Справа № 353/896/16-ц
Провадження № 2/353/29/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

за участю: секретаря - Бойко В.Я.

представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

відповідача - ОСОБА_5 та його представника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_7 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_7, законним представником якої є ОСОБА_1, звернулись в суд з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі СТ «Домінанта»), ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП, який неодноразово уточнювали та додатково обгрунтовували. Свої вимоги позивач ОСОБА_1 мотивував тим, що 23.01.2016 року близько 07 год. 40 хв. на ділянці дороги «Снятин-Тязів» в с. Живачів Тлумацького району по вул. Незалежності ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проявив неуважність перед зміною напрямку руху та не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу зустрічному транспортному засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. При цьому під час ДТП ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 (матір позивача) та ОСОБА_7 (малолітня донька позивача) також отримали тілесні ушкодження. У звязку з цим слідчим відділенням прокуратури було розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000010, занесене 23.01.2016 року до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке 30.03.2016 року за постановою прокуратури Івано-Франківської області було закрито у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 27.05.2016 року постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності було закрито, у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Автомобіль відповідача був застрахований СТ «Домінанта». Згідно проведеної оцінки вартості матеріального збитку від 26.04.2016 року вартість відновлюваного ремонту належного ОСОБА_1 транспортного засобу з врахуванням фізичного зносу становила 139859,80 грн., що перевищує вартість авто до моменту його пошкодження, а тому експертом було визначено, що вартість матеріального збитку становить 96324,30 грн., що дорівнює вартості автомобіля до виникнення події - 23.01.2016 року. ОСОБА_1 звернувся до СТ «Домінанта» за отриманням страхових сум. У липні 2016 року від СТ «Домінанта» позивачем отримано 43602,74 грн. Не погоджуючись з тим, що розмір відшкодування менший за ліміт цивільно-правової відповідальності у 50000,0 грн., ОСОБА_1 провів оцінку ринкової вартості пошкодженого автомобіля, яка становить 24725,97 грн. та повторно звернувся до СТ «Домінанта». Проте, СТ «Домінанта» надало йому письмову відповідь, в якій зазначила, що сума страхового відшкодування відповідає вимогам ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому, СТ «Домінанта» надало копію Звіту про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, яка була значно заниженою, зазначивши, що розрахунок вартості збитку визначається, як 87845,93 грн. 43243,19 грн. = 44602,74 1000,0 грн. франшиза = 43602,74 грн. Позивач вважає, що виплата здійснена страховиком з порушенням вимог Закону. Зокрема, у відповідності до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» його транспортний засіб вважається фізично знищеним, ремонт є технічно неможливим, а тому йому як власнику транспортного засобу відшкодовується різниця між вартість автомобіля до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу. Отже, керуючись ст. 1194 ЦК України вважає відповідачами недоплачено йому 52721,56 грн. (різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою 96324,30 грн. - 43602,74 грн.). Також зазначив, що відповідачем ОСОБА_5 йому відшкодовано лише 1000 грн. А тому, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь 52721,56 грн. матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, як недоплаченої суми страхового відшкодування. Крім цього, просив стягнути з відповідачів на його користь витрачені кошти в сумі 3027,63 грн. на лікування та оздоровлення після ДТП, стягнути з ОСОБА_5 на його користь втрачені внаслідок ДТП доходи в сумі 3169,39 грн., стягнути з ОСОБА_8 на його користь витрачені кошти в сумі 1512,00 грн. на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП та його перебування на штраф майданчику, стягнути з ОСОБА_8 на його користь витрати в сумі 2640,0 грн., понесені на проведення оцінки та вартості пошкодженого майна внаслідок ДТП, стягнути з ОСОБА_8 на його користь моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП в сумі 30000,0 грн. Також просив стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

23.11.2016 року ОСОБА_5 подав через канцелярію Тлумацького районного суду Івано-Франківської області заперечення проти позову, в якому просив в задоволенні позову стосовно нього відмовити. Зазначив, що належний йому транспортний засіб, за участю якого сталось ДТП 23.01.2016 року, застрахований у ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на підставі страхового полюса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/5943597 терміном дії з 17.07.2015 року по 16.07.2016 року. А тому, він запропонував позивачу ОСОБА_1 здійснити відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок страхових виплат. Він повідомив ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» про страховий випадок, було здійснено перевірку та оцінку вартості матеріального збитку завданого потерпілим, згідно якого вартість автомобіля ОСОБА_1 до ДТП становила 87845,93 грн., а оцінка пошкоджень транспортного засобу становить 43243,19 грн., а тому у липні 2016 року позивачу було виплачено вказану страхову суму за мінусом франшизи. Однак позивач не був згідний з вказаним розміром відшкодування та подавав скаргу до МТСБ України про порушення страховиком Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вважає, що оцінка ринкової вартості матеріального збитку, завданого внаслідок пошкоджень колісного транспортного засобу позивача в розмірі 96324,30 грн., проведеної за ініціативою позивача, є завищеною та необґрунтованою. Також сума морального збитку в розмірі 30000,0 грн. є також завищеною, оскільки ДТП вчинено ним по необережності із-за складних погодних умов.

25.01.2017 року від ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на електронну адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшло заперечення проти позову (31.01.2017 року заперечення проти позову надійшло поштовим звязком), в якому просило в частині задоволенні позовних вимог до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» відмовити в повному обсязі з наступних підстав. По-перше у правовідносинах, які виникли між ОСОБА_1 та ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» відсутні будь-які ознаки солідарної відповідальності передбаченої ст. 541 ЦК України, а саме: відсутній договір між сторонами, оскільки виниклі правовідносини регулюються спеціальним Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в якому не передбачено жодного обовязку страховика нести солідарну відповідальність за відносини, що виникають між страховиком та потерпілими особами. По-друге, у відповідності до п. 34.4, ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатись аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. На виконання зазначених норм ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» замовило проведення огляду пошкодженого транспортного засобу та здійснення відповідної експертизи у ТОВ «Експертум-АВЕ», яке в свою чергу за участю уповноваженого ТОВ «Експертум-АВЕ» СПД ФО ОСОБА_9 21.04.2016 року провело вказаний огляд. У звязку з цим на підставі Звіту № 01-D/18/3 від 02.06.2016 року про вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, належного ОСОБА_1, матеріальний збиток становить 87845,93 грн., а відповідно до Звіту № 29-R/21/6 від 03.06.2016 року про оцінку пошкодженого транспортного засобу, належного ОСОБА_1, ринкова вартість пошкодженого майна становить 43243,19 грн., а тому ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» 06.07.2016 року сплатило ОСОБА_1 суму стархового відшкодування, яка була розрахована як: 87845,93 грн. 43243,19 грн. 1000,0 грн. (франшиза) = 43602,74 грн. З врахуванням вищевикладеного ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» виконало своє зобовязання перед ОСОБА_1 в повному обсязі у відповідності до положень законодавства, що регулює виниклі правовідносини, а тому вважає, що жодних підстав для задоволення позовних вимог предявлених до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» немає.

10.04.2017 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подала через канцелярію суду заяву про зменшення позовних вимог та залишення частини позовних вимог без розгляду. Внаслідок цього виклала позовні вимоги у остаточній редакції та просила: стягнути з відповідачів матеріальні збитки, завдані внаслідок ДТП, в сумі 52721,56 грн., а саме: 5397,26 грн. стягнути із СТ «Домінанта» та 47324,30 грн. стягнути з ОСОБА_5; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 3169,39 грн. втрачених внаслідок ДТП доходів та можливого заробітку через тимчасову втрату працездатності; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 2640,0 витрат понесенених на проведення автотоварознавчих досліджень; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 30000,0 моральної шкоди завданої внаслідок ДТП; стягнути з відповідачів судові витрати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. Решту позовних вимог просила залишити без розгляду.

