АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2090/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30, 34 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_6 ОСОБА_8М, яка підтримала апеляційну скаргу; представника ОСОБА_7 ОСОБА_9М, який просив відхилити апеляційну скаргу, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_6 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись в обґрунтування заявленого позову на те, що 19 листопада 2013 року в м. Сміла на річці Тясмин він займався любительським підводним полюванням, що відповідно до вимог законодавства не заборонено у відповідний період часу та пору року.

Позивач зазначає, що ОСОБА_7, з невідомих йому причин, діючи незаконно, в порушення вимог ст.186 КУпАП, завадив йому полювати. Зокрема, відповідач, підплив до місця його занурення на човні, забрав рюкзак в човен, почав махати над ним залізним багром, намагаючись вдарити чи притопити, кричати що полювання заборонене та безпідставно звинувачувати у браконьєрстві.

Крім того, вказує ОСОБА_6, коли відповідач підплив до човна, то зірвав з нього маску, під час чого трубка відєдналась і потонула, також відрізав мотузку, на якій тримався гарпун, в результаті чого той потонув.

Вказує, що на гермо рюкзаку, який ОСОБА_7 забирав у свій човен, був закріплений ліхтар із акумуляторами, та після повернення гермо рюкзака, ліхтаря на ньому вже не було.

Позивач вказує, що внаслідок незаконних дій ОСОБА_7 йому завдана матеріальна шкода, яка полягає у втраті трубки для дихання вартістю 136,00 грн., гарпуна з наконечником і бігунком вартістю 390,00 грн. та ліхтаря вартістю 895,00 грн. із двома акумуляторами вартістю 140,00 грн., а всього завдано майнової шкоди на загальну суму 1561 грн.

Крім того, зазначає ОСОБА_6 , внаслідок незаконних дій ОСОБА_7 йому було завдано моральної шкоди, яка полягала в порушенні його нормальних життєвих зв»язків та необхідності прикладення додаткових зусиль для відновлення попереднього стану, яку позивач оцінює в розмірі 5000,00 грн., яку також просить стягнути на свою користь із відповідача, а також відшкодувати за рахунок ОСОБА_7 понесені ним судові витрати по справі.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 серпня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 завдану неправомірними діями відповідача матеріальну шкоду в сумі 526,00 грн., моральну шкоду в сумі 2500,00 грн. та судові витрати на оплату судового збору в сумі 253,55 грн.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 понесені судові витрати на оплату правової допомоги адвоката в сумі 2700,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи рішення в частині присудження судових витрат на оплату правової допомоги ОСОБА_7 незаконним і таким, що прийнято при неповному зясуванні обставин справи, які суд вважав встановленими, просить рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 серпня 2017 року змінити в частині розподілу судових витрат і стягнення із нього на користь ОСОБА_7 витрат на оплату правової допомоги в сумі 2 700,00 грн., та відмовити ОСОБА_7 у стягненні витрат на правову допомогу.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Є безпідставними посилання ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі про відсутність підстав для стягнення із нього на користь ОСОБА_7 понесених останнім витрат за надання йому правової допомоги адвокатом ОСОБА_9, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1,3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, зокрема витрати на правову допомогу.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Згідно п.47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, між ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_9 укладений договір від 14 лютого 2017 року про надання юридичної допомоги (а.с. 31, 61).

Як вбачається з матеріалів справи та наданих суду розрахунків (а.с.60), адвокат ОСОБА_9 брав участь в якості представника ОСОБА_7 в наступних судових засіданнях: від 17 лютого 2017 року, 05 квітня 2017 року та 07 липня 2017 року. Загальна тривалість засідань за участю ОСОБА_9 складає 1 год. 30 хв.

2 год. робочого часу адвоката ОСОБА_9 було затрачено на збирання додаткових доказів та підготовку письмових заперечень для суду.

Крім того, адвокат ОСОБА_9 ознайомлювався з матеріалами справи. Тривалість ознайомлення з матеріалами справи складає 1 год. 30 хв.

Загальна кількість годин, яку суд враховує для відшкодування витрат відповідача на правову допомогу складає 5 год.

Розмір мінімальної заробітної плати складає 3200 грн., 40% якої складає 1280,00 грн.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у даній справі відповідно до наданого ОСОБА_9 розрахунком складає 6400,00 грн.

Разом із тим, як вбачається з наявних матеріалів справи, а саме квитанції №057/17-ц від 14 лютого 2017 року та №057/17доз від 5 липня 2017 року (а.с.62, 63) ОСОБА_7 було проведено оплату адвокату ОСОБА_9 за надання правової допомоги за договором від 14 лютого 2017 року на загальну суму 5000,00 грн.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що витрати відповідача по даній справі за отримання правової допомоги становлять 5000,00 грн., та пропорційно до суми вимог, у задоволенні яких позивачеві було відмовлено, обгрунтовано стягнув із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 понесені відповідачем судові витрати на оплату правової допомоги адвоката в сумі 2700,00 грн.

Будь-яких обєктивних доказів, які б спростовували правильність наданого відповідачем та його адвокатом розрахунку, або покладених в його основу конкретних дій адвоката, здійснюваних ним в рамках надання ОСОБА_7 правової допомоги, із сторони ОСОБА_6 на адресу суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині стягнення із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 понесених судових витрат на оплату правової допомоги адвоката.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :