Справа № 350/738/17
Номер провадження 2/350/489/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Калиній Г.В.,

з участю: секретаря судового засідання Юречко Т.Б.

позивачки ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Калуська фабрика «Родина», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та попередження шкідливого впливу,

В С Т А Н О В И В :

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким зобовязати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,1156 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул. І Богуна,1 «А» у смт. Рожнятів, шляхом демонтажу незаконно встановленого кіоску по продажу хлібобулочних виробів.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з магазином по вул. Івана Богуна, 1 «А» в смт. Рожнятів, який розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,1156 га, що перебуває у її приватній власності.

Поряд із її земельною ділянкою розташований торговий комплекс «Критий ринок». Між земельними ділянками існує спільний заїзд шириною при в'їзді 7,80 метра та в кінці 3,50 метра по довжині від межі її земельної ділянки 35,95 метра та від межі земельної ділянки торгового комплексу 29,30 метра.

В ніч з 14 на 15 березня 2017 року на даному заїді, впритул до її огорожі ТзОВ «Калуська фабрика «Родина» самочинно без відповідної дозвільної проектно-технічної документації, не узгодивши з нею та грубо порушуючи чинне законодавство, встановлено металічний кіоск, чим створено для неї, як власника нерухомого майна, перешкоди у користуванні належним їй нерухомим майном - земельною ділянкою та житловим будинком з магазином.

З приводу неправомірних дій відповідача вона звернулася з письмовими заявами до компетентних органів: міжрайонного прокурора, начальника Рожнятівського РВ УДСНС, селищного голови, управління ДАБІ в Івано-Франківській області, Івано-Франківської ОДА, Рожнятівського районного відділу ГУНП в Івано-Франківській області, на Урядову «гарячу лінію».

За результатами проведених перевірок компетентними органами було

підтверджено неправомірність дій відповідача.

Зокрема начальник РВ УДСНС підтвердив, що тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, повинні розміщуватись на відстані не менше 10 м від інших будівель та споруд, крім випадків, коли згідно з будівельними нормами потрібна більша протипожежна відстань або коли їх можна встановлювати біля зовнішніх стін без отворів, які відповідають вимогам будівельних норм до протипожежних стін.

Відстань між встановленим кіоском та її житловим будинком є меншою ніж 10 метрів, що є пожежно небезпечним для належних їй будівель.

Селищний голова смт.Рожнятів підтвердив, що рішенням виконавчого комітету Рожнятівської селищної ради відповідачу надано дозвіл на встановлення тимчасової споруди - торгового кіоску по продажу хлібобулочних виробів за адресою вул. Пушкіна в смт. Рожнятів. Однак відповідно до п. 2.2 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, встановлення тимчасових споруд здійснюється відповідно до паспорта прив'язки, який видається органом містобудування та архітектури на безплатній основі. Такий паспорт відповідачу не видавався, про що їй повідомлено листом голови Рожнятівської РДА та вбачається з висновку старшого інспектора Рожнятівського ВП ГУ НПУ в Івано-Франківській області.

Вважає, що неправомірними діями ТОВ «Калуська фабрика «Родина» чиниться шкідливий вплив на її земельну ділянку, закрито спільний заїзд, перекрито заїзд для пожежних машин на випадок виникнення надзвичайних ситуацій. Крім того, на своєму подвірї вона здійснює торгівлю продовольчими товарами і має намір у майбутньому включити в асортимент товару хлібобулочні вироби. Кіоск ТОВ «Калуська фабрика «Родина» буде створювати їй конкуренцію, оскільки також здійснює торгівлю хлібобулочними виробами. Такі обставини порушують її права та охоронювані законом інтереси, а також можуть істотно погіршити її матеріальне становище.

