АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 760/4147/16-ц Головуючий у 1-й інстанції - Лазаренко В.В.
№ апеляційного провадження 22-ц/796/3261/2017 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 15 липня 2008 року № 0 станом на 24.02.2016 року, а саме: 39 778, 71 доларів США, що станом на 23.09.2016 року за курсом НБУ еквівалентно 1 031 176, 78 грн., - кредитна заборгованість; 5 192, 42 доларів США, що станом на 23.09.2016 року за курсом НБУ еквівалентно 134 602, 23 грн., - заборгованість по процентам; 79 863, 84 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 21 959, 19 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати в розмірі 19 898, 41 грн., по 9 949, 21 грн. з кожного.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року заяву ОСОБА_1про перегляд вищевказаного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали апеляційну скаргу.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилається на те, що 15 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 73 000, 00 доларів США, а ОСОБА_1 зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 16 липня 2018 року, та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 14,50% річних, по закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №217362 від 15 липня 2008 року.

Всупереч умовам кредитного договору ОСОБА_1 не здійснює платежів для погашення кредиту, порушуючи взяті на себе договірні зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 24.02.2016 року має заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 44 971,13 дол. США:

- 39 778, 71 доларів США- кредитна заборгованість;

- 5 192, 42 доларів США - заборгованість по процентам;

а також заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів:

- 79 863, 84 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту;

- 21 959, 19 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 15 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (а.с.7-14).

Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 73 000, 00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 16 липня 2018 року, та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 14,50% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також, сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь - якої з обставин, передбачених договором.

Крім того, за умовами договору за користування кредитними коштами понад встановлений термін, банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки встановленої умовами договору.

Відповідно до умов договору погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 1 160,00 доларів США, 15-го числа кожного місяця.

16 лютого 2009 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої змінено строки сплати ануїтетного платежу 25-го числа кожного місяця (а.с.15).

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №217362 від 15 липня 2008 року (а.с.16-18).

За умовами договору поруки, ОСОБА_3 зобов'язалась солідарно відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_1 усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банкабо інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив.

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором від 15 липня 2008 року № 0 виконав своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується дослідженою судом першої інстанціївипискою по банківському рахунку НОМЕР_1 за 15.07.2008 року (а.с.32).

ОСОБА_1 умови кредитного договору порушив, у строк та в порядку, що встановлені договором, кредит в повному обсязі не повернув та не сплатив проценти за його користування.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.19-31) станом на 24.02.2016 року відповідач має заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 44 971,13 дол. США:

- 39 778, 71 доларів США- кредитна заборгованість;

- 5 192, 42 доларів США - заборгованість по процентам;

а також заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів:

- 79 863, 84 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту;

- 21 959, 19 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Даний розрахунок відповідачами не оспорювався, доказів, які достовірно підтверджують оплату кредиту та іншу суму заборгованості, квитанцій по оплаті суду не надано.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Дослідивши надані докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов вірного висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» кредитної заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторонипосилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давностітощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторінвипливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позовзадовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілитиміж сторонамисудові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 214 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент прийняття заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року у даній справі були наявні всі підстави для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, поданого ОСОБА_1, у зв'язку з розглядом Оболонським районним судом м. Києва справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_3, про визнання недійсними договору споживчого кредиту від 15 липня 2008 року та договору іпотеки, колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

У судовому засіданні колегія суддів уточнила у представника відповідача, що підставою для звернення до Оболонського районного суду з позовом про визнання недійсними договору споживчого кредиту та договору іпотеки стало невірність розрахунків кредитної заборгованості.

Проте, слід зазначити, що під час розгляду Солом'янським районним судом м. Києва позову ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення кредитної заборгованості, відповідач не був позбавлений можливості звернутися до цього ж суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсними договору споживчого кредиту від 15 липня 2008 року та договору іпотеки, оскільки посилання на невірність розрахунків кредитної заборгованості належить розглядати та доводити саме у вказаній справі за позовом банку про стягнення кредитної заборгованості.

Таким чином, суд першої інстанції не був позбавлений можливості розглядати позов банку про стягнення кредитної заборгованості.

Крім того, колегія суддів зазначає, що будь - яких доказів щодо невірності розрахунку заборгованості відповідача, чи розрахунку на спростування розміру заборгованості відповідач суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки інших доводів апеляційна скарга не містить, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2- відхилити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді