Справа №359/7539/17
Провадження №2/359/2528/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 14 грудня 2012 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_4 Позивач не бажає жити однією сімєю з ОСОБА_2, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_3 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 14 грудня 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №580. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №141792 від 14 грудня 2012 року (а.с.4).

11 червня 2013 року у них народився син ОСОБА_4 Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №240743 від 21 червня 2013 року (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_3 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_3 сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 14 грудня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №580, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5