Справа № 755/9054/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Грінкевич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1, третя особа Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація про виселення зі самовільно зайнятого приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про встановлення факту, визнання права користування кімнатою, зобов'язання видати ордер, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про виселення зі самовільно зайнятого жилого приміщення посилаючись на те, що згідно Розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року № 61 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» будинок АДРЕСА_7 з 16.02.2015 року був переданий на праві господарського відання та знаходиться з 01.04.2015 року на балансі комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», що підтверджується витягом з акту приймання-передачі. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.11.2005 року № 2048 будинок номер АДРЕСА_4 був переданий до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва і визнаний будинком з загальними квартирами, і відповідно була встановлена нумерація квартир та змінена нумерація кімнат в квартирах. Відповідач безпідставно, без ордера встановленого зразку займає кімнату АДРЕСА_6 площею 18,3 кв.м в комунальній квартирі АДРЕСА_5 вимоги приписів ЖЕД-408 від 08.09.2017 року та 04.01.2017 року про звільнення самовільно зайнятого приміщення не виконує, а тому вона підлягає виселенню у судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просить суд виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, із самовільно зайнятого жилого приміщення кімнати АДРЕСА_6 квартири АДРЕСА_1. Поти задоволення зустрічного позову заперечує.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали та звернулись до суду з зустрічним позовом про встановлення факту, визнання права користування кімнатою, зобов'язання видати ордер посилаючись на те, що вона постійно проживає в кімнаті АДРЕСА_6 квартири АДРЕСА_2, однак у ній не зареєстрована за місцем проживання з незалежних від неї причин. Зазначена кімната АДРЕСА_6 у квартирі АДРЕСА_8 надавалася ОСОБА_1 (в тексті ордеру ОСОБА_8), як працівнику ПАТ «Київенерго» у відомчому будинку ПАТ «Київенерго», що мав статус гуртожитку, на підставі ордера № 95 від 25 липня 2002 року на право зайняття житлової площі в гуртожитку для тимчасового проживання, виданого згідно спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету філіалу СРіГЗ Київенерго» від 10 липня 2002 року № Д/14-151. В тексті ордеру було допущено помилку в написанні її по-батькові, а саме: замість «ОСОБА_10» зазначено «ОСОБА_9». Дана помилка сталася внаслідок неналежного ведення обліку працівників «Київенерго». Відповідно до свідоцтва про народження зареєстровано народження ОСОБА_2, яка після укладання шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1, паспорт видано на ім'я ОСОБА_1. Невірне зазначення по батькові «ОСОБА_9» є наслідком помилки, а ордер № 95, виданий на ім'я ОСОБА_3 є ордером, що був виданий ОСОБА_1. На підставі вищевказаного ордера вона, разом з чоловіком та донькою, вселилася до спірної кімнати і вже 15 років у ній проживає. З вищевказаного часу ця кімната стала для неї єдиним місцем проживання, іншого житла у власності, або у користуванні не має. Вважає, що на законних підставах вселилася до спірної кімнати, добросовісно нею користується та несе усі права та обов'язки наймача, а тому за нею повинно бути визнано право користування цією кімнатою та виданий ордер встановленого зразка.

Представник третьої особи Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Яценюк Л.П., яка є відповідачем за зустрічним позовом, первісний позов та викладені у ньому обставини підтримала, проти задоволення зустрічного позову заперечувала.

Су, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, представника 3-ої особи, дослідивши матеріали справи, вислухавши покази свідків приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, ОСОБА_3 (помилково вказано по батькові замість «ОСОБА_10») отримала ордер на право зайняття жилої площі в гуртожитку для тимчасового проживання № 95 від 25 липня 2002 року, виданий акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» на кімнату АДРЕСА_9

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.11.2005 року № 2048 будинок номер АДРЕСА_4 був переданий до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва і визнаний будинком з загальними квартирами.

Кімнаті, у колишньому гуртожитку АЕК «Київенерго» на АДРЕСА_10 був присвоєний АДРЕСА_6 в комунальній квартирі АДРЕСА_11

Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року № 61 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» будинок АДРЕСА_7 з 16.02.2015 року був переданий на праві господарського відання та знаходиться з 01.04.2015 року на балансі комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», що підтверджується витягом з акту приймання-передачі.

Як убачається із довідки Форма - 3, виданої КК «Центр комунального сервісу» Дніпровського району м. Києва № 65 від 12.01.2017 року, власником особового рахунку кімнати АДРЕСА_6, житловою площею 18,30 кв.м, в квартирі АДРЕСА_12 є ОСОБА_1

Факт постійного проживання відповідача за первісним позовом у кімнаті АДРЕСА_13 підтверджується копіями квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг, листуванням, показами допитаних у судовому засіданні свідків.

Так, свідок ОСОБА_5 засвідчила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 по комунальній квартирі АДРЕСА_15 з 2005 року. Вони постійно зустрічалися на спільній кухні, часто спілкувалися, ОСОБА_1 брала участь у витратах на облаштування місць загального користування, як в квартирі АДРЕСА_14 так і у будинку в цілому.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що знайома з ОСОБА_1 з дитинства, разом вони після закінчення навчання приїхали до Києва. Вона часто приходила у гості до ОСОБА_1 в дану кімнату, підвозила до кімнати разом з чоловіком городину, їх діти дружили та часто спілкувалися.

Колишній балансоутримувач будинку - АЕК «Київенерго» звертався до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві з приводу реєстрації працівників підприємства, які мешкають у будинку АДРЕСА_16 (у тому числі і ОСОБА_1.), однак позитивної відповіді не отримав.

Згідно ст. 47 Конституції України, ст. 1 ЖК УРСР, кожний має право на житло. Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту порушених прав, зокрема, є відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 814 ЦК України, у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права і обов'язки наймодавця.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо обліку громадян, які відповідно законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності та делеговані повноваження щодо надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату; здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності.

У відповідності із ч. 6 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення.

Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

На підставі ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Виходячи з наведеного, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що ордер на право заняття жилої площі в гуртожитку для тимчасового проживання № 95 від 25 липня 2003 року, виданий акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» на ім.»я ОСОБА_7 належить ОСОБА_1, що тягне за собою визнання за нею право користування кімнатою АДРЕСА_6 у квартирі АДРЕСА_1. Тому суд вважає за необхідне зобов»язати Дніпровську районну в м. Києві державну адміністрацію видати ОСОБА_1 ордер на спірну кімнату.

Керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст. 1, 9, 58 ЖК УРСР, ст.ст. 15-16, 814 ЦК України, ст. 29, 30, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 3 - 4, 10 - 11, 57 - 60, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У позові комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1, третя особа Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація про виселення зі самовільно зайнятого жилого приміщення - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про встановлення факту, визнання права користування кімнатою, зобов'язання видати ордер - задовольнити.

Встановити, що ордер на право зайняття жилої площі в гуртожитку для тимчасового проживання № 95 від 25 липня 2003 року, виданий акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» на ім'я ОСОБА_3, належать ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право користування кімнатою АДРЕСА_6, житловою площею 18,30 кв.м., у квартирі АДРЕСА_3.

Зобов'язати Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію видати ОСОБА_1 ордер встановленого зразку на кімнату АДРЕСА_6, житловою площею 18,30 кв.м., у квартирі АДРЕСА_3 на ім'я ОСОБА_1 на сім'ю з однієї особи.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О.Яровенко