Представник відповідача ОСОБА_2 позову не визнала та пояснила, що дійсно ТзОВ «Калуська фабрика «Родина» у смт. Рожнятів по вул. Пушкіна встановлено кіоск по продажу хлібобулочних виробів, який є тимчасовою спорудою. Вказаний кіоск розташований на території торгового комплексу «Критий ринок» та межує із земельною ділянкою відповідачки. При цьому будь яких перешкод у користуванні земельною ділянкою, а також заїздом відповідачці не створено. Зазначена тимчасова споруда (кіоск) встановлена на підставі рішення виконавчого комітету Рожнятівської селищної ради, а також угоди на встановлення тимчасової споруди від 01 квітня 2017 року, з дотриманням всіх передбачених законом вимог, зокрема перш ніж встановлено кіоск, на замовлення ТзОВ «Калуська фабрика «Родина» виготовлено відповідний ескізний проект. Вважає, що встановлення кіоску ніяким чином не порушує права позивачки як землекористувача, а також не може шкідливо впливати на належну позивачці земельну ділянку, тому просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 дав у судовому засіданні аналогічні пояснення, просить у задоволенні позову відмовити за його безпідставністю.

Вислухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок з магазином по вул. Івана Богуна, 1а в смт. Рожнятів, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 серпня 2010 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26952543 від 09 серпня 2010 року (а. с. 7, 8).

Належний позивачці житловий будинок з магазином розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,1156 га, що перебуває у її приватній власності, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ІФ №014336, виданого 14 червня 2001 року Рожнятівською селищною радою (а. с. 9).

Земельна ділянка, належна позивачці, на якій розташований її житловий будинок з магазином, є суміжною з земельною ділянкою, на якій знаходиться торговий комплекс «Критий ринок». З двох сторін домоволодіння впритул прилягає до центральної дороги та вулиці ОСОБА_4, що відображено на плані забудови земельної ділянки (а. с. 10).

На підставі рішення виконавчого комітету Рожнятівської селищної ради від 09 лютого 2016 року, КП «Госпрозрахункове проектно - виробниче архітектурно - планувальне бюро» Рожнятівської районної ради, на замовлення ТзОВ «Калуська фабрика «Родина», виготовлено проектно - кошторисну документацію - ескізний проект торгового кіоску по продажу хлібобулочних виробів в смт. Рожнятів, що підтверджується копією ескізного проекту (а. с. 33-40).

Рішенням виконавчого комітету Рожнятівської селищної ради №10 від 14 лютого 2017 року ТзОВ «Калуська фабрика «Родина» надано дозвіл на встановлення тимчасової споруди торгового кіоску по продажу хлібобулочних виробів по вул. Пушкіна в смт. Рожнятів, що підтверджується копією виписки з названого рішення виконавчого комітету Рожнятівської селищної ради (а. с. 31).

01 квітня 2017 року на підставі зазначених рішень відповідачем укладено з Рожнятівською селищною радою угоду на встановлення тимчасової споруди - кіоску по продажу хлібобулочних виробів, який знаходиться території торгового комплексу «Критий ринок», що підтверджується копією угоди на встановлення тимчасової споруди (а. с. 22), схемою (а. с. 30), копією генплан-схеми розташування торгового кіоску (а. с. 36), а також підтверджено сторонами у судовому засіданні.

Відповідно до п. 1. 3. Порядку встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально - культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно 1.5. Порядку, комплексна схема розміщення ТС в межах вулиці (скверу, бульвару, провулку, узвозу, проїзду, площі, майдану тощо), мікрорайону (кварталу), населеного пункту - текстові та графічні матеріали, якими визначаються місця розташування ТС, розроблені з урахуванням вимог будівельних, санітарно - гігієнічних норм, а також існуючих містобудівних обмежень, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання територій, охорони історико - культурної спадщини, земельно - господарського устрою.

Відповідно до п. 1.6. Порядку комплексна схема розміщення ТС та архітип розробляються за рішенням сільської, селищної, міської, районної ради суб'єктом господарювання, який має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, та затверджуються рішенням (розпорядженням, наказом) виконавчого органу відповідної ради, районної державної адміністрації. Розроблення комплексної схеми розміщення ТС та архітипу здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.

За змістом пункту 2.2. Порядку, замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС, а згідно з п. 2. 4. -відповідність намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам визначає відповідний орган з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації, протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Судом встановлено, що ТзОВ «Калуська фабрика «Родина» встановила тимчасову споруду кіоск по продажу хлібобулочних виробів - на підставі рішення виконавчого комітету селищної ради, а також згідно план - схеми розміщення тимчасової споруди та ескізного проекту, виготовлених відповідним суб'єктом господарювання - КП «Госпрозрахункове проектно-виробниче архітектурно - планувальне бюро». Отже тимчасова споруда встановлена відповідачем з дотриманням вимог порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

За змістом статей 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 16 зазначеного кодексу передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів, якими є закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

За змістом статей 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства.

За правилами ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 91 ЗК України визначено, що власники землі повинні дотримуватися правил добросусідства, а 103 зазначеного кодексу встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільовою призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Статтею 152 ЗК України передбачені способи захисту прав на земельні ділянки та визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

В п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за змістом ст.20 зазначеного кодексу кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (правовий висновок Верховного Суду України від 03.09.2014 № 6-84цс14).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року N 14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_5 доводить порушення свого права безперешкодно користуватися земельною ділянкою та заїздом до своєї земельної ділянки, порушенням протипожежних норм та створенням їй конкуренції, встановленням біля огорожі зазначеної земельної ділянки тимчасової споруди кіоску по продажу хлібобулочних виробів.

Суд не вважає таку позицію обґрунтованою, оскільки позивачка не представила жодного належного та допустимого доказу про порушення власного суб'єктивного права, в даному випадку, права володіння, користування та розпорядження землею. Зокрема, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які вказують на те, що встановлення відповідачем кіоску безпосередньо посягає на право позивачки на дану земельну ділянку, порушує межі земельної ділянки чи іншим чином перешкоджає позивачці нею володіти, розпоряджатися чи користуватися. Також позивачкою не надано доказів на підтвердження шкідливого впливу на її земельну ділянку, який може виникнути у зв'язку з встановленням кіоску.

Твердження позивачки про те, що встановлення кіоску порушує її право на землю, оскільки таким чином їй створені перешкоди у користуванні земельною ділянкою, та спільним з власником торгового комплексу «Критий ринок» заїздом є голослівними, не підтвердженими будь-якими об'єктивними доказами. Навпаки, відповідачем надані та долучені до матеріалів справи фотографії, які підтверджують, що у позивачки існує заїзд до домоволодіння з вулиці Богуна, здійснюється вхід до житлового будинку - магазину з центральної вулиці, а будь-який заїзд з боку критого ринку відсутній (а. с.41-52).

Доводи позивачки щодо порушення відповідачем правил пожежної безпеки також не знайшли свого підтвердження належними доказами, оскільки вказана тимчасова споруда влаштована у встановленому законом порядку на підставі рішення виконавчого комітету селищної ради на території ринку, а відповідно до п.1.14 Правил, норма щодо будівництва на відстані 10 метрів від інших будівель і споруд на даний випадок не поширюється.

Крім того, споруда встановлена на землі, належній власнику торгового комплексу «Критий ринок», тому саме він може ставити питання щодо порушення свого права користування належною йому землею.

Що стосується позиції про створення конкуренції при умові, що у майбутньому позивачка буде здійснювати торгівлю хлібо - булочними виробами, то така вимога є на даний час передчасною, оскільки тепер таку торгівлю позивачка не здійснює.

Таким чином позивачка не довела наявність порушеного права внаслідок встановлення кіоску, а тому суд вважає за необхідне постановити рішення про відмову в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись статтями 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Калуська фабрика «Родина», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та попередження шкідливого впливу відмовити, за їх безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з часу його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Калиній