Справа № 720/1740/17
Провадження № 2/720/926/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Бурлака В.С.,

сторін по справі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до сільради с. Рокитне Новоселицького району,

- про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що на початку 90-х років помер ОСОБА_4 голова колгоспного двору за адресою вул.. Лугова,9, в с. Рокитне, Новоселицького району.

Дане господарство станом на 1990 1991 рік відносилось до типу колгоспного двору та членами даного двору були: голова двору ОСОБА_4, донька ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 в рівних частках була прийнята його донькам в рівних частках.

01.01.2008 року померла ОСОБА_6 після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину майна колишнього колгоспного двору яка була прийнята її сестрою ткач ОСОБА_7.

За своє життя ОСОБА_8 все своє майно заповіла ОСОБА_1.

02.02.2017 року померла ОСОБА_8, після її смерті спадщина відкрилась в цілому на домогосподарство по вул.. Лугова,9, в с. Рокитне, Новоселицького району яка була прийнята відповідною заявою про прийняття спадку ОСОБА_1.

Постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спірне господарство.

Позивач просить суд визнати за ним право власності на спірне господарство в порядку спадкування за заповітом після смерті 02.02.2017 року ОСОБА_8.

В судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд його задовольнити.

Представник сільради в судовому засіданні не зявився але подав до суду заяву в якій зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти розгляду справи у їх відсутності.

Наданими сторонами доказами судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 16 липня 1992 року про що свідчить актова запись №33 від 15 червня 1992 року Слобідської лікарської амбулаторії, Новоселицького району.

ОСОБА_6 померла 01 січня 1998 року про що свідчить атова запись №01 Слобідської лікарської амбулаторії, Новоселицького району.

ОСОБА_8 померла 02 лютого 2017 року про що свідчить актова запись №04 виконкому сільради с. Рокитне, Новоселицького району.

З довідки сільради с. Рокитне, Новоселицького району, Чернівецької області від 10.11.2017 року за №1955,1956 вбачається, що господарство по вул.. Лугова,9, в с. Рокитне Новоселицького району станом на 1990-1991 рік відносилось до типу колгоспного двору та членами даного двору були троє осіб, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, за даним господарством закріплена земельна ділянка загальною площею 0.3967 га з якої 0.14 га для обслуговування житлового будинку а 0.2567 га для ведення індивідуального підсобного господарства.

З свідоцтва про народження серії ІІ-МИ №364788 видане 04 травня 1984 року вбачається, що ОСОБА_8 народилась 24.06.1930 року та іі батьками є, батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_9.

З спадкової справи №488/14 після смерті ОСОБА_6 вбачається, що заяву про прийняття спадку подано ОСОБА_8 та їй була видана 06.11.2014 року свідоцтво про право власності на спадкове майно в частині земельної ділянки зареєстроване в реєстрі за №1918.

З спадкової справи №159/17 після смерті ОСОБА_8 вбачається, що на підставі заповіту складеного секретарем сільради с. Рокитне від 22 березня 2010 року зареєстрованого в реєстрі за №45, ОСОБА_8 все свою майно заповіла ОСОБА_1. Нтаріус постановою від 08.11.2017 року за №242/02-31 відмовив у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно в частині житлового будинку з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спірне господарство.

Згідно з ст.529 ЦКУРСР в редакції 1963 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 відносяться до спадкоємців першої черги після смерті 16 липня 1992 року ОСОБА_4.

Згідно з ст.120-123 ЦК УРСР в редакції 1963 року частки членів колгоспного двору у майні колгоспного двору є рівними.

Отже аналізуючи у сукупності викладені докази суд вважає, що після смерті 16 липня 1992 року ОСОБА_4 спадщина відкрилась на 1/3 частину яка була прийнята в рівних частках шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном його доньками ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

Спадщина після смерті ОСОБА_6 відкрилась на 1/3 частину спірного господарства яка була прийнята її сестрою що підтверджується спадковою справою №488/14.

Суд вважає, що після смерті ОСОБА_8 спадщина відкрилась в цілому на спірне господарство.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні двору.

Згідно з ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своєї сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ст. 82 ЦПК України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд оцінюючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності з зазначеними правовими нормами, дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та підлягаю задоволенню.

Суд вважає, що вказане господарство дійсно відносилося до колгоспного двору, воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, спадщина відкрилась в цілому на спірне господарство а тому є всі правові підстави для визнання за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок літер А, сараю літер Б,Г, літній кухні літер В, вбиральні літер Д, розташований по вул. Лугова, 9, в с. Рокитне, Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 02 лютого 2017 року ОСОБА_8.

Керуючись ст.ст. 4,7,12,13,80,82,245,246,258-273,354ЦПК України іна підставі ст.120-123, 529,549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.1223,1268,1270 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КР №069164 виданий 06 квітня 1996 року Новоселицьким РВУМВС України в Чернівецькій області, ІПН:НОМЕР_1, право власності на житловий будинок літер А, сараю літер Б,Г, літній кухні літер В, вбиральні літер Д, розташований по вул. Лугова, 9, в с. Рокитне, Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 02 лютого 2017 року ОСОБА_8.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 30-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.