Номер провадження: 22-ц/785/60/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про зобовязання вчинити певні дії та визнання договорів припиненими та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 року,

встановила:

19.11.2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 та просила розірвати нотаріально посвідчений договір позики від 28.07.2012 року укладений між нею та ОСОБА_3; зобовязати ОСОБА_3 прийняти від неї грошові кошти у розмірі 147710,64 грн., що в еквіваленті, станом на 27.06.2013 року складає 18480 доларів США; визнати припиненим після прийняття ОСОБА_3 грошових коштів за договором позики нотаріально посвідчений договір іпотеки від 28.07.2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; встановити порядок виконання рішення, визначивши, що це рішення у разі його виконання є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт предмету іпотеки.

27.08.2015 року ОСОБА_2 заявлено додаткову вимогу: визнати заяву ОСОБА_3 про отримання від ОСОБА_4 грошової суми в розмірі 22400 доларів США в рахунок повного погашення зобовязань ОСОБА_2 за договором позики, від 28.07.2012 року недійсним правочином.

В свою чергу ОСОБА_4 28.08.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, уточнивши який просив суд визнати його кредитором у зобовязаннях, що виникли за договором позики від 28.11.2012 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_2 на свою користь борг у розмірі 1064742,92 грн., з яких: основний борг у розмірі 554433,13 грн. (еквівалент 22000 доларів США станом на 23.05.2016 р. по курсу НБУ 2520,1506 грн. за 100 доларів США); штраф, передбачений п. 8 договору позики, у розмірі 44562,33 грн.; пеня, передбачена п. 8 договору позики, у розмірі 465747,46 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.09.2015 року було обєднано в одне провадження позов ОСОБА_2 та позов ОСОБА_4

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано ОСОБА_4 кредитором у зобовязаннях, що виникли за договором позики від 28.11.2012 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 28.07.2012 року, реєстровий № 936. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 борг у розмірі 1064742,92 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням порушення судом норм процесуального та не правильне застосування матеріального права просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі та відмовити у задоволені заявлених ОСОБА_4 позовних вимог.

До суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 про направлення справи до суду першої інстанції для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення по справі.

Сторони в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялись належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що цивільну справу необхідно направити до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до п.3 ст. 215 ЦПК України рішення суду складається з мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався.

Встановлено, що оскаржуване рішення суду не містить висновків щодо заявнених 27.08.2015 року ОСОБА_2 (т.1 а.с.98-99) позовних вимог щодо визнання заяви ОСОБА_3 про отримання від ОСОБА_4 грошової суми в розмірі 22400 доларів США в рахунок повного погашення зобовязань ОСОБА_2 за договором позики, від 28.07.2012 року недійсним правочином, що унеможливлює розгляд апеляційної скарги в межах, встановлених ст.303 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч.7 ст. 297 ЦПК України, при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Отже, справа в апеляційній інстанції може бути розглянута після розгляду судом першої інстанції питання про ухвалення додаткового рішення, а тому клопотання представника ОСОБА_2 про направлення справи до суду першої інстанції для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення по справі підлягає задоволенню.

Керуючись п1 ч.1 ст. 220, ч.7 ст. 297, 303, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про зобовязання вчинити певні дії та визнання договорів припиненими та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 року повернути до суду першої інстанції для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_7