Броварський міськрайонний суд Київської області
м.Бровари № справи 361/3602/16-ц
№ провадження 2/361/194/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарях Коваль О.О., Скок О.А, ОСОБА_1, ОСОБА_2А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, який обгрунтовує тим, що 31.05.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, в якості забезпечення якого між банком та ОСОБА_5 укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира №307 загальною площею 38,70 м.кв., житловою - 20,10 м.кв, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, в будинку номер 2, що належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі- продажу квартири, посвідченим 02.08.2005 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим номером 726.

18.05.2010 року ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» змінило назву на ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», який є його повним правонаступником.

Згідно кредитного договору ОСОБА_7 надав ОСОБА_4 грошові кошти на ремонт квартири в сумі 18 000 доларів США, термін повернення кредиту до 31.05.2011 року. Процентна ставка за договором становить 14 % річних.

Відповідно до умов Кредитного договору та Графіку погашення -заборгованості по Кредиту і процентам позичальник зобов'язувався щомісячно в дату зазначену у Графіку поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі не менших сум чергового погашення відповідної частини Кредиту, процентів, а також плати за обслуговування Кредиту.

Як стверджує представник позивача в тексті позову, взяті на себе за кредитним договором № 266 від 31.05.2006 року відповідачем ОСОБА_4 зовязання не виконуються належним чином. В звязку з чим у 2009 році до Броварського міськрайонного суду Київської області ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було направлено позов до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 20.11.2009 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалене рішення по справі № 2-4188/2009 р., яким позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором у розмірі 73 596 грн. 03 коп.

Станом на 31.05.2016 року, загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 403 207, 69 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 5 601,32 дол. США, заборгованість за відсотками - 7 125,04 дол. США; всього кредит та відсотки - 12 726 доларів США 36 центів (по курсу НБУ 25,166002 на 31.05.2016 року ) тобто - 320 271,60 грн., штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) (відповідно до п. 4.5. Кредитного Договору за період 31.05.2015 року по 31.05.2016 року - 82 936,09 грн.

В звязку з вищевикладеним, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснення надала аналогічні позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_8 позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити в звязку з пропущенням позивачем строку позовної давності для тзвернення до суду.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області в судове засідання не зявився, до суду надав листа, в якому позовні вимоги не визнав та просив проводити розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ст.11 ч 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України» кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 61 ч 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини».

20 листопада 2009 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалене рішення по справі № 2-4188/2009 р., яким позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 266 від 31.05.2006 року у розмірі 73 596 грн. 03 коп.

На виконання вказаного рішення суду Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчі листи № 2-4188/2009 від 14.09.2010 року, однак по теперішній час рішення суду про стягнення заборгованості не виконано.

Рішенням №213 від 22.02.2016 року виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повноваження на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 продовжено на два роки строком до 19.03.2018 року.

Вимога представника відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом не може бути взята до уваги судом, оскільки відповідно п.7.5. кредитного договору вбачається, що цей договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та діє до повного виконання ними прийнятих на себе зобовязань.

Крім того, позов про звернення стягнення має похідний характер від позову про стягнення заборгованості за основним зобовязанням, відтак застосування до нього строку позовної давності після вирішення питання за основним зобовязанням є неналежним.

Станом на 31.05.2016 року загальна сума заборгованості за кредитним договором №266 від 31.05.2006 року відповідно до розрахунку у додатках становить 403 207 грн. 69 коп. з яких: заборгованість за кредитом - 5 601,32 дол. США, заборгованість за відсотками - 7 125,04 дол. США; всього кредит та відсотки - 12 726 доларів США 36 центів (по курсу НБУ 25,166002 на 31.05.2016 року ) тобто - 320 271,60 грн., штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) (відповідно до п. 4.5. Кредитного Договору за період 31.05.2015 року по 31.05.2016 року - 82 936,09 грн.

Також, у судовому засіданні було встановлено, що 31.05.2006 року в якості забезпечення кредитного договору між банком та ОСОБА_5 укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира №307 загальною площею 38,70 м.кв., житловою - 20,10 м.кв, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, в будинку номер 2, що належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі- продажу квартири, посвідченим 02.08.2005 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим номером 726.

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №190898 вбачається, що ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу взяла прізвище «Стрілецька».

Згідно п. 7.1. Іпотечного договору у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником зобовязання в цілому або в частині, а також у інших випадках, передбачених цим договором, кредитним договором або чинним законодавством, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством.

Пунктом 7.3. іпотечного договору визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно ч. 6 ст. З Закону України «Про іпотеку» кредитор (іпотекодержатель, заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (іпотекодавець, заставодавець) забезпеченого заставою (іпотекою) зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

На виконання ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем (заставодавцем) обов'язків, встановлених іпотечним договором (договором застави), іпотекодержатель (заставодержатель) має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (застави).

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 тієї ж статті передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з позичальника не є перешкодою для предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Виходячи з наведеного, судом встановлено, що позичальник не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, а тому позовні вимоги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково а саме в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом її продажу ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_7» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст.38 Закону України «Про іпотеку». В решті позовних вимог належить відмовити в звязку з їх необгрунтованістю та недоведеністю належними і допустимими доказами в ході розгляду справи.

Крім того, у судовому засіданні було встановлено, що у вищевказаній квартирі, №307 загальною площею 38,70 м.кв., житловою - 20,10 м.кв, що знаходиться за адресою: Київська область м. Бровари бульвар Незалежності, 2, яка є предметом іпотеки, зареєстровані та проживають ОСОБА_5 та її малолітній син ОСОБА_9 ( а.с.81).

Згідно п. 1 ст.1 Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії даного закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; та за умови, що загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Враховуючи викладені обставини справи та вимоги вищевказаного закону, суд вважає за необхідне на час дії Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» відстрочити виконання даного рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Керуючись ст.ст. 7, 11-12, 33, 35, 38, 41 ЗУ «Про іпотеку», ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549-550, 572, 575, 610, 625, 626, 629, 1054-1055, 1056-1 ЦК України, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.ст. 10-11, 60, 79, 88, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_7» за Кредитним договором № 266 від 31.05.2006 року, у розмірі 403 207,69 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5 601,32 дол. США ; заборгованість за відсотками - 7 125,04 дол. США; всього кредит та відсотки - 12 726 доларів США 36 центів ( по курсу НБУ 25166002 на 31.05.2016 року), тобто - 320 271,60 грн.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) відповідно до кредитного Договору за період 31.05.2015 року по 31.05.2016 року - 82 936,09 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру номер 307 загальною площею 38,70 м.кв., житловою - 20,10 м.кв, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, в будинку номер 2, що належить ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі- продажу квартири, посвідченим 02.08.2005 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим номером 726, шляхом її продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_7» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст.38 Закону України «Про іпотеку».

Відстрочити виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру номер 307 загальною площею 38,70 м.кв., житловою - 20,10 м.кв, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, в будинку номер 2, що належить ОСОБА_5, на підставі Договору купівлі- продажу квартири, посвідченим 02.08.2005 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим номером 726 до втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» судовий збір в сумі 1 378 гри. 00 коп. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.).

В решті позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 03 квітня 2017 року.

Суддя Г.О. Білик