Справа № 209/4196/16-ц
Провадження № 2/209/215/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Решетник Т.О.,

за участю секретаря - Шаповал А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, який діє в інтересах малолітніх: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, Дніпровський районний у місті Дніпродзержинську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому уточнивши позовні вимоги просить позбавити гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітніх: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; передати малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради; стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання малолітніх: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття, на користь майбутнього опікуна.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач по справі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., є матір'ю малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відомості про батьків у свідоцтві про народження дітей внесено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_4 не працює, джерел для існування не має, місце її фактичного проживання не відомо. Відповідач ОСОБА_4 нехтує своїми батьківськими обов'язками, які передбачені чинним законодавством та загальними моральними засадами суспільства, не піклується про своїх дітей, не цікавиться їх долею. Її син - ОСОБА_3, проживає разом з бабусею - гр. ОСОБА_5, яка фактично займалась вихованням, навчанням та утриманням свого онука, але в теперішній час в силу свого стану здоров'я вона не в змозі і надалі приділяти належну увагу своєму онукові. Гр. ОСОБА_4 вихованням свого сина ОСОБА_6 не займається, з дитиною не спілкується, матеріальної допомоги не надає, проживає за невідомою адресою. Згідно з інформацією адміністрації КЗ «СЗШ №30 м. Дніпродзержинська», де навчається ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4 з сином не проживає, участі у житті сина не приймає, не займається його вихованням, не цікавиться успішністю, на контакт з класним керівником не виходить. Малолітнього ОСОБА_2 з 13.10.2015 року влаштовано до КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР», за заявою матері, у зв'язку з тяжкими матеріально-побутовими умовами у гр.ОСОБА_4, тимчасово строком на 1 рік. 07.10.2015 року №198 було прийнято рішення виконавчого комітету Дніпровської районної у місті ради про влаштування малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., до зазначеного вище закладу на повне державне утримання. Гр.ОСОБА_4 попереджено про обов'язкове відвідування сина в державній установі, також попереджено, що у разі невідвідування ОСОБА_2 до неї буле вжито заходи, в тому числі позбавлення батьківських прав. Згідно з інформацією адміністрації КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР», гр.ОСОБА_4 за весь час перебування сина в закладі, жодного разу його не відвідала, не поцікавилась станом його здоров'я. Гр.ОСОБА_7 свідомо уникає від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання дітей, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не приділяє увагу навчанню ОСОБА_3, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, що негативно впливає або може вплинути на фізичний розвиток дітей.За клопотаннями служби у справах дітей, співробітниками Дніпровського відділу поліції на гр.ОСОБА_4 16.02.2016 року та 28.10.2016 року було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.184 КУпАП, а також надано інформацію про не можливість встановлення її фактичного місця проживання.Згідно з постановами Дніпровського районного суду від 10.12.2014 року, 01.07.2015 року, за невиконання обов'язків щодо виховання та утримання своїх малолітніх гр. ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності.Гр.ОСОБА_4 веде мігруючий спосіб життя, не повідомляючи своїх родичів про своє фактичне місце проживання, її мати - гр. ОСОБА_5 не має відомостей про адресу її проживання. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітніх: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., орган опіки та піклування - адміністрація Дніпровського району Кам'янської міської ради вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав.

Представник позивача ОСОБА_1 опіки та піклування адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі.

Представник третьої особи - Дніпровський районний у місті Дніпродзержинську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., є матір'ю малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7, 9).

Згідно матеріалів справи відомості про батька у свідоцтві про народження дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 8, 10).

Зі змісту позову вбачається, що відповідач не працює, джерел для існування не має, місце її фактичного проживання не відомо. Відповідач ОСОБА_4 нехтує своїми батьківськими обов'язками, які передбачені чинним законодавством та загальними моральними засадами суспільства, не піклується про своїх дітей, не цікавиться їх долею.

Малолітній ОСОБА_3, проживає разом з бабусею - ОСОБА_5, яка фактично займалась вихованням, навчанням та утриманням свого онука, але в теперішній час в силу свого стану здоров'я вона не в змозі і надалі приділяти належну увагу своєму онукові. Відповідач ОСОБА_4 вихованням свого сина ОСОБА_6 не займається, з дитиною не спілкується, матеріальної допомоги не надає, проживає за невідомою адресою.

Згідно з інформацією адміністрації КЗ «СЗШ №30 м. Дніпродзержинська», де навчається ОСОБА_3, ОСОБА_4 з сином не проживає, участі у житті сина не приймає, не займається його вихованням, не цікавиться успішністю, на контакт з класним керівником не виходить, що підтверджується копією клопотання директора КЗ «СЗШ №30 м. Дніпродзержинська» від 08.05.2015 року № 72 (а.с.19, 20).

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з відсутністю постійного місця проживання та тяжкими матеріально-побутовими умовами відповідач ОСОБА_4 звернулася з заявою про влаштування малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР», що підтверджується копією заяви ОСОБА_4 від 03.10.2016 р. (а.с.11).

Судом встановлено, що на підставі зазначеної заяви ОСОБА_4 було прийнято рішення виконавчого комітету Дніпровської районної у місті ради про влаштування малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» на повне державне утримання, що підтверджується копією рішення виконавчого комітету Дніпровської районної у місті ради № 198 від 07.10.2015 року (а.с.12).

Згідно матеріалів справи, на підставі заяви ОСОБА_4 про продовження терміну перебування малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» (а.с.11) було видано розпорядження Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради про продовження терміну перебування малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» до досягнення ним 4 річного віку, що підтверджується копією розпорядження Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради № 100-р від 03.10.2016 року (а.с.13).

Згідно повідомлення КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» з 13.10.2015 року по теперішній час відповідач дитину в закладі жодного разу не відвідувала, не цікавилась станом здоров'я, на телефоні дзвінки не відповідала, що підтверджується копією листа головного лікаря КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» від 15.07.2016 року № 491, копією повідомлення КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» від 04.10.2016 року № 703 (а.с.14).

Як вбачається з матеріалів справи, служба у справах дітей Дніпровського району зверталася до Дніпровського відділення поліції Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про вжиття заходів впливу до ОСОБА_4 за ухилення від виконання своїх батьківський обов'язків відносно малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією листів від 29.02.2016 року № 6-24/15, від 19.08.2016 року № 6-24/73 (а.с.15).

За клопотаннями служби у справах дітей, співробітниками Дніпровського відділу поліції на ОСОБА_4 16.02.2016 року та 28.10.2016 року було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.184 КУпАП (а.с.16, 17).

Постановами Дніпровського районного суду від 10.12.2014 року, 01.07.2015 року, за невиконання обов'язків щодо виховання та утримання своїх малолітніх гр. ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.18).

Згідно наданих суду матеріалів справи відповідач ОСОБА_4 неодноразово попереджалась про обов'язкове відвідування сина ОСОБА_2 в державній установі, також попереджено, що у разі невідвідування ОСОБА_2 до неї буле вжито заходи, в тому числі позбавлення батьківських прав, що підтверджується копією попередження (а.с. 22).

Згідно довідок відвідування сім'ї або дитини, складених заступником начальника служби у справах дітей ОСОБА_8, на виклики служби у справах дітей з приводу її ухилення від виховання малолітніх дітей відповідач ОСОБА_4 не з'являлась (а.с.23)

Як вбачається з матеріалів справи органом опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради надано висновок, згідно якого орган опіки захищаючи інтереси малолітніх дітей вважає доцільним позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у відношенні малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки відповідач свідомо уникає від виконання своїх батьківський обов'язків з виховання дітей, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не приділяє увагу навчанню ОСОБА_3, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, що негативно впливає або може вплинути на фізичний розвиток дітей (а.с.26-27).

Згідно наданої суду заяви від 22.03.2017 року ОСОБА_4 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.47).

Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України, так батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток тощо.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитини" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини, перелік підстав для позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини.

Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради № 6-11/627 від ІНФОРМАЦІЯ_9, про позбавлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у відношенні малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки він є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дітей.

Враховуючи те, що відповідач самоусунулась від виховання дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з ними, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу та беручи до уваги висновок ОСОБА_1 опіки та піклування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 опіки та піклування - Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у відношенні малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені.

Згідно частини 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід дитини, повнолітні брати та сестри, інші родичі.

Згідно частини 6 ст. 167 СК України, дитина, яка була передана родичам, мачусі, вітчиму, органові опіки та піклування, зберігає право на проживання у житловому приміщенні, в якому вона проживала, і може у будь-який час повернутися до нього.

Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині передачі дітей органові опіки та піклування підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки родичі дітей не виявили бажання залишити їх собі на виховання.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на користь майбутнього піклувальника та опікуна, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову

Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 опіки та піклування - Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради в частині стягнення з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання малолітніх: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття, на користь майбутнього опікуна.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача на користь держави повинно бути стягнено судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, який діє в інтересах малолітніх: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, Дніпровський районний у місті Дніпродзержинську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Передати малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.11.2016 року до досягнення дитиною повноліття, на користь майбутнього опікуна.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 1102 гривні 40 копійок на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Решетник