Справа № 372/279/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2017 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Висоцької Г.В.,

при секретарі Євдокімовій В.С., розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

30.01.2017 року позивачі звернулись до суду з даною позовною заявою та просили визнати за ними в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку (частку пай) розміром 2,7141 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:006:0012, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Обухівського району Київської області відповідно в рівних частинах.

В обґрунтування позову зазначили, що 18.02.2012 року помер їх дід ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на вищезазначену земельну частку (пай) (частку пай, яку він отримав у спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_5Ю.). Для прийняття спадщини позивачі звернулись до приватного нотаріуса, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їм було відмовлено у звязку з тим, що документ на право власності на земельну ділянку Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 30.03.2013 року, тобто після смерті ОСОБА_4, який помер 18.02.2012 року, та рекомендовано звернутись до суду. В подальшому позивачі надали заяву про зміну предмету позову, в якій просили визнати за ними право на пай (земельну ділянку) після смерті ОСОБА_4

Позивачів судове засідання не зявились, надавши заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі, позов підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, направив листа, в якому позов визнає та просив задовольнити, просив слухати справу без його участі.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 лютого 2012 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 1-БК № 230301 (а.с.20).

Як вбачається з копії спадкової справи № 08/2012, після смерті ОСОБА_4 18.02.2012 року, спадкоємцями на все майно спадкодавця є ОСОБА_1 та ОСОБА_7, які звернулись до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу для прийняття спадщини. Проте листом приватного нотаріуса № 913/02-14 від 16.12.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 2,7141 га, кадастровий номер :07:006:0012, що розташована на території ОСОБА_3 сіьскої ради Обухівського району Київської області відмовлено у звязку з тим, що документ на право власності на земельну ділянку Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 30.03.2013 року, тобто після смерті ОСОБА_4 (а.с.88).

Вищезазначену земельну ділянку померлий ОСОБА_4 отримав у спадщину від його померлої 24.10.2006 року дружини ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом та копією сертифікату на право власності на земельну частку (пай), оформленого на імя ОСОБА_5

За життя померлий ОСОБА_4 не встиг зареєструвати право власності на вищевказану земельну ділянку. Проте, свідоцтво було виготовлено та зареєстровано 30 березня 2013 року вже після його смерті.

Право померлого спадкодавця ОСОБА_4 на земельну частку (пай) виникло на законних підставах та на даний час не припинялось і не оспорювалось, а відсутність правовстановлюючогого документу не позбавляє такого права його спадкоємців. До складу спадщини згідно ст. 1218 ЦК України входять усі права і обовязки спадкодавця, в тому числі і право на земельну частку (пай).

За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Спадкові права позивачів не оспорюються, що встановлено з копії свідоцтва про смерть, копій заяв про прийняття спадщини, копії спадкової справи до майна померлого 18.02.2012 року ОСОБА_4 Оскільки позивачам не може бути видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину по причині того, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно виготовлено та зареєстровано вже після смерті спадкодавця, що перешкоджає реалізації їм передбачених законом прав спадкоємців, то даний позов підлягає судовому розгляду для захисту прав позивачів.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема і свідоцтвом про право на спадщину.

Право померлого спадкодавця ОСОБА_4 на земельну ділянку виникло на законних підставах та на даний час не припинялось і не оспорювалось,

Позивачі, в свою чергу, прийняли спадщину після смерті діда ОСОБА_4, що підтверджується також Свідоцтвом про право на спадщину від 28.03.2016 року на ? частину житлового будинку за адресою: вул. Першотравнева, 31, м. Обухів Київської області. Спадкоємці, які прийняли частину спадщини, вважаються таким, що прийняли всю спадщину, відповідно до приписів ст. 1218 ЦК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки право позивачів на набуття права на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом неможливо оформити у встановленому законом порядку, від прийняття спадщини вони не відмовились, тому суд вважає, що відповідно до змісту ст. 1218 ЦК України позов є обґрунтований, і право позивачів підлягає судовому захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5,6, 60, 212-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права на пай - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, спадкоємцями за заповітом відповідно в рівних частинах право на земельну частку (пай) розміром 2,7141 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:006:0012, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Обухівського району Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: