Справа № 444/2163/17
Провадження № 2/444/1057/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судових засідань Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 11.01.2014 року у Шевченківському відділі РАЦС м.Львова внаслідок чого змінила дошлюбнепрізвище «Байдала».В шлюбі з відповідачем в них народилося одна дитина- дочка ОСОБА_4, яка проживає з нею і перебуває на її утриманні.

Зазначає, що після одруження відповідач проживав в будинку її батьків до вересня 2016 року, в подальшому вони разом не проживають, не ведутьспільного господарства.

Позивач вказує, що до висновку про розірвання шлюбу вона прийшла через те, що відповідач за час спільногопроживання не цікавився інтересами сім'ї, дитиною, пропадав здому на тривалий час, а в подальшому почав виносити здому різні цінні речі, на підтвердження чого вона виявила квитанції з ломбарду, а також дізналася про кредити в банку, відповідач розтратив всі грошові кошти, подаровані на їх весілля.

Стверджує, що надалі не може терпіти такої поведінки відповідача, його брехні, оскільки зрозуміла, що він веде аморальний спосіб життя. Крім того звертає увагу, що їй стало відомо, що відповідач притягався до кримінальної відповідальності.

А тому прийшла до висновку, що надалі проживати з відповідачем є небезпечно, вона втратила почуття любові до відповідача, просить розірвати шлюб.

Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Просить залишити їй прізвище «Кольцун».

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за адресою реєстрації місця проживання, від нього не надійшло клопотань на адресу суду.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

А тому судом вирішено розглядати справу у відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

З свідоцтва про шлюб серії I-CГ № 230602 виданого Шевченківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції вбачається, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 11.01.2014 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 06.

В шлюбі у сторін народилася одна дитина- дочка ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони з вересня 2016 року не проживають разом, не ведутьспільного господарства, відповідач не цікавився інтересами сім'ї, дитиною, пропадає здому на тривалий час, виносить здому різні цінні речі, втрата почуття любові та поваги зі сторони позивача до відповідача.

Суд враховує, що відповідач був присутній в судовому засіданні 03.10.2017 року і за його клопотанням надавався строк для примирення терміном один місяць. Однак, такий строк не вплинув на стосунки між позивачем та відповідачем, оскільки позивач і надалі настоює на розірванні шлюбу, що свідчить про стійкий характер розладу в сім'ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сім'я фактично не існує. А тому позов ОСОБА_2 слід задоволити.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

А тому вимога позивача про залишення їй прізвища «Кольцун» підлягає до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Так як позивач при поданні до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплатила 640,00 грн. судового збору, що вбачається з квитанції, яка знаходиться в матеріалах справи, судом задоволено її позовні вимоги , а тому суд приходить до висновку, що судовий збір в розмірі 640,00 грн. потрібно стягнути в користь позивача із відповідача.

Керуючись ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 131, ст. 141, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст. ст. 105, 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та АДРЕСА_1 який зареєстровано 11.01.2014 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 06.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити «Кольцун».

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, паспорт судом не встановлено, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 21.05.2014 року, ідентифікаційний номер судом не встановлено) 640,00 грн. судового збору, який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: Зеліско Р. Й.