РІШЕННЯ

іменем України

"13" грудня 2017 р. 145/306/17

2/145/356/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванковецької сільської ради та ОСОБА_2 про поновлення терміну для прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Іванківці Тиврівського району Вінницької області, де постійно проживала до 1975 року в сім'ї зі своїми батьками. Її батько ОСОБА_4, 1928 р.н.; мати ОСОБА_5, 1929 р.н.; її дівоче прізвище - ОСОБА_1.

Її батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, і народився в 1928 році в селі Іванківці Тиврівського району, в сім'ї ОСОБА_6 та його дружини, ОСОБА_7, які також являлись батьками своїй доньці, ОСОБА_8, 1921 р.н. Внаслідок чого її батько, ОСОБА_4 і ОСОБА_8, були між собою рідними братом і сестрою, а вона - рідна племінниця ОСОБА_8. Її рідна тітка, ОСОБА_8, а в шлюбі ОСОБА_11, померла ІНФОРМАЦІЯ_3, її ж чоловік, ОСОБА_12, помер ІНФОРМАЦІЯ_4, спільних дітей вони не мали, в інших шлюбах не перебували.

Являючись близькою ріднею, вона з тіткою ОСОБА_11, постійно підтримували тісні родинні стосунки, а коли вона померла, вона у всьому допомагала тоді ще живому її чоловіку ОСОБА_12 в організації та здійсненні похорону її рідної тітки, а його дружини ОСОБА_11.

Її покійна рідна тітка ОСОБА_11 завжди при житті була фізично здоровою, не хворіла хронічними захворюваннями і сама не передбачала, що помре у віці 75 літ, і як наслідок на своє майно заповіт чи дарування не оформляла, в зв'язку з чим належна їй на підставі Державного акта НОМЕР_1 частка земельного паю, що відноситься до сільської громади с.Іванковець, залишилась не успадкованою, а її колишній чоловік ОСОБА_12, при житті також не вирішив питання успадкування вказаної частки земельного паю покійної дружини, і як результат до теперішнього часу залишається не успадкованою.

Їй особисто про цей факт не було відомо також до теперішнього часу і про необхідність прийняття цієї спадщини його повідомили в Іванковецькій сільській раді, виходячи з того, що вона одна рідна племінниця і сама близька родина покійній тітці ОСОБА_11.

Просить поновити термін на прийняття нею спадщини, земельної частки паю її покійної рідної тітки ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати факт родинних стосунків між нею та її рідною покійною тіткою ОСОБА_11.

Признати її спадкоємцем для прийняття спадщини її покійної рідної тітки ОСОБА_11, на право приватної власності належної їй частки земельного паю, земельної ділянки площею 2,96 гектара, в межах, згідно з планом в Державному акті на право приватної власності на землю, НОМЕР_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Іванковецької сільської ради в судове засідання не з'явився. Іванковецька сільська рада Тиврівського району подала заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позову.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР, який був чинний на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст.530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Іванківці Тиврівського району Вінницької області померла ОСОБА_11 (а.с.5).

Факт, що ОСОБА_11 була рідною тіткою ОСОБА_1 стверджується свідоцтвом про народження позивачки (а.с.15), відповідно до якого її батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_5, її дівоче прізвище - ОСОБА_4.; свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.14), відповідно до якого вона змінила прізвище з "ОСОБА_1." на "ОСОБА_1"; випискою з погосподарської книги №1 на 1940-1942 рр. Іванковецької сільської ради (господарство №263), та довідкою Іванковецької сільської ради №191 від 15.08.2012 р. (а.с.9), відповідно до яких ОСОБА_8 та ОСОБА_4, обоє народилися в с.Іванківцях Тиврівського району та були рідними братом та сестрою.

Суд вважає, що оскільки позивачка ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_11, яка померла в 1998 році, а відповідно до норм ЦК УРСР 1963 р., чинного на час відкриття спадщини, було передбачено дві черги спадкоємців, а тому позивач взагалі не була спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_11, а тому підстав для задоволення позовних вимог про поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачкою після смерті ОСОБА_11 та визнання за нею права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом, немає.

Крім того, позивачем не підтверджено належними доказами відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що є підставою для відмови у позові. Аналогічну позицію викладено у роз'ясненнях, викладених у Листі пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, ст.ст.1218, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.529, 530 ЦК УРСР 1963 р., Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування",

вирішив:

Позов задоволити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, була рідною тіткою ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.О.Ратушняк