13.04.2017 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, на підставі заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про зменшення позовних вимог та залишення частини позовних вимог без розгляду, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 3027,63 грн., витрачених на лікування та оздоровлення після ДТП дитини ОСОБА_7 та в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 1512,00 грн. витрачених на евакуацію автомобіля та його знаходження на штраф майданчику, залишено без розгляду.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов підтримали з підстав, зазначених в ньому, просили його задовольнити. Зазначили, що 26.04.2016 року експертом ОСОБА_9 на замовлення СТ «Домінанта» було складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку. Оскільки страхова компанія спочатку відмовилась оплатити роботу експерта за послуги щодо оцінки вартості завданого внаслідок ДТП матеріального збитку, оплату його послуг провів ОСОБА_1, а лише в червні 2016 року, після чисельних звернень позивача до страхувальника, страхова компанія здійснила своє визначення вартості пошкоджень автомобіля, які надані у Звіті від 02.06.2016 року оцінювачем ОСОБА_10 Однак, вказаний звіт слід вважати недійсним, оскільки оцінювачем ОСОБА_10 в порушення п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, не оглядався пошкоджений автомобіль на місці після ДТП, а звіт фактично скопійований з звіту від 26.04.2016 року, складеного ОСОБА_9 Пояснила, що стосовно моральної шкоди у розмірі 30000,0 грн. позивач виходить з того, що в результаті ДТП неповнолітня ОСОБА_7 отримала травми як фізичного, так і психологічного характеру, дитина та батько зазнали значних душевних страждань. Інші члени родини, які також були учасниками ДТП, звертались до лікарів зі скаргами на травми, отримані ними внаслідок ДТП. Після вказаної пригоди дитина емоційно нестабільна, дратівлива, неспокійна, при погляді на автомобіль лякається, перебуває на обліку у невролога, внаслідок чого вся сімя змушена страждати. Відповідач з часу заподіяння сімї шкоди не поцікавився здоровям дитини, яка найбільше постраждала після ДТП, а лише надав 1000,0 грн. більше року тому. А тому з огляду на душевний та моральний стан доньки, яка досі не може забути тих жахливих подій з відповідача слід стягнути саме 30000,0 грн. моральної шкоди. Також пояснила, що на даний момент автомобіль позивача, який був пошкоджений внаслідок ДТП та не підлягав відновленню, зданий позивачем на металобрухт приблизно за 5000 грн., однак жодними документами це підтвердити позивач не може.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 зменшені позовні вимоги визнали частково, а саме: щодо вимог про відшкодування школи завданої автомобілю позивача позов визнали в частині стягнення з ОСОБА_5 21598,33 грн. (вартість автомобіля на момент ДТП 96323,30 грн. за оцінкою ОСОБА_9 мінус виплачені страховою компанією кошти в сумі 43602,74 грн., мінус залишкова вартість машини після ДТП 24725,97 грн., мінус 1000 грн., яку ОСОБА_5 заплатив позивачу після ДТП, мінус 5397,26 грн., які необхідно стягнути з страхової компанії в межах ліміту її відповідальності за полісом); щодо вимог про виплату моральної шкоди та вимог про відшкодування вартості автотоварозначних досліджень поклались на розсуд суду в частині визначення розміру цих вимог. Вимоги щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 3169,39 грн. втрачених внаслідок ДТП доходів та можливого заробітку через тимчасову втрату ним працездатності вважають безпідставними та необґрунтованим, а тому просили в задоволенні позову в цій частині відмовити, оскільки позивач жодним чином не довів, що він втратив працездатність внаслідок ДТП, перебував на лікарняному та втратив якійсь заробіток. ОСОБА_5 також зазначив, що вважає, що саме СПД ОСОБА_9, як субєкт оціночної діяльності, правильно визначив вартість автомобіля позивача на момент ДТП та його вартість після ДТП. Ствердив, що СТ «Домінанта» жодного разу не повідомляла його про проведення оцінки автомобіля позивача, а також про здійснення нею будь-яких виплат позивачу. Вважає, що з СТ «Домінанта» необхідно стягнути 5397,26 грн., які вона недоплатила позивачу в межах ліміту її відповідальності за полісом цивільно-правової відповідальності за мінусом 1000 грн. франшизи.

Представник відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» в судове засідання не зявився, однак попередньо подав письмові заперечення проти позову, у яких просив задоволенні позову предявленого до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» відмовити та розгляд справи провести без його участі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що 23.01.2016 року близько 08 год. 20 хв. на ділянці дороги «Снятин-Тязів» в с. Живачів Тлумацького району по вул. Незалежності ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в установлених межах безпечної швидкості руху, порушив вимоги п.п. 12.1, 11.3 ПДР України, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проявив неуважність перед зміною напрямку руху та не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу зустрічному транспортному засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження.

У звязку з цим слідчим відділенням прокуратури Івано-Франківської області було розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000010, занесене 23.01.2016 року до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (Т.1 а.с. 12). 30.03.2016 року старшим слідчим в ОВС СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_11 було винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (Т.1 а.с.15-18).

27.05.2016 року постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області доведено вину ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності було закрито, у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП (Т.1 а.с. 10).

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що неправомірні дії відповідача ОСОБА_5 знаходяться в причино-наслідковому зв'язку з скоєнням дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.01.2016 року.

Після ДТП ОСОБА_5 сплатив ОСОБА_1 кошти в сумі 1000,0 грн. на відшкодування завданих матеріальних збитків. Цей факт визнаний сторонами по справі та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребує доказування.

