Справа № 182/6894/17
Провадження № 2/0182/4097/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.12.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Тихомирова І.В.

секретаря Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що 02 січня 2005 року помер його дідусь ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з наступного:

- житлового будинку з надвірними будівлями № 7 по вул. Надьожкіна в м. Нікополі Дніпропетровської області, який належав ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 25 березня 1982 року за реєстровим № 2-861;

- земельної ділянки, площею 0,0991 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Нікополь, вул. Надежкіна, буд. 7, яка належить ОСОБА_3 згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії ДП, виданого 01 грудня 1997 року на підставі рішення Нікопольської міської ради народних депутатів № 775 від 26 листопада 1997 року.

За життя ОСОБА_3 розпорядився спадковим майном та 02 липня 1998 року склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5П, реєстровий № 2-1824, який житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Нікополі, вул. Надьожкіна, 7 та приватизовану земельну ділянку, площею 0,0612 га, згідно плану-проекту № 1 заповів ОСОБА_6, а приватизовану земельну ділянку, площею 0,0378 га, згідно плану-проекту № 2 заповів ОСОБА_2.

Спадкоємцем, який мав обов'язкову частку у спадщини є дружина спадкодавця - ОСОБА_7, яка у встановлений законом строку відмовилася від обов'язкової частки у спадщині на користь свого сина ОСОБА_6

ОСОБА_6 фактично прийняв спадщину після смерті батька, оскільки постійно до дня смерті проживав та був зареєстрований разом з ним за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Надьожкіна, буд. 7 але свідоцтво про право власності на спадкове майно не оформив.

Відповідач ОСОБА_2 у строк визначений ст. 1270 ЦК України звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Однак листом № 765/02-14 від 27 березня 2017 року державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 роз'яснив йому про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,099 га, за адресою: м. Нікополь, вул. Надьожкіна, 7.

30 листопада 2016 року ОСОБА_6 помер.

На випадок своєї смерті ОСОБА_6 спадковим майном не розпорядився.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 є його син - позивач ОСОБА_1

У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6

Листом № 2406/02-14 від 31 серпня 2017 державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 йому було розяснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним не було пред'явлено документи, які підтверджують право власності ОСОБА_6 на спадкове майно.

До того ж, 21 листопада 2017 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 була посвідчена заява ОСОБА_2, в якій він зазначив, що не бажає звертатися до суду з заявою про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0378 га та не заперечує проти визнання права власності на земельну ділянку в цілому площею 0,0991, яка знаходиться у м. Нікополі, вул. Надьожкіна, 7 за своїм племінником ОСОБА_1

Враховуючи наведені обставини, позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 7 по вул. Надьожкіна в м. Нікополі Дніпропетровської області, а також на земельну ділянку площею 0,0991 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Нікополь, вул. Надьожкіна, 7 з урахуванням частки, від якої відмовився відповідач ОСОБА_2 на його користь.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити (а.с.59,60).

Відповідач ОСОБА_2 з позовом ознайомлений, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги визнавав в повному обсязі та просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 (а.с.60,61).

Дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 02 січня 2005 року помер ОСОБА_3, який доводиться позивачу дідусем (а.с.5)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з:

- житлового будинку з надвірними будівлями № 7 по вул. Надьожкіна в м. Нікополі Дніпропетровської області, який належав ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 25 березня 1982 року за реєстровим № 2-861 (а.с.16,17);

- земельної ділянки, площею 0,0991 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Нікополь, вул. Надежкіна, буд. 7, яка належить ОСОБА_3 згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії ДП, виданого 01 грудня 1997 року на підставі рішення Нікопольської міської ради народних депутатів № 775 від 26 листопада 1997 року (а.с.18).

На випадок своєї смерті, ОСОБА_3 розпорядився спадковим майном та 02 липня 1998 року склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5П, реєстровий № 2-1824, за яким житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Нікополі, вул. Надьожкіна, 7 та приватизовану земельну ділянку, площею 0,0612 га, згідно плану-проекту № 1 заповів ОСОБА_6, а приватизовану земельну ділянку, площею 0,0378 га, згідно плану-проекту № 2 заповів ОСОБА_2 (а.с.10,11,43 зв.,45,56,57).

Спадкоємцем, яка має обов'язкову частку у спадщини ОСОБА_3 є його дружина - ОСОБА_7, яка у встановлений законом строку відмовилася від обов'язкової частки у спадщині на користь свого сина ОСОБА_6, шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори (а.с. 47).

05 серпня 2005 року ОСОБА_7 померла (а.с.6).

ОСОБА_6 фактично прийняв спадщину після смерті батька, оскільки постійно до дня його смерті проживав та був зареєстрований разом з ним за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Надьожкіна, буд. 7 але свідоцтво про право власності на спадкове майно не оформив.

29 червня 2005 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.47 на зв.)

Листом № 765/02-14 від 27 березня 2017 року державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 роз'яснив йому про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,099 га, за адресою: м. Нікополь, вул. Надьожкіна, 7 (а.с.55 на зв.).

30 листопада 2016 року ОСОБА_6 помер (а.с.7).

На випадок своєї смерті ОСОБА_6 спадковим майном не розпорядився.

Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 є позивач ОСОБА_1, який доводиться йому сином (а.с.9).

У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 (а.с.39).

Листом № 2406/02-14 від 31 серпня 2017 державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 позивачу було розяснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним не було пред'явлено документи, які підтверджують право власності ОСОБА_6 на спадкове майно (а.с.12,45 на зв.).

Крім того, 21 листопада 2017 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 була посвідчена заява ОСОБА_2, в якій він зазначив, що не бажає звертатися до суду з заявою про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0378 га та не заперечує проти визнання права власності на земельну ділянку в цілому площею 0,0991, яка знаходиться у м. Нікополі, вул. Надьожкіна, 7 за своїм племінником ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Враховуючи те, що позивач являється єдиним спадкоємцем за законом, після смерті ОСОБА_6, який успадкував спірне спадкове майно після смерті ОСОБА_3, та позивач прийняв спадщину відповідно до вимог діючого законодавства, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1Є та визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 7 по вул. Надьожкіна в м. Нікополі Дніпропетровської області, та на земельну ділянку площею 0,0991 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Нікополь, вул. Надьожкіна, 7 з урахуванням частки, від якої відмовився відповідач ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 02 січня 2005 року та ОСОБА_6, померлого 30 листопада 2016 року

На підставі вищевикладеного та керуючись 12,13,18,76,81,263-265 ЦПК України, 1225,1261,1268 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 7 по вул. Надьожкіна в м. Нікополі Дніпропетровської області з надвірними будівлями: сарай літ. "Б", сарай літ. "В", вбиральня літ. "Г", підвал літ. "Д", гараж літ. "Е", сарай літ. "Ж", навіс літ. "З" спорудження № 1-4, І в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 30 листопада 2016 року в м. Нікополі Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0991 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Надьожкіна, 7, кадастровий № 1-036-0118 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 02 січня 2005 року в м. Нікополі Дніпропетровської області та ОСОБА_6, померлого 30 листопада 2016 року в м. Нікополі Дніпропетровської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_9