Справа № 127/577/17
Провадження № 2-о/127/102/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Бондарчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Заява мотивована тим, що 07.11.1977 року між заявником та ОСОБА_3, виконавчим комітетом Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №11.

В звязку з сімейними негараздами та непорозуміннями у 1984 році шлюб було розірвано.

Проте через декілька місяців колишнє подружжя знову відновили стосунки та стали проживати однієї сімєю як чоловік та дружина проте вже без реєстрації шлюбу. Проживали у належній заявнику квартирі №3 у м. Вінниці по вул. Шимка, буд. 16, вели спільне домашнє господарство та мали спільний бюджет. Останні роки ОСОБА_3 сильно хворіла та потребувала сторонньої допомоги і лікування, тому заявник надавав їй всю необхідну допомогу та постійно доглядав за нею.

23.06.2016 року померла ОСОБА_3, про що Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області було складено відповідний актовий запис №1748.

Весь час спільного проживання з 1985 року по 2016 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вважали один одного чоловіком та дружиною, відсутність реєстрації шлюбу ніяким чином не впливали на характер їхніх сімейних відносин. Спільних дітей у них не було.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне їй майно.

Єдиними спадкоємцями всього належного ОСОБА_3 майна відповідно до закону та черг спадкування є її рідна дочка від першого шлюбу ОСОБА_2 та заявник по справі.

За закінченням шестимісячного строку для прийняття спадщини заявник та ОСОБА_4 звернулись до нотаріальної контори з метою подальшого оформлення спадкового майна.

Одночасно після відкриття спадкової справи ОСОБА_2 подала нотаріусу заяву, в якій відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 на користь заявника. Тобто, єдиним спадкоємцем всього належного ОСОБА_3 майна став ОСОБА_1, так як він є спадкоємцем четвертої черги, інших спадкоємців немає.

Після відкриття спадкової справи та дослідження усіх поданих документів приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 було надано заявнику відповідне розяснення, згідно з яким для спадкування майна ОСОБА_3 нотаріус зобовязаний встановити наявність підстав для закликання для спадкування та витребувати документ, який підтверджує наявність таких підстав.

Оскільки на даний час ніхто, крім ОСОБА_1 не може оформити спадщину після смерті ОСОБА_3, заявник змушений звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву про встановлення факту родинних відносин підтримали, посилаючись на викладені у ній обставини.

Заінтересована особа ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення заяви про встановлення факту проживання її матері ОСОБА_3 з ОСОБА_1 з січня 1985 року і до дня смерті матері 23 червня 2016 року.

Допитані в судовому засіданні свідки дали такі показання.

Свідок ОСОБА_6 розповіла суду, що є сусідкою та другом сімї ОСОБА_1, знає його, дружину ОСОБА_3 та дочку ОСОБА_7 з 1970 року. В них були нормальні відносини. Спочатку вони перебували у шлюбі, потім розлучились, проте продовжували жити разом як чоловік та дружина. Похованням ОСОБА_3 займались ОСОБА_8 та дочка ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_9 дала показання про те. що сімю заявника вона знає з 1973 року, разом працювали з ОСОБА_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_3 весь час жили разом, вели спільне господарство, відносини між ними були як у чоловіка та жінки. Проживали разом до самої смерті ОСОБА_3, похованням дружини займався заявник.

Свідок ОСОБА_10 дала показання про те, що ОСОБА_8 знає з 1977 року, працювала разом з його дружиною ОСОБА_3 Часто бувала у них вдома, сімя заявника була дуже дружньою, разом ростили дочку ОСОБА_3 від першого шлюбу ОСОБА_2, потім робили їй весілля, ростили онуків. ОСОБА_8 з ОСОБА_3 мешкали разом весь час до самої смерті ОСОБА_3

Заслухавши пояснення осіб. які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав.

07.11.1977 року між заявником та ОСОБА_3, виконавчим комітетом Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №11.

В звязку з сімейними негараздами та непорозуміннями у 1984 році шлюб було розірвано.

Проте через декілька місяців ОСОБА_1Р, та ОСОБА_3Л, знову відновили подружні відносини та стали проживати однієї сімєю як чоловік та дружина, проте вже без реєстрації шлюбу. Проживали вони у належній заявнику квартирі АДРЕСА_1, вели спільне домашнє господарство та мали спільний бюджет. Останні роки ОСОБА_3 сильно хворіла та потребувала сторонньої допомоги і лікування, тому заявник надавав їй всю необхідну допомогу та постійно доглядав за нею.

23.06.2016 року померла ОСОБА_3, про що Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області складено відповідний актовий запис №1748.

Весь час спільного проживання з 1985 року по 2016 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вважали один одного чоловіком та дружиною, відсутність реєстрації шлюбу ніяким чином не впливали на характер їхніх сімейних відносин. Спільних дітей у них не було.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне їй майно.

Єдиними спадкоємцями всього належного ОСОБА_3 майна відповідно до закону та черг спадкування є її рідна дочка від першого шлюбу ОСОБА_2 та заявник по справі.

Після відкриття спадкової справи ОСОБА_2 подала нотаріусу заяву, в якій відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 на користь заявника. Тобто, єдиним фактичним спадкоємцем всього належного ОСОБА_3 майна став ОСОБА_1, так як він є спадкоємцем четвертої черги, інших спадкоємців немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з 1985 по 23.06.2016 року в повній мірі підтверджується наступними документами:

-довідкою з житлово-експлуатаційної контори, в якій зазначається, що з листопада 1999 року по день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1;

-довідкою з місця проживання про склад сімї та реєстрацію;

-актом №2 від 03.01.2017 року, яким за підписом сусідів підтверджено факт спільного проживання та ведення господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з 1969 року по 23.06.2016 року за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 256-258 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживав однією сім»єю з громадянкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 23 червня 2016 року, більше п»яти років до часу відкриття спадщини, тобто до дня її смерті, а саме з січня 1985 року по 23 червня 2016 року за адресою : АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя