Справа № 134/234/17 Провадження № 22-ц/772/952/2017Головуючий в суді першої інстанції Зарічанський В. Г.
Категорія 23Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Луценка В.В., Берегового О.Ю.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., апелянта Голови правління Крижопільського районного споживчого товариства Вінницької облспоживспілки ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судо-вих засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

Крижопільського районного споживчого товариства Вінницької обл-

споживспілки до ОСОБА_3 про стягнення заборго-

ваності зі сплати орендної плати,

за апеляційною скаргою Голови правління Крижопільського районного спожив-чого товариства Вінницької облспоживспілки ОСОБА_2 на ухвалу судді Крижопільського районного суду Вінницької об-ласті від 28 лютого 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі,

В С Т А Н О В И Л А:

27 лютого 2017 року Крижопільське районне споживче товариство Вінниць-кої облспоживспілки ( далі - Крижопільське РСТ ) звернулося у Крижопільсь-кий районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про стяг-нення заборгованості зі сплати орендної плати в сумі 10413,77 гривень (а. с. 2-4).

Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2017 року у відкритті провадження у даній цивільній справі відмовлено на підставі пункту першого частини другої статті 122 ЦПК України ( а. с. 6 ).

Не погоджуючись з постановленою суддею 28 лютого 2017 року ухвалою, Голова правління Крижопільського РСТ ОСОБА_2 оскаржує її в апе-ляційному порядку, просить оскаржувану ухвалу скасувати, вирішити питання розподілу судових витрат у справі, яку повернути в суд першої інстанції для відкриття в ній провадження. Апелянт вважає ухвалу судді від 28 лютого 2017 року такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права ( а. с. 8-10 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі представни-ка позивача, апелянта у справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної судової ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, за-явлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеля-ційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суддя суду першої інстанції зазначив, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки зі змісту позовних вимог вбачається наяв-ність спору між юридичною особою та фізичною особою-підприємцем, який повинен розглядатися судом в порядку господарського судочинства. Даних про припинення ФОП ОСОБА_3 підприємницької діяльності матеріали справи не містять.

У скарзі на судову ухвалу від 28 лютого 2017 року апелянт зазначає, що дій-сно між Крижопільським РСТ та саме ФОП ОСОБА_3 у 2015 році укла-дався договір оренди приміщення магазину, однак у зв'язку із неналежним ви-конанням орендарем своїх зобов'язань за договором у неї утворилася заборго-ваність, про стягнення якої заявлений даний позову. Проте твердження судді суду першої інстанції про пред'явлення позову до фізичної особи-підприємця не відповідає дійсності, оскільки з тексту позовної заяви вбачається звернення товариства в суд з позовом до ОСОБА_3 як фізичної особи, оскільки остання ще до пред'явлення позову припинила підприємницьку діяльність, що не було враховано суддею при постановленні оскаржуваної ухвали.

З доводами апелянта в основному слід погодитися, вони є достатніми й об'-єктивними для скасування оскаржуваної судової ухвали на часткове задоволен-ня апеляційної скарги.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і гро-мадянина захищаються судом. Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими осо-бами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кри-мінальних справ у власній Постанові від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснив, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. У пункті 3 цієї Постанови роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття про-вадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відно-син, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України ( стаття 17 ), Господарсь-ким процесуальним кодексом України ( статті 1, 12 ), Кримінальним процесу-альним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопо-рушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за пра-вилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежу-вання справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне ( справи за позовами, що виникають із будь-яких правовід-носин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами ін-шого судочинства ), по-друге, суб'єктний склад такого спору ( однією зі сто-рін у спорі є, як правило, фізична особа ).

За змістом частини першої статті 15 ЦПК України суди розглядають у по-рядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» роз'яснено, що на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідно-сини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Відповідно до статті 1 ГПК України згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охо-ронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, до господарського суду мають право звертатися підприємства, установи, організації, інші юридичні особи ( у тому числі іноземні ), громадяни, які здійснюють підприємницьку ді-яльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули ста-тусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Згідно зі статтею 21 ГПК України сторонами в судовому процесі позивача-ми і відповідачами можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

В абзаці четвертому підпункту 4.7. пункту 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції» вказано, що гро-мадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату по-дання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі у такому процесі.

З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що позивач у позовній заяві зазначив про укладення договору оренди об'єкта нерухомості між Крижо-пільським РСТ та ФОП ОСОБА_3, проте на час звернення до суду з ці-єю позовною заявою уже була проведена державна реєстрація припинення під-приємницької діяльності відповідачки як ФОП.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя суду першої інстанції на наведе-ні норми законодавства увагу не звернув, не врахував суб'єктний склад цього спору, не перевірив чи дійсно відповідачка припинила здійснювати підприєм-ницьку діяльність та дійшов передчасного помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Крім цього, суддя не врахував наявність в матеріалах справи такої, що на-брала законної сили, ухвали Господарського суду Вінницької області від 09 лю-того 2017 року у справі № 902/157/17 про відмову у прийнятті до провадження позовної заяви Крижопільського РСТ до ФОП ОСОБА_3 про стягнення 10413,77 гривень боргу за договором оренди об'єкта нерухомості від 01 січня 2010 року № 32 та від 01 січня 2015 року ( а. с. 14 ), де встановлений факт від-сутності у відповідачки статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

У відповідності з частиною третьою статті 61 ЦПК України обставини, вста-новлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній спра-ві, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Враховуючи викладені фактичні обставини, колегія суддів апеляційного су-ду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є слушними, заслуго-вують на увагу, є достатніми для часткового задоволення її вимог. Викладені обставини об'єктивно впливають на вирішення питання правильності застосу-вання судом першої інстанції норм процесуального законодавства щодо відмо-ви у відкритті провадження у справі.

Разом з тим, вимога апеляційної скарги щодо вирішення питання розподілу судових витрат задоволенню не підлягає.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кри-мінальних справ у роз'ясненнях, викладених в абзаці третьому пункту 37 По-станови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» звертає увагу судів на те, що якщо су-дом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену частиною першою статті 293 ЦПК України, або судом касаційної інстанції ска-совано ухвалу, передбачену у пункті другому частини першої статті 324 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або ка-саційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України.

Враховуючи викладене, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розгля-дом даної апеляційної скарги, апеляційним судом не здійснюється. Це відне-сено до компетенції суду першої інстанції по результатах вирішення спору по суті.

Згідно частини 2 статті 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право: постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін; скасувати ухва-лу і постановити нову ухвалу; змінити ухвалу; скасувати ухвалу, що перешко-джає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Нормами статті 311 ЦПК України передбачено, що підставами для скасу-вання ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і на-правлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: непов-не з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає вста-новленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 311, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія cуддів апеляційного суду -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Голови правління Крижопільського районного спожив-чого товариства Вінницької облспоживспілки ОСОБА_2 задоволити частково.

Ухвалу судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2017 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Крижопільського районного споживчого товариства Вінницької обл-споживспілки до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати скасувати, справу повернути в суд першої інстанції для вирішення питання про можливість відкриття в ній провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: