У х в а л а

20 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Національного університету водного господарства та природокористування, третя особа - Міністерство освіти і науки України, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до дня поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 серпня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 жовтня

2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він працював у Національному університеті водного господарства та природокористування з 1979 року.

Зазначав, що наказом К№ 662 від 21 жовтня 2014 року він незаконно звільнений із займаної посади за скороченням посад згідно п. 1 ст. 40 КзПП України, оскільки звільнення відбувалось понад два місяці після відповідного попередження, без урахування заперечень профспілкового органу на вивільнення та допущених помилок при оцінці переваг щодо рівня кваліфікації і продуктивності праці.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_4 просив скасувати наказ Національного університету водного господарства та природокористування К№ 662 від 21 жовтня 2014 року в частині звільнення його з роботи, поновити його на посаді доцента кафедри водогосподарського будівництва та експлуатації гідромеліоративних систем Національного університету водного господарства та природокористування із 24 жовтня 2014 року, стягнути із відповідача середній заробіток за час за час вимушеного прогулу із 24 жовтня 2014 року в сумі 17 455 грн 86 коп. (за мінусом попередньо стягнутих коштів в сумі 5 948 грн 49 коп.) та моральну шкоду в сумі в сумі 5 000 грн.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Рівненського міського суду від 12 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від

03 червня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Наказ Національного університету водного господарства та природокористування№ 662 від 21 жовтня 2014 року в частині п. 1 щодо звільнення позивача з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку зі скороченням штату визнано незаконним і скасовано.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді доцента кафедри водогосподарського будівництва та експлуатації гідромеліоративних систем Національного університету водного господарства та природокористуванняз 25 жовтня 2014 року.

Стягнуто з Національного університету водного господарства та природокористуванняна користь ОСОБА_4 5 948 грн 49 коп. середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та 1 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Рівненського міського суду від 12 січня 2016 року заяву Національного університету водного господарства та природокористуванняпро перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду від 12 лютого 2015 року задоволено, рішення Рівненського міського суду від 12 лютого 2015 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 18 жовтня 2016 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_4 до Національного університету водного господарства та природокористування, третя особа - Міністерство освіти і науки України, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до дня поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 серпня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 жовтня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Попович О.В., ЗавгородняІ.М. Писана Т.О.