РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи, що, по-перше, їх сімейне життя не склалося, в звязку з чим у березні року вони припинили шлюбно-сімейні відносини, після чого заходів для примирення не вживали; і, по-друге, подальше спільне проживання з відповідачем та збереження їх шлюбу неможливе, так як вони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Позивач просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач також просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої вказала, що предявлений позивачем до неї позов про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони зареєстрували шлюб 15 вересня 2016 року у Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1791; від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позовній заяві позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки через відсутність порозуміння, різницю в поглядах на життя та різницю характерів між ними відбувалися непорозуміння, що призвело до суттєвого погіршення їх стосунків.

Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони у березні 2017 року припинили шлюбно-сімейні відносини, та в подальшому не вживали заходів для примирення.

Крім того, в своїх адресованих суду письмових заявах сторони вказали, що строк для примирення їм не потрібен.

Більш того, позивач в позовній заяві зазначає, що станом на цей час він і відповідач втратили почуття любові один до одного, в звязку з чим подальше спільне життя з відповідачем і збереження їх шлюбу суперечило б його моральним принципам та інтересам.

З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Сторони досягли згоди стосовно того, що після розірвання шлюбу між ними їх неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишиться проживати з батьком позивачем ОСОБА_1

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 264-265ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином України, і ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Мельник») ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянкою України, зареєстрований 15 вересня 2016 року у Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1791, - розірвати.

Місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити разом з батьком ОСОБА_1..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Ільченко