АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1995/17 Справа № 180/2002/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Нанічкіна Н. М. Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря - Григор'євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_5 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання (а.с.26-28).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду та стягнути з нього на користь ОСОБА_5 аліменти в розмірі прожиткового мінімуму на утримання дитини (відповідного віку) - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.31-33).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Згідно довідки голови ОСББ «Сонячний 18» від 02 листопада 2016 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає разом з матір'ю ОСОБА_5 (а.с.4) Сторони не оспорювали того факту, що дитина постійно проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач по справі теж приймає участь в житті та утриманні дитини, але вона не є достатньою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дитина проживає разом з матір'ю, домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, відповідач працює, має стабільний заробіток та має можливість надавати допомогу.

Колегій суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999р. "Про виконавче провадження" (в редакції, що набрала чинності 30.09.2016р.) він не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", а також у ст.. 194 - 197, 274 СК.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід - частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 працює в Державній пенітенціарній службі України в Запорізькій області. Доказів звільнення останнього суду не надано.

За викладеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 в частині присудження аліментів у твердій грошовій сумі є безпідставними, оскільки відповідач є працевлаштованим та має постійний дохід.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Встановивши обставини справи та правовідносини, що склалися між сторонами, застосувавши зазначені норми права, суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Будь-яких інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом наведено не було.

Таким чином, колегія суддів вважає рішення суду таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та відповідає вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді