у х в а л а

іменем україни

27 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання попереднього договору купівлі-продажу дійсним та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою громадської організації «Сила України» та касаційною скаргою заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Київської міської ради на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_4 та просила визнати дійсним укладений між ними 25 січня 2010 року попередній договір купівлі-продажу житлової будівлі по АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача виконати умови вказаного договору.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 червня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 25 січня 2010 року, укладений між нею та ОСОБА_4, дійсним.

Визнано договір купівлі-продажу житлової будівлі загальною площею 700 кв.м по АДРЕСА_1 укладеним і визнано за ОСОБА_3 право власності на вказану житлову будівлю.

Визнано акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу житлової будівлі за вказаною адресою, сторонами якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, укладеним.

Зобов'язано КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» зареєструвати за ОСОБА_3 право власності на цю житлову будівлю.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, громадська організація «Сила України» (далі - ГО «Сила України») звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2015 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГО «Сила України» на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 червня 2010 року відмовлено з підстав, передбачених ст. ст. 292, 297 ЦПК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справвід 8 червня 2016 року ухвала апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2015 року скасована, справа передана до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2016 року апеляційна скарга ГО «Сила України» повернута апелянтові на підставі ч. 1 ст. 292 ЦПК України.

У касаційних скаргах ГО «Сила України» та заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Київської міської ради, посилаючись на порушення норм процесуального права, просять скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Повертаючи апеляційну скаргу ГО «Сила України» на заочне рішення суду першої інстанції після повторного розгляду питання про відкриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що скарга подана особою, яка не має передбаченого ст. 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, оскільки ГО «Сила України» не була стороною у справі, питання про її права та обов'язки судом не вирішувалось.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Установлено, що оскаржуваним заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 червня 2010 року вирішено питання про визнання за ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно, що розташоване на території Голосіївського району м. Києва.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

За ст. 1 Закону України «Про громадські об'єднання» громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про громадські об'єднання» для здійснення своєї мети (цілей) громадське об'єднання має право брати участь у порядку, визначеному законодавством, у розробленні проектів нормативно-правових актів, що видаються органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, і стосуються сфери діяльності громадського об'єднання та важливих питань державного і суспільного життя.

Пунктом першим ч. 2 ст. 21 Закону України «Про громадські об'єднання» передбачено, що громадське об'єднання зі статусом юридичної особи має право бути учасником цивільно-правових відносин, набувати майнові і немайнові права відповідно до законодавства. Тобто звертатися до суду для захисту порушених прав, свобод та інтересів інших осіб можуть об'єднання громадян, що мають статус юридичної особи, в інтересах цих громадян або громади.

Установлено, що за положеннями Статуту ГО «Сила України» основною метою діяльності цієї організації є задоволення та захист громадських інтересів шляхом об'єднання свідомих громадян м. Києва, здійснення громадського контролю органів державної влади та органів місцевого самоврядування, суспільне реагування на протиправні рішення органів державної влади та інше.

Звертаючись з апеляційною скаргою на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 червня 2010 року, ГО «Сила України» вказувала, що діє в інтересах громади та громадян м. Києва, права та інтереси яких порушені оскаржуваним судовим рішенням.

Саме на це звертала увагу колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, скасовуючи ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 грудня 2015 року та передаючи справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте зазначені обставини повторно залишились без належної правової оцінки судом апеляційної інстанції, який передчасно зазначив, що рішення суду не впливає на права, обов'язки та законний інтерес заявника - ГО «Сила України», не врахувавши мету діяльності об'єднання і способи її реалізації.

Апеляційним судом повторно не взято до уваги наступне.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод у апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Вирішуючи питання про повернення апеляційної скарги ГО «Сила України» на заочне рішення Дзержинського районного суд м. Харкова від 18 червня 2010 року, апеляційний суд не врахував, що оскаржуваним судовим рішенням визнано право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно, розташоване у рекреаційній зоні Голосіївського району м. Києва, що може давати підстави для висновку про порушення права громади м. Києва, інтереси якої представляє ГО «Сила України», на вільне використання земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно.

Таким чином, повторний висновок суду апеляційної інстанції про відсутність у ГО «Сила України» права на оскарження рішення суду першої інстанції на тій підставі, що суд не вирішував питання про його права та обов'язки, є передчасним, суперечить змісту статті 292 ЦПК України та перешкоджає подальшому провадженню у справі щодо існуючого спору.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу громадської організації «Сила України» та касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Київської міської ради задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2016 рокускасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: О.В.Кадєтова С.О.Карпенко А.О.Леванчук О.В.Ступак