міг цей стан суттєво спотворювати мотивацію її поведінки, впливати на її свідомість та діяльність не виявлено.

Відповідно до ухвали суду від 30.08.2017 р. в справі призначено повторну посмертну судову комплексну психолого-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26 серпня 2010 року.

З Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров»я» надійшло клопотання про роз»яснення ухвали суду, в якому голова експертної установи зазначає про те, що в ухвалі суду від 30.08.2017 р. певний перелік питань ідентичні, деякі питання однакові за смислом, деякі юридичні та не підлягають вирішенню експертами-психіатрами, деякі належать до компетенції експертів-психіатрів і недоцільно залучати до проведення експертизи судового експерта-психолога. В цьому ж клопотанні керівник установи просить визначити вид експертизи (судово-психіатрична), якщо судом буде призначено по справі посмертну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, обгрунтувати необхідність, визначити процесуальні ознаки експертизи (повторна, додаткова), чітко сформулювати питання експертного завдання за вимогами ст. ст. 39, 225 ЦК України : чи страждала ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26.08.2010 року, на хронічний, стійкий психічний розлад, або тимчасовий розлад психіки внаслідок функціонального розладу психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі, чи інших хворобливих явищ, під час укладання та підписання заповіту від 25.03.2010 р.

Чи могла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26.08.2010 року, під час укладання та підписання заповіту від 25.03.2010 року, за своїм психічним станом, усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними?

Після відновлення провадження у справі представник позивача дала суду пояснення про те, що експерту Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров»я» ОСОБА_5 з огляду на таке його клопотання від 20.09.2017 р. вона не довіряє, а тому просить призначити повторну посмертну комплексну комісійну судову психолого-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26 серпня 2010 року, в іншій експертній установі Українському науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії і наркології МОЗ України (м. Київ, вул. Кирилівська, 103).

Клопотання, зокрема мотивоване тим, що у висновку експерта від 20.09.2016 року за №516 відсутні заключення та конкретні висновки, які б утворили причинно-наслідковий зв'язок між питаннями, які ставились перед експертами.

Висновки Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні, полягають в наступному.

Аналізуючи матеріали справи, покази сторін, свідків, встановлено, що ОСОБА_4 впродовж життя хворіла різними соматичними захворюваннями. Померла у віці 85 років, причина смерті рак матки. При житті психічними захворюваннями не страждала, ніколи не зверталася за медичною допомогою до психіатрів, не лікувалась у психіатричних закладах. Аналіз медичної документації у співставленні з показами свідків, свідчить про відсутність у ОСОБА_4 на час укладення заповіту від 25.03.2010 року порушень свідомості, галюцинаторно-маячних або будь-яких інших розладів психічної діяльності. Померла ОСОБА_4 26.08.2010 р. через 5 місяців після укладання заповіту.

Представник позивача вважає, що вказана відповідь є неповна та необ'єктивна, що підтверджується її неповнотою та доказами в наступному порядку.

Відомості про тяжке соматичне захворювання, яке супроводжується психічними порушеннями не були прийняті до уваги.

Однією із умов якісного проведення судово-психіатричної експертизи, переконливості експертних висновків є об'єктивізація всіх перелічених даних, які порушено під час призначення та проведення даної експертизи :

-медична документація в оригіналі і чіткому відтворенні;

-хвороби, які супроводжують психічні розлади, онкологічне захворювання;

-експертиза по даній справі проводилася не з оригіналів медичної документації, а їх копій, які є не чіткі, незручні для читання;

-не враховано сам текст заповіту і підпис в ньому, саме заповіт і підпис у ньому ОСОБА_4 вказують на її фізичний та психічний стан, її поведінку як розлад психіки;

-у медичній документації із соматичних стаціонарів, швидкої медичної допомоги, найчастіше відсутні вичерпні дані про психічний стан особи, у даному випадку це :

-неможливість обслуговувати себе;

-онкологічне захворювання;

-відсутність можливості спілкуватися з оточуючими.

