Справа № 346/4336/17
Провадження № 2/346/2017/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, котрого підтримав у судовому засіданні та пояснив, що 13 січня 2017 року рішенням Коломийського міськрайонного суду вирішено стягувати з нього аліменти в сумі 750 грн. на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнення аліментів розпочато з 16 грудня 2016 року . В даний час у нього існує заборгованість по сплаті аліментів за вказаним рішенням в сумі 14 250 грн.

Однак, неможливість виконання рішення суду про стягнення аліментів у вигляді передачі грошових коштів ОСОБА_2 викликано наявною в нього тяжкою хворобою, що підтверджується медичними документами. Крім того, вказує, що проживає разом зі своїми дітьми за однією адресою і разом з відповідачем несуть спільно відповідальність за фізичний, розумовий, духовний , моральний та соціальний розвиток їх дітей.

Просить суд звільнити його, позивача від заборгованості по сплаті аліментів в сумі 14 250 грн в користь відповідача ОСОБА_2 на утримання його двох неповнолітніх дітей

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, вважає вимоги позивача ОСОБА_1 необґрунтованими посилаючись на те, що жодної виплати по аліментах з часу їх присудження позивачем не було здійснено. Вказує, що розмір аліментів, не те, що недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дітей, він взагалі відсутній через небажання сплачувати аліменти позивачем. Крім того, позивач часто вживає алкоголь, і в стані алкогольного спяніння вчиняє сварки, скандали. Станом на 28.03.2017 року в Коломийському ВП зареєстровано чотири її, відповідача, звернення щодо протиправної поведінки позивача

Вважає, ті хвороби, на які позивач посилається не є доказом того, що заборгованість виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Позивач не надав суду доказів, що поніс великі витрати на лікування, що знаходився на стаціонарному лікуванні, що втратив працездатність та інше.

Зазначила, що всі витрати по комунальних платежах сплачує особисто, дітей утримує самостійно, а також, що також хворіє, та долучила відповідні медичні документи. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані матеріали, дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини справі підтверджуються письмовими доказами, вивченим та оголошеними в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13 січня 2017 року з позивача ОСОБА_1 вирішено стягувати аліменти в сумі по 750 грн. на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с.8-10) Рішення вступило в законну силу 28.02.2017 року.

Станом на 01.10.2017 року ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 14 250 грн.. що підтверджується довідкою від 21.09.2017 р. №532/ 1, виданою Коломийським міськрайонним відділом ДВС (а.с.14)

З долучених позивачем медичних документів вбачається, що останній звертався у рентгендіагностичне відділення Івано-Франківської ОКЛ , де йому надано довідку від 04.04.2017 р. з висновком : консолідований перелом VІІ, VІІІ го ребер (а.с.11), також 02.06.2017 р. ОСОБА_1 звертався до лікаря рентгенолога у м. Івано-Франківськ,(а.с.12), довідкою лікаря від 12.08.2017 р. засвідчено що позивач знаходився на амбулаторному лікуванні з приводу у складненого остеохондрозу поперекового відділу хребта, рекомендовано обмежити фізичні навантаження (а.с.13)

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обовязок надавати утримання неповнолітніх дітей, тобто дітей, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.3 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження"розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленомуСімейним кодексом України.

Звільнення від сплати заборгованості за аліментами на умовах ч.2 ст.197 СК України перш за все пов'язується з тяжким захворюванням саме платника аліментів або іншою обставиною, що має істотне значення.

З довідки №12.16-13 від 10.10.2017 р. вбачається що відповідач ОСОБА_2 у період з 16.12.2016 р. по 01.10.2017 р. не отримувала аліментів від ОСОБА_1

Суд вважає, що перебування позивачем на амбулаторному лікуванні , відповідно до довідки з 31.05.2017 р. по 23.06.2017 р., та долучені ним інші медичні документи, не доводять достатньо тяжкого захворювання, за наявності якого платник аліментів міг би бути звільнений від сплати аліментів.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.180,181, 197 СК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів в сумі 14 250 (чотирнадцять тисяч двісті пятдесят) гривень на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, або отримання його копії

Суддя Беркещук Б. Б.