Як вбачається з копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 261058, власником автомобіля НОМЕР_3, є ОСОБА_1 (позивач) (Т.1 а.с. 229).

Відповідно до копії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ № 5943597 на транспортний засіб марки «Chery Amulet», д.н.з. НОМЕР_4, виданого ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована за вказаним договором (полісом) у період з 17.07.2015 року до 16.07.2016 року, зокрема страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоровю становив 100000,0 грн., а за шкоду заподіяну майну - 50000,0 грн., розмір франшизи 1000,0 грн. (Т.1 а.с. 132).

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обовязковим у випадку необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

З метою визначення матеріальних збитків заподіяних власнику у випадку пошкодження колісного транспортного засобу спільним наказом Фонд держмайна України з Міністерством юстиції України від 24.11.2003 року №142/5/2092 затверджено ОСОБА_3 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів(далі ОСОБА_3), вимоги якої є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз. Згідно п. 5.1. зазначеної методики, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Пунктом 5.2. Методики передбачено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо).

Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 36/04/16 від 26.04.2016 року, який був складений оцінювачем ОСОБА_9 на замовлення ОСОБА_1, вартість відновлюваного ремонту належного ОСОБА_1 транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_5, з врахуванням зносу становить 139859,80 грн., що перевищує вартість автомобіля до моменту його пошкодження, яка складала 96324,30 грн., а тому експертом було визначено, що вартість матеріального збитку становить 96324,30 грн. (Т. 2 а.с. 11-19).

Згідно Звіту про оцінку майна визначення ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу № 78/07/16 від 23.07.2016 року, який був складений оцінювачем ОСОБА_9 на замовлення ОСОБА_1, ринкова вартість пошкодженого автомобіля НОМЕР_6, у після аварійному стані становить 24725,97 грн. (Т. 2 а.с. 34-99).

09.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до в.о. директора ТДВ «СТ «Домінанта» ОСОБА_12 з заявою про виплату страхового відшкодування (Т. 1 а.с. 20). 04.07.2016 року ТДВ «СТ «Домінанта» листом повідомило ОСОБА_1 (позивач), що по страховому випадку, який трапився 23.01.2016 року з автомобілем НОМЕР_6, з вини водія ОСОБА_5, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта» за полісом АІ № 5943597, виплачене страхове відшкодування в сумі 44602,74 грн. (Т. 1 а.с. 21). Згідно копії платіжного доручення № 3 від 06.07.2016 року ТДВ «СТ «Домінанта» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 (позивач), відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк» № 9100, 43602,74 грн. страхового відшкодування, за мінусом франшизи в розмірі 1000,0 грн. (Т. 1 а.с. 207).

Не погоджуючись з вказаним розміром виплаченої суми страхового відшкодування ОСОБА_1 (позивач) звернувся до ТДВ «СТ «Домінанта» з заявою від 20.07.2016 року, на яку ТДВ «СТ «Домінанта» надало письмову відповідь стосовно того, що розрахунок вартості матеріального збитку визначається у відповідності до ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхове відшкодування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема: 87845,93 грн. (вартість матеріального збитку) 43243,19 грн. (оцінка пошкодженого транспортного засобу) = 44602,74 1000,0 грн. (франшиза) = 43602,74 грн. (а.с. 23).

Не зважаючи на уже проведену оцінку пошкодженого автомобіля, оцінювачем ТзОВ «Експертум-АВЕ» ОСОБА_13 на замовлення ТДВ «СТ «Домінанта» складено звіт про вартість матеріального збитку № 01-D/18/3 від 02.06.2016 року і матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_5, внаслідок його пошкодження, визначено в сумі 87845,93 грн. (Т. 1 а.с. 180 - 199).

Також оцінювачем ТзОВ «Експертум-АВЕ» ОСОБА_13 на замовлення ТДВ «СТ «Домінанта» складено звіт про оцінку пошкодженого транспортного засобу № 29-R/21/6 від 03.06.2016 року, ринкова вартість пошкодженого колісного транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_5, визначена на дату оцінки (03.06.2016 року) в сумі 43234,19 грн. (Т. 1 а.с. 200-205).

Відповідно до п. 8.2.Методики, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження.

Проте, оцінювачем ОСОБА_13 вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля марки «Volkswagen Golf», визначена на день оцінки 03.06.2016 року, а не на момент його пошкодження 23.01.2016 року.