Підставою вважати неповноту експертного завдання є докази, наявні в матеріалах справи і наявні неточності у самому первинному експертному висновку, а саме :

-аркуш справи 46 - копія заповіту від 25.03.2010 року, де текст написаний рукою заповідальниці вказує на її фізичний та психічний стан;

-текст Заповіту написаний з розривом і помилками, чітко видно порушення техніки писання через фізичні порушення, що також викликає сумнів у тому, що цей текст вона сама прочитала;

-підпис ОСОБА_4 на заповіті значимо відрізняється від підпису у договорі купівлі-продажу від 28.10.09р.(а.с. 161 - 162) - де нею 26.12.1988р. було вчинено підпис;

-на час вчинення заповіту ОСОБА_4 було 85 років, 15 років з них вона хворіла на онкологічне захворювання;

- а.с.53 - повідомлення Вінницького обласного клінічного онкодиспансеру, де вказано, що 25.08.1994р. - по 14.10.1994р. перебувала на лікуванні з приводу діагнозу - рак тіла матки II стадії Т2№Мо III клінічної групи. Хвороба прогресувала і ОСОБА_4 продовжувала лікуватися;

-а.с.57 - копія медичної карти амбулаторного хворого, де зазначено : 19.03.08р. - взята на облік з 08.06.1994р.

-а.с.58 - копія запису про хворобу та призначення - ріабал, як знеболення.

29.04.09р. - призначення не ясні, 16.07.08р. - потребує стільчика для ванни.

27.03.09р. - копія запису «відчуття холоду в ногах, кістках рук», «виражений кістоз грудей». Призначення сорбідгер.

- а.с.59 - копія запису в картці: «головокружения, удавление»;

- а.с.61 - 12.03.2010р. -«...при движении головокружения» - не чіткі написи!!!!

- 15.04.10р. - призначення препаратів : кетанов, сорбідгер.

- 22.06.10р. - кетанов, кетанал.

- 30.07.10р. - трамадол, кетанов, зафеніл.

- 27.08.10р. - интоксикация «раковая», фиксирована смерть.

- а.с.79 - лікарське свідоцтво про смерть 27.08.2010р.,

безпосередня причина смерті ракова інтоксікація, безпосередня хвороба, що зумовила безпосередню причину смерті - рак тіла матки.

-а.с.114 - довідка від 04.03.2011р. №153 на запит від 17.02.2011р. №04623 напис : ...в період з 01.01.2010р. по 26.08.2010р. зареєстровано 13 викликів бригад ШМД. Із анамезу - стояла на обліку в онкодиспансері з приводу раку матки IV групи з численними метастазами у внутрішні органи. Положення хворої було ускладнено вираженими деформаціями великих суглобів за рахунок поліартриту. Знаходиться у важкому стані з численними великими пролежнями. 26.08.11р. - констатована смерть.

- а.с.126 - експертами не враховані додаткові пояснення по суті позову, подані ОСОБА_6

- а.с.135 - довідка від 26.05.2011р. №414 на запит від 05.05.2011р. №2-557/11-12828 : згідно компьютерного обліку карт виїздів бригад ШМД за адресою : АДРЕСА_1, до гр.-ки ОСОБА_4, 85 років, в період з 01.01.2008р. по 26.08.2010р. зареєстровано (13) викликів бригад ШМД.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечив проти призначення в справі повторної посмертної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи. На його думку таке клопотання направлене на затягування судового розгляду, адже заповіт оспорювався ОСОБА_1 в трьох цивільних справах, які розглядались Замостянським районним судом м. Вінниці, Ленінським районним судом м. Вінниці та Вінницьким міським судом Вінницької області, в цих справах було проведено посмертні судово-психіатричні експертизи і надані висновки про те, що при укладанні оскаржуваного заповіту від 25.03.2010 р. ОСОБА_4 усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними. Представник відповідача вважає висновок посмертної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи, проведеної Львівською обласною клінічною психіатричною лікарнею обґрунтованим і правильним.

Заслухавши представників сторін, дослідивши висновок №516 від 20.09.2016 р. за наслідками проведення Львівською обласною клінічною психіатричною лікарнею посмертної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_4, клопотання керівника експертної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров»я», суд дійшов до переконання про часткове задоволення клопотання представника позивача про призначення повторної експертизи.

Щодо виду та процесуальних ознак суд призначає повторну посмертну судово-психіатричну експертизу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26.08.2010 року.

