Справа №751/566/17
Провадження №2/751/424/17
Рішення

Іменем України

28 березня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

при секретарі Дасюк Н. В.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання відповідача батьком дитини - ОСОБА_4 02.11.2015 року та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що в період з 2014 по 2016 рік вони з відповідачем проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу по вул.Марковича, 7 в м.Чернігові. 02 листопада 2015 року вона народила сина - ОСОБА_4. Відповідач визнавав себе батьком дитини, однак, відмовився подати заяву до відділу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію батьківства. При цьому, як зазначає позивач, до її вагітності, під час вагітності та після народження дитини вони проживали з відповідачем однією сімєю і відповідач ніколи не висловлювався про те, що ОСОБА_4 - не його син. Крім того, батьки відповідача піклувалися та допомагали матеріально своєму онукові. 12 листопада 2015 року вона зареєструвала народження сина у відділі реєстрації актів цивільного стану. У 2016 році відповідач припинив з нею сімейні стосунки та переїхав до своїх батьків у м.Прилуки. На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 28.03.2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в частині позовних вимог про встановлення батьківства залишено без розгляду, у відповідності до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, з тих підстав, що за рішенням суду від 10.08.2011 року він вже сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 (а.с.(а.с.44-45).

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони від сумісного життя мають малолітню дитину: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.94-95).

Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991року та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України.

На даний час малолітня дитина проживає з позивачкою (а.с.6), яка приймає безпосередню участь в утриманні та вихованні дитини.

Відповідач мешкає окремо, працює в ТОВ «СБ-Граніт», середньомісячний розмір його доходу з січня 2017 року 2 288 грн. (а.с.54 ).

Згідно рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 10 серпня 2011 року відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно (а.с.15-18).

Вказані обставини судом враховуються і є підставою для зменшення розміру аліментів, ніж визначені позивачкою.

Сторони доказів про наявність чи відсутність рухомого та нерухомого майна у їх власності суду не надали.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, наявність у платника інших аліментних зобовязань, а також враховуючи, що позивач в силу закону також зобовязана утримувати малолітню дитину та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2017 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України та до досягнення дитиною повноліття .

Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн .

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 218, 292, 367 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, враховуючи розяснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. на користь ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, , МФО 820019, ГУ ДКСУ у м. Києві, розрахунковий рахунок 0001, код бюджетної класифікації 22030106.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. В. Маслюк