Також суд звертає увагу, що саме оцінювач ОСОБА_9 безпосередньо оглядав автомобіль на місці ДТП, а оцінювач ОСОБА_13 використав первинні дані зі звіту ОСОБА_9 без огляду автомобіля в натурі, про що зазначив у своєму звіті. Крім того, пошкоджений автомобіль марки «Volkswagen Golf», належний ОСОБА_1, після ДТП зберігався по місцю проживання ОСОБА_1 в м. Тлумач, а не в м. Харкові як зазначає СТ «Домінанта».

За правилами ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Постановою Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено (п. 6), що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Судом встановлено, що ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_7, мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на цей автомобіль та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ТДВ «Страхове товариство «Домінанта».

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з п. 13.1 ст. 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Оскільки відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення ст. 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст. 33 вказаного Закону обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого ст. 33 Закону обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.п. 9.1, 9.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно п. 9.4 вказаного Закону страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована за полісом серії АІ № 5943597, виданим ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», та страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоровю становить 100000,0 грн., а за шкоду, заподіяну майну - 50000,0 грн., розмір франшизи 1000,0 грн. Отже, у відповідності до вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_1 має право на відшкодування страховиком шкоди заподіяної його майну у межах страхового відшкодування, передбачених договором страхування, яка у даному випадку становить 49000,0 грн. за мінусом розміру франшизи 1000,0 грн., а різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою підлягає стягненню з ОСОБА_5

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

На підставі вищевказаних вимог закону ОСОБА_1 самостійно обрав експерта оцінювача, аварійного комісара ОСОБА_9 для визначення розміру матеріального збитку, завданого належному йому транспортному засобу, сплативши за його послуги 2640,0 грн. (рахунок на оплату № 35 від 20.04.2016 року, квитанція від 22.04.2016 року, рахунок на оплату № 78 від 20.07.2016 року, квитанція від 20.07.2016 року, Т. 1 а.с. 45-46), а експерт, в свою чергу склав відповідні Звіти про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 36/04/16 від 26.04.2016 року та про оцінку майна визначення ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу № 78/07/16 від 23.07.2016 року, виїхавши до місця огляду пошкодженого транспортного засобу та безпосередньо оглянувши його.

Суд не бере до уваги Звіт про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 01-D/18/3 від 02.06.2016 року, складеного на замовлення ТДВ «СТ «Домінанта» оцінювачем ОСОБА_13, оскільки він був складений в порушення ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто без направлення експерта до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, зокрема з даного звіту вбачається, що оцінка була проведена на підставі акту огляду та фотографій, виконаних за допомогою цифрового фотоапарата, та при виконанні даної оцінки, оцінювач виходить з того, що огляд пошкодженого транспортного засобу виконаний якісно, а акт огляду і фотографії містять вичерпну інформацію про характер та ступінь пошкоджень транспортного засобу. Крім того, суд звертає увагу на те, що оцінювач ОСОБА_9 є сертифікованим субєктом оціночної діяльності, зареєстрований в Державному реєстрі оцінювачів, має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, що підтверджується документами доданими до звіту.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, з евакуацією транспортних засобів з місця, дорожньо-транспортної пригоди тощо.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У звязку з тим, що згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 36/04/16 від 26.04.2016 року, вартість відновлюваного ремонту належного ОСОБА_1 транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», Д.Н.З. НОМЕР_5, з врахуванням зносу становить 139859,80 грн., що перевищує вартість автомобіля до моменту його пошкодження, яка складала 96324,30 грн., та його ремонт є економічно необґрунтованим, а отже суд вважає, що вказаний транспортний засіб є фізично знищеним. При цьому сторони по справі також не заперечуються щодо цього факту.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в цьому разі відшкодованню підлягала різниця між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (96324,30 грн.) та після дорожньо-транспортної пригоди (24727,97 грн.). Оскільки відповідачами частково було проведено відшкодування завданих збитків (43602,74 грн.- СТ «Домінанта» та 1000 грн. ОСОБА_5Р.), то з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» слід стягнути на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди недоплачену суми страхового відшкодування в розмірі 5397,26 грн., яка розраховується наступним чином: 50000 грн. (ліміт відповідальності за полісом) 43602,74 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) 1000 грн. (франшиза за полісом), а з ОСОБА_5 слід стягнути 21598,33 грн., яка розраховується наступним чином: 96323,30 грн. (вартість автомобіля до моменту ДТП) - 43602,74 грн. (виплачене страховою компанією страхове відшкодування) - 24725,97 грн. (залишкова вартість автомобіля після ДТП) - 1000 грн. (добровільно сплачені ОСОБА_5 кошти після ДТП) - 5397,26 грн. (кошти, які необхідно стягнути з страхової компанії в межах ліміту її відповідальності за полісом).

