Ухвала

іменем україни

29 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., МаляренкаА.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів дарування, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2016 року та

ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2013 року в порядку забезпечення позову у справі за їхнім позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно належне ОСОБА_5 у межах суми 745 333 грн 10 коп.

Не зважаючи на це, згідно з договором дарування від 6 серпня 2013 року ОСОБА_5 відчужила ОСОБА_6 належне їй нежитлове приміщення (магазину), що знаходиться по АДРЕСА_1 а також за договором дарування від 9 серпня 2013 року відчужила йому квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_5 на їхню користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 741 892 грн 10 коп.

Позивач зазначав, що ОСОБА_5 знала про постановлення ухвали від 23 липня 2013 року, про що свідчить отримане нею 2 серпня 2013 року поштове повідомлення, але не зважаючи на це незаконно відчужила ОСОБА_6 вказані приміщення.

За таких обставин позивач вважав, що наявні підстави для визнання договорів дарування від 6 серпня 2013 року та 9 серпня 2013 року недійсними.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2016 року, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Визнано недійсним договір дарування нежитлового приміщення (магазину), що знаходиться по АДРЕСА_1 укладений 6 серпня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 1264. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 9 серпня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 1279.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 9 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. У разі забезпечення вимог заявника заставою ухвала про забезпечення позову звертається до виконання негайно після внесення предмета застави в повному розмірі.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про підставність і доведеність заявлених ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» позовних вимог про визнання недійсними договорів дарування від 6 серпня 2013 року та 9 серпня 2013 року, оскільки за наявності ухвали про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та обізнаності ОСОБА_5 про її наявність, остання не мала права розпоряджатися майном, на яке накладено арешт, з моменту постановлення цієї ухвали.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.В. Ступак

Колегія суддів: