Справа № 360/1753/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ? ОСОБА_1

за участю секретаря - Буларги Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, Бородянська районна державна нотаріальна контора про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу частини житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті батька успадкував 45/100, а ОСОБА_3 55/100 частини домоволодіння №9-Б по вулиці Шевченка в смт.Бородянка Київської області та в рівних долях - земельну ділянку площею 0,1514 га за вказаною адресою. Оскільки внаслідок користування успадкованим майном між ним та відповідачкою склалися неприязні стосунки, то він 22 березня 2003 року відчужив на користь відповідачки 20/100 частин вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходились у спільному користуванні. Уклавши договір купівлі-продажу 20/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, які знаходились у спільному користуванні він мав намір відчужити на користь відповідачки лише те майно, що є предметом договору, а натомість через помилку відчужив ще і 20/100 частини земельної ділянки. Тому просив визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу 20/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: Київська область, смт.Бородянка, вул. Шевченка, 9-Б, укладений 22 березня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Бородянської районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №836.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 позов підтримали, викладене підтвердили.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 проти позову заперечували, мотивуючи тим, що частину земельної ділянки ОСОБА_3 набула у власність в порядку спадкування, а частину в зв'язку з купівлею частини житлового будинку у ОСОБА_2 Крім цього вважали, що даний позов пред'явлений з пропуском строку позовної давності, тому просили відмовити в позові також і у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Третя особа ОСОБА_4 позов підтримав.

Третя особа Бородянська районна державна нотаріальна контора в судове засідання представника не направила, відповідно до листа просила слухати справу без її участі.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідачки та її представника, третьої особи, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 01 грудня 2001 року успадкували 45/100 та 55/100 частини відповідно, житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в селищі Бородянка Бородянського району Київської області вулиця Шевченка, №9-Б та в рівних частинах приватизовану земельну ділянку площею 0,1514 га за вказаною адресою, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом (а.с.13,14).

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Отже з моменту відкриття спадщини 22 лютого 2001 року, спірна земельна ділянка належала ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в рівних частках.

22 березня 2003 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 20/100 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в селищі Бородянка, Бородянського району, Київської області по вулиці Шевченка, №9-Б, що підтверджується копією договору купівлі-продажу частини житлового будинку (а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України (в редакції, що діяла на день продажу), при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. А частиною 4 вказаної статті передбачено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Як встановлено з пояснень сторін договори між сторонами з приводу земельної ділянки не укладалися. Частина 4 статті 120 ЗК України, не передбачає перехід саме права власності на земельну ділянку, вона встановлює необхідність визначення часток на земельну ділянку при переході права власності на нерухоме майно до кількох осіб, при цьому не зобов'язує сторони визначати, що це стосується саме права власності, а не іншого права, що передбачає можливість користуватися земельною ділянкою.

У справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про поділ земельної ділянки та зобов'язання вчинити дії, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про поділ земельної ділянки між спадкоємцями вирішувалось питання щодо поділу земельної ділянки і не вирішувалось питання щодо визнання права власності за ОСОБА_3 на частину земельної ділянки, що підтверджується рішенням Бородянського районного суду (а.с.19-20), копією ухвали Апеляційного суду Київської області (а.с.21-26), копіями ухвал вищого спеціалізованого суду України (а.с.27-30, 40-43), копією постанови Верховного суду України (а.с.31-39), копією рішення Бородянського районного суду (а.с.44-47), копією рішення Апеляційного суду Київської області (а.с.48-56), копією ухвали Вищого спеціалізованого суду України (а.с.57-61).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 25 березня 2015 року вказав, що суд першої інстанції не виконав вимоги процесуального права щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, і не перевірив доводів позивачки про перехід до неї права власності на частину земельної ділянки з придбанням нею частини будинку за договором купівлі-продажу, не з'ясував чи перейшло до неї це право і якщо так, то на яких умовах та на підставі чого і у якому розмірі, не надав цим обставинам відповідної оцінки, неправильно визначився із нормами матеріального права, що регулюють ці відносини, зробив передчасний висновок про часткове задоволення позову ОСОБА_3 та задоволення зустрічного позову, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права (а.с.42), тому справу було передано на новий розгляд.

Також Верховний суд України в своїй постанові від 11 лютого 2015 року зазначив, що у даному випадку між сторонами відсутня цивільно-правова угода щодо земельної ділянки при переході права власності на об'єкт нерухомості (а.с.36).

Відповідно до норм чинного законодавства, право власності на земельну ділянку набувається з правочинів, або у випадках прямо передбачених Законом.

Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України, якщо особа, ява вчинила правочин помилилася щодо обставин, які мають істотне значення такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Відповідно до ч.1 ст.56 ЦК Української РСР угода, укладена внаслідок помилки, що має істотне значення може бути визнана недійсною за позовом сторони, яка діяла під впливом помилки.

Враховуючи, що внаслідок укладеного договору купівлі-продажу частини нерухомого майна до ОСОБА_3 не перейшло право власності на земельну ділянку, також не перейшло право власності і на підставі ч.4 ст.120 ЗК України (в редакції, що діяла на момент укладення договору купівлі продажу), обставини на які посилається позивач як на підставу свого позову, (посилання на те, що на підставі спірного договору внаслідок помилки він, відчужив ще і 20/100 частин земельної ділянки) не знайшло підтвердження в судовому засіданні, то підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст. 10,11,209,212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, Бородянська районна державна нотаріальна контора про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу частини житлового будинку відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційні скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий-суддяОСОБА_1