Крім того стягненню з відповідача ОСОБА_5 підлягає також 2640,0 грн., які були сплачені позивачем ОСОБА_1 за проведення автотоварознавчих досліджень (звітів про оцінку) за квитанціями від 22.04.2016 року та від 20.07.2016 року.

Аналогічна позиція викладена у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

З врахуванням вище зазначеного, не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_5 3169,39 грн. як втраченого внаслідок ДТП доходу та можливого заробітку через тимчасову втрату працездатності, оскільки як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на момент ДТП не був працевлаштований, до матеріалів справи ним не долучено та в судовому засіданні не встановлено доказів того, що він внаслідок ДТП тимчасово втратив працездатність.

Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 (позивач) з 26.04.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (копія свідоцтва про шлюб, Т. 1 а.с. 53) та час перебування у шлюбі у них народилась донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження, Т. 1 а.с. 54). Згідно витягу з кримінального провадження № 0000010 від 23.01.20146 року, внаслідок ДТП, яке стало причиною до подання даного позову, пасажира автомобіля марки «Volkswagen Golf», належного ОСОБА_1, а саме неповнолітню ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, госпіталізовано до Івано-Франківської ОДКЛ із тілесними ушкодженнями (Т. 1 а.с. 12). Згідно копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОДКЛ № 753/16 ОСОБА_7 у період з 23.01.2016 року по 09.02.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана шкіри верхньої повіки лівого ока, гематома верхньої та нижньої повік лівого ока, забій мяких тканин обличчя, ГРВІ (Т. 1 а.с. 27). 28.01.2016 року постановою старшого слідчого СВ прокуратури Івано-Франківської області юриста 2-го класу ОСОБА_14, ОСОБА_1 (позивач) було залучено до вищевказаного кримінального провадження в якості законного представника неповнолітньої ОСОБА_7 (Т. 1 а.с. 13-14).

Як визначено у ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин.

В позові вказано, що позивачам завдано моральної шкоди, яка полягала у фізичних та душевних стражданнях, емоційної нестабільності малолітньої ОСОБА_7, яка найбільше постраждала під час ДТП, сімейних переживаннях щодо відновлення здоровя малолітньої дитини ОСОБА_7, тощо. Крім перебування після ДТП малолітньої ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській ОДКЛ з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана шкіри верхньої повіки лівого ока, гематома верхньої та нижньої повік лівого ока, забій мяких тканин обличчя, дитина і в подальшому потребує медичної допомоги, перебуває на обліку у невролога, скаржиться на неспокій, подразливість, збудження, вживає заспокійливі препарати (копія амбулаторної карти ОСОБА_7, Т.1 а.с. 234-239 )

Обґрунтовані позивачем страждання і переживання щодо обставини вчинення щодо нього та його малолітньої дитини делікту, порушення звичного характеру їх життєдіяльності, з комплексним урахуванням обґрунтування моральної шкоди, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, на думку суду можуть бути компенсовані грошовими коштами в сумі 10000,0 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що позивач просив стягнути з відповідачів судові витрати, суд вважає, що з відповідачів ТДВ «СТ «Домінанта» та ОСОБА_5 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_7 понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених судом позовних вимог, а саме з ОСОБА_5 - 777,42 грн., а з ТЗВ «СТ «Домінанта» - 53,97 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194, 1195 ЦК України, п. 8 ч. 2 ст. 7, ч. 4 ст. 3, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст.ст. 3, 21, 22, 28, 29, 30, 33, 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_7 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 5397,26 грн. (пять тисяч триста девяносто сім гривень 26 копійок) на відшкодування матеріального збитку завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 21598,33 грн. (двадцять одна тисяча пятсот девяносто вісім гривень 33 копійки) на відшкодування матеріального збитку завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 10000,0 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок) на відшкодування моральної шкоди та 2640,00 (дві тисячі шістсот сорок гривень 00 копійок) на відшкодування витрат, понесених позивачем на проведення автотоварознавчих досліджень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 53,97 грн. (пятдесят три гривні 97 копійок) витрат, понесених позивачем по сплаті судового збору.

Стягути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 777,42 грн. (сімсот сімдесят сім гривень 42 копійки) витрат, понесених позивачем по сплаті судового збору.

Решту судових витрат, понесених позивачем, віднести на його рахунок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Тлумацький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча У.Ю.Луковкіна