Справа № 473/194/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2017 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Висоцької Г.А.,

при секретарі - Радєвій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, старший державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2, ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця, зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

06.12.2017 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від ОСОБА_1 надійшла скарга на бездіяльність старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 та зобовязання вчинити дії, а саме:

- визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Печерського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_2 з приводу ненадання відповіді на заяву боржника ОСОБА_1 від 08.08.2017р. та невчинення дій, про які заявник просив в ній;

- зобовязати старшого державного виконавця Печерського районного відділу ДВС м. Київа Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_2:

1) надіслати на адресу боржника ОСОБА_1 копії звітів про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України, які повинні були надсилатися відповідно до ст.69 Закону України «Про виконавче провадження» Вознесенським обєднаним управлінням ПФУ Миколаївської області та ТОВ «ОСОБА_4 ІНЖИНІРИНГ» на адресу державного виконавця та містяться в матеріалах виконавчого провадження;

2) в разі не надходження на адресу відділу ДВС вказаних звітів щодо сплати боржником аліментів від Вознесенського обєднаного управління ПФУ - направити їм повідомлення про необхідність надання такого звіту на адресу відділу ДВС;

3) надати боржнику ОСОБА_1 розрахунок сплачених ним аліментів станом на дату надання відповіді за період 2016- 2017 роки (помісячно), відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження»;

4) при обчисленні розміру заборгованості, якщо така наявна, - провести перерахунок сплачених боржником ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3, з урахуванням того, що стягнення проводиться окремо по двох видах доходів, однак в сукупності стягувані аліменти перевищують передбачений законодавством мінімум;

5) визначити, що в боржника ОСОБА_1 станом на 06.12.2017 року відсутня заборгованість зі сплати аліментів, про що повідомити в управління ПФУ, де він перебуває на обліку;

6) визначити суму аліментів, які були сплачені боржником ОСОБА_1 надмірно станом на 06.12.2017 року.

18.12.2017 року від Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшла копія виконавчого провадження № 50561255 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/3 на утримання доньки Анастасії ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою суду від 27.12.2017 року було залишено без розгляду частину вимог заявника за клопотанням його представника - адвоката ОСОБА_6 щодо зобовязання старшого державного виконавця Печерського районного відділу ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві ОСОБА_2 надіслати на адресу боржника ОСОБА_1 копії звітів про здійснення відрахувань та виплат, надісланих Вознесенським обєднаним управлінням ПФУ Миколаївської області та ТОВ «ОСОБА_4 ІНЖИНІРИНГ» на адресу державного виконавця, а також у разі не надходження на адресу відділу ДВС вказаних звітів - направити управлінню ПФУ повідомлення про необхідність надання такого звіту на адресу відділу.

В судове засідання, призначене на 19.12.2017 року та 27.12.2017 року учасники процесу не з'явилися, про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від представника заявника адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про залишення без розгляду скаргу в частині вимог без розгляду, а інші вимоги скарги ОСОБА_1 представник заявника підтримав, просив розглядати справу у його та заявника відсутність.

Від начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_7 надійшов лист в якому зазначено, що відповідно до звіту бухгалтерії ТОВ «ОСОБА_4 ІНЖИНІРИНГ» проводиться утримання аліментів в розмірі 33,3% поточних аліментів, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Надати інформацію щодо наявності чи відсутності заборгованості по оплаті аліментів, які утримуються з пенсії ОСОБА_1 не виявляється можливим, оскільки 1/3 частина доходу боржника менша, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У зв'язку з чим державним виконавцем направлено запит до Вознесенського об'єднаного УПФУ щодо надання інформації про наявність чи відсутність заборгованості по аліментам.

Інші заінтересовані особи старший державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2, стягувач- Фоміних М.В. в судове засідання не зявилися і заперечень з приводу скарги не надали.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

15 грудня 2017 року набрав законної сили Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, згідно якого Цивільний процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 3 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, отже провадження за скаргою ОСОБА_1 здійснюється відповідно до чинного на час вирішення справи Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

А суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Крім того, відповідно до положень ст.ст. 2- 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» завданням суду є забезпечення кожному права на справедливий суд при здійсненні правосуддя на засадах верховенства права. Реалізація права на справедливийсудовий розгляд передбачає, зокрема, забезпечення доступу до правосуддя. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами України. Європейський суд з прав людини трактує доступ до правосуддя як одне з фундаментальних прав людини і громадянина, яке випливає зі змісту права на справедливий, незалежний безсторонній суд, утворений на підставі закону.

Право кожного на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод закріплено в статті 55 Конституції України. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується право на суд, захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом. Ця норма закону є виконанням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в пункті 1 статті 6 якої закріплено право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безпосереднім судом.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя, як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно вимог п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України обов'язковість рішень суду є одною із основних засад судочинства, отже невиконання судового рішення є порушенням норм Конституції, які є нормами прямої дії.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачено, що виконання судового рішення є невід'ємною частиною судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві знаходиться виконавчий лист, виданий Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей Анастасії, 15.02.2006 року та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2016 року і до досягнення ними повноліття.

Виконавчий лист було видано стягувачу Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 02.02.2016 року і поданий ОСОБА_3 до примусового виконання до відділу ДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції, але у звязку із тим, що боржник отримує заробітну плату в ТОВ «ОСОБА_4 ІНЖИНІРИНГ», а підприємство знаходиться в м. Києві, вул. Кутузова, 18/7 кімн. К 606, державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 473/194/16-ц.

В постанові зазначається, що станом на 01.03.2016 року за боржником є заборгованість 1040 грн. 34 коп.

Зазначений виконавчий документ № 473/194/16-ц разом із постановою від 01.03.2016 року і відповіддю ПФУ про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами було направлено до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві..

21.03.2016 року постановою старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 473/194/16-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_1

Цього ж 21.03.2016 року сторонам виконавчого провадження та головному бухгалтеру підприємства де працює боржник, виконавцем ОСОБА_2 було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, першим для відома, останньому для виконання ( постанова від 21.03.2016 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника).

Заявник ОСОБА_1 працює в ТОВ «ОСОБА_4 ІНЖИНІРИНГ» старшим електромонтером з обслуговування устаткування електростанцій та отримує заробітну плату близько 12 тисяч гривень, окрім того, перебувє на обліку у Вознесенському обєднаному управлінні ПФУ Миколаївської області, де отримує пенсію.

Стягнення аліментів відбувається шляхом відрахування з обох видів доходів боржника пенсії та заробітної плати.

Божник та його представники неодноразово звертався до старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 з приводу інформації щодо розрахунку сплачених ОСОБА_1 аліментів з обох видів доходів, а саме 01.12.2016 року, 11.01.2017 року, 11.08.2017 року.

Матеріали скарги та копії виконавчого провадження містять одну відповідь начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_7 від 29.12.2016 року за № 1077/9 про наявність зазначеного виконавчого провадження, звернення стягнення до виконання через бухгалтерію ТОВ «ОСОБА_4 ІНЖИНІРИНГ», направлення електронного запиту до ПФУ і заборгованість , яка рахується за ОСОБА_1 станом на 01.03.2016 року у розмірі 1040.34 грн.

Згідно повідомлення управління ПФУ заборгованість по аліментам за ОСОБА_1 станом на 01.09.2016 року становила 144134 грн.

Крім того судом було запропоновано державному виконавцеві надати на адресу суду інформацію щодо наявності або відсутності на час розгляду скарги заборгованості за боржником ОСОБА_1, на що отримано відповідь начальника відділу, що надати зазначену інформацію не виявляється можливим, оскільки 1/3 частина доходу боржника менша ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, у звязку із чим до Вознесенського обєднаного УПФУ направлено запит щодо наявності заборгованості.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 384 ЦПК України, яка діяла на час подачі скарги до суду ( 06.12.2017 року) скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК), незалежно від місця виконання судового рішення.

Відповідно до положень ст. 450 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року) скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За результатами розгляду скарги відповідно до ст. 451 ЦПК України суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ч 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Частиною 4 ст. 71 зазначеного Закону України регламентовано, що виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

Крім того, слід взяти до уваги судову практику Європейського суду з прав людини, зокрема, п. 41 Рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», у якому Європейський суд з прав людини вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження.

Оскільки з матеріалів справи вбачається неодноразове звернення боржника та представника стягувача ( 20.05.2016 року) до державного виконавця в провадженні якого перебуває виконавчий документ з приводу обчислення розміру заборгованості та надання такої інформації сторонам виконавчого провадження, а старший державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 не виконала свого обовязку відповідно до ч 4 ст 71 Закону України «Про виконавче провадження» щодо щомісячного обчислення розміру заборгованості із сплати аліментів ОСОБА_1

З урахуванням викладеного, суд вважає скаргу ОСОБА_1 в частині ненадання боржнику розрахунок сплачених ним аліментів за період 2016- 2017 роки (помісячно), відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» обґрунтованою.

З приводу інших вимог заявника, то суд вважає їх передчасними, оскільки оспорювання розміру нарахованих аліментів можливо за наявності такого розрахунку, обчисленого державним виконавцем, який на даний момент відсутній, що унеможливлює вирішення і перевірку обставин на які посилається ОСОБА_1

Частиною 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом, що не позбавляє можливості боржника за наявності зазначеного розрахунку сплачених аліментів перевірити його відповідність закону і у разі незгоди звернутися за захистом до суду.

Згідно ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.ст. 259, 260, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, зобовязання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Печерського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_2 в частині ненадання розрахунку сплачених аліментів і розрахунку заборгованості по аліментах за період 2016-2017 роки на заяву боржника ОСОБА_1, незаконною.

Зобовязати старшого державного виконавця Печерського районного відділу ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві ОСОБА_2 надіслати боржнику ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешкає: АДРЕСА_1) розрахунок сплачених аліментів та розрахунок заборгованості із сплати аліментів за період 2016-2017 роко по виконавчому листу № 473/194/16-ц, виданому Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей Анастасії ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.01.2016 року до досягнення ними повноліття.

В частині інших вимог скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, до Апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: Висоцька Г.А.