АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1784/17 Головуючий 1 інст. - Труханович В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді : Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії: Піддубного Р.М.

Пилипчук Н.П.

за участю секретаря: Єрьоменко О.В.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який в подальшому уточнило та просило стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №6/2/26/2007/980-К/640 в сумі 88921,68 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 889,22 гривень, також стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №6/4/26/2007/840-К/737 в сумі 2059614,90 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 2551,78 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 21 червня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ КБ «Надра») в особі філії ВАТ КБ «Надра» Харківське РУ та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №6/4/26/2007/840-К/737, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредитні кошти у сумі 25660,00 грн., зі сплатою 3% річних.

22 серпня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено ще один кредитний договір №6/4/26/2007/840-К/737, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав 149000 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 12,49% річних.

В забезпечення належного виконання ОСОБА_3 грошового зобов'язання перед банком за кредитни договором №6/4/26/2007/840-К/737, між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №6/4/26/2007/840-П/739, за яким остання зобов'язалася відповідати перед банком в тому ж порядку, що і ОСОБА_3.

Взяті на себе зобов'язання за кредитними договорами ОСОБА_3 належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 24.09.2013 року утворилася заборгованість у сумі 257677,33 доларів США, що становила 2059614,90 грн., яка складалася з заборгованості за кредитом - 1181081,81 грн., заборгованості за відсотками - 773371,27 грн., пені - 105161,82 грн., яку й просив стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 грудня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто в ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №6/2/26/2007/980-К/640 від 21.06.2007 року в сумі 88921,68 грн., з яких заборгованість за кредитом - 23905,99 грн., заборгованість за відсотками - 51601,20 грн., пеня - 10488,49 грн., штраф - 2926,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №6/4/26/2007/840-К/737 від 22.08.2007 року в сумі 2059614,90 грн., з яких заборгованість за кредитом - 1181081,81 грн., заборгованість за відсотками - 773371,27грн., пеня - 105161,82 грн.

У задоволені іншої частини позову ПАТ КБ «Надра» відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» судовий збір у розмірі 3441грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової І.О. подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором заборгованості за кредитним договором змінити та стягнути заборгованість за кредитом саме в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та вирішити питання щодо судових витрат. В іншій частині просить рішення залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального права, а саме, що судом неправильно застосовані строки позовної давності до поручителя.

У відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України судова колегія справу розглядає за відсутності учасників процесу, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Колегія суддів рішення суду першої інстанції переглядає лише в частині стягнення заборгованості в солідарному порядку в тому числі й з поручителя ОСОБА_4, в іншій частині рішення суду не переглядається.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо солідарного стягнення з поручителя ОСОБА_4, виходив із того, що порука припинилася у відповідності до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки кредитор не пред'явив вимогу протягом 6 місяців.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду 1 інстанції, оскільки вони правильні, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам по справі.

Матеріали справи містять дані про те, що 21 червня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ КБ «Надра») в особі філії ВАТ КБ «Надра» Харківське РУ та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №6/4/26/2007/840-К/737, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредитні кошти у сумі 25660 грн., зі сплатою 3% річних.

22 серпня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено ще один кредитний договір №6/4/26/2007/840-К/737, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав 149 000 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 12,49% річних.

Взяті на себе зобов'язання за кредитними договорами ОСОБА_3 належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 24.09.2013 року утворилася заборгованість у сумі 257677,33 доларів США, що становить 2059614,90 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 1181081,81 грн., заборгованості за відсотками - 773371,27 грн., пені - 105161,82грн.

В забезпечення належного виконання ОСОБА_3 грошового зобов'язання перед банком, між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №6/4/26/2007/840-П/739, за яким ОСОБА_4 зобов'язалася відповідати перед банком в тому ж порядку, що і ОСОБА_3

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що договором поруки № 6/4/26/2007/840-П/739 від 22.08.2007 року не встановлено строку припинення поруки.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді спорів, які виникають з кредитних правовідносин» встановлено, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ПК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

На підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Вказаний строк може бути передбачений в договорі (договірний строк) або визначений в законі (законний строк). За відсутності відповідної договірної умови слід застосовувати строки, передбачені у ч. 4 ст. 559 ПК України. Законний строк може бути різної тривалості: 6 місяців - для зобов'язань з визначеним строком виконання та 1 рік - для зобов'язань, строк виконання яких не визначений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Як вбачається із ч. 4 ст. 559 ЦКУ в межах зазначеного строку кредитор повинен звернутися до поручителя з вимогою про примусове виконання взятого ним зобов'язання. Виходячи із того, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а строком існування (дії) самого зобов'язання поруки, варто зазначити, що і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Судова колегія вважає правильним висновок суду 1 інстанції, що оскільки в договорі поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Оскільки, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2012 року на адресу ОСОБА_4 було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №6/4/26/2007/840-К/737 від 22.08.2007 року, в якій вимагалося протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги сплатити загальну суму заборгованості 271509,24доларів США, яка була отримана відповідачем 31.12.2012 року.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що право вимоги до поручителя виникло у банку 31.01.2013 року та діяло протягом наступних шести місяців, як то передбачено ч. 4 ст. 559 ЦК України, та припинилося 01.08.2013 року у зв'язку з непред'явленням банком вимоги до поручителя, у звязку з чим суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в солідарному стягненні заборгованості з поручителя.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не має.

Інші доводи апеляційної скарги рішення суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, ст.ст.314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Ю.А. Пономаренко

Судді - Р.М. Піддубний

Н.П. Пилипчук