На вирішення експертизи з переліку 10 питань,що вказані в клопотанні представника позивача від 07.12.2017 р., та які є аналогічними, що й в ухвалі суду про призначення посмертної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи від 08.04.2016 р. у КЗ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та в ухвалі суду від 30.08.2017 р. про призначення повторної посмертної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи, суд вважає за достатнє, необхідне та доцільне поставити такі питання :

чи страждала ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26.08.2010 року, на хронічний, стійкий психічний розлад, або тимчасовий розлад психіки внаслідок функціонального розладу психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі, чи інших хворобливих явищ, під час укладання та підписання заповіту від 25.03.2010 р.?

чи могла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26.08.2010 року, під час укладання та підписання заповіту від 25.03.2010 року, за своїм психічним станом, усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними?

Підстав для проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи суд не вбачає.

Щодо підстав для проведення повторної експертизи суд звертає увагу на те, що при її проведенні необхідно врахувати наступне.

В мотивувальній частині висновку №516 від 20.09.2016 р. зазначається про те, що на наявних у справах дисках відсутні записи показань свідків. Тобто безпосередньо показання свідків експертами не прослуховувались, а були проаналізовані дані аудіо запису від 05.05.2011 р. в справі №127/8025/14-ц, про які зазначено в акті судово-психіатричного експерта №552 від 08.08.2014 р. тієї ж експертної установи Комунального закладу Львівська обласна психіатрична лікарня.

У висновку судово-психіатричного експерта №516 від 20.09.2016 р. не надано належної характеристики знеболюючим лікам «Трамадол», «Кетанов» та «Зафеніл», які були призначені ОСОБА_4 15.04.2010, 22.06.2010, 30.07.2010, та чи могли такі препарати призвести до енцефалопатїі клітин головного мозку як наслідок інтоксикації. Та чи могло бути в ОСОБА_4 таке захворювання, що є психічним розладом внаслідок ураження чи дисфункції головного мозку або внаслідок соматичної хвороби, код психічного розладу у МКХ-10 назва F.06.6 Емоційно лабільний (астенічний) розлад органічного генезу.

Низка важливих для експертного аналізу матеріалів залишились за рамками досліджень Відтак проведена експертиза не відповідає принципу повноти дослідження, встановленому ст. 3 Закону України «Про судову експертизу» В такій ситуації експерти мали б звернутись до суду з клопотанням про подання вказаних вище додаткових матеріалів відповідно до п.2 ч. 10 ст. 53 ЦПК України, і лише після їх отримання повертатися до остаточного вирішення діагностичних та експертних питань.

Згідно з ч. 2 ст.150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров»я України 08.10.2001 р. №397, зареєтрованого в Міністерстві юстиції України 01.03.2002 р. за №219/6507 повторною є експертиза, яка призначається, якщо висновок первинної експертизи суперечить матеріалам справи, викликає сумніви щодо його правильності і визнаний органами дізнання, слідчим, прокурором, судом необґрунтованим. Призначення повторної експертизи повинно бути мотивоване, а її проведення доручається іншому більш кваліфікованому складу експертів.

Відтак, суд вважає висновок судово-психіатричного експерта №516 від 20.09.2016 р. необґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 143, 145, 150 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Призначити в справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26 серпня 2010 року, на вирішення якої поставити питання:

чи страждала ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26.08.2010 року, на хронічний, стійкий психічний розлад, або тимчасовий розлад психіки внаслідок функціонального розладу психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі, чи інших хворобливих явищ, під час укладання та підписання заповіту від 25.03.2010 р.?

чи могла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26.08.2010 року, під час укладання та підписання заповіту від 25.03.2010 року, за своїм психічним станом, усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними?

В решті клопотання відхилити.

Проведення експертизи доручити судовим експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії і наркології МОЗ України (м. Київ, вул. Кирилівська, 103).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Визначити строк для проведення експертизи відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз і експертних досліджень №53/05 від 08.01.1998 р.

Надати експертній установі цивільну справу №127/20872/15-ц, цивільну справу №127/8025/14-ц.

Витрати з проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1.

На час проведення експертизи провадження в справі зупинити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині зупинення провадження в справі може бути подана протягом п»яти днів з дня проголошення.

Суддя