АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Майданець К.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

апелянта ОСОБА_6,

представника апелянта ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_6 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.09.2017 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову - до розгляду справи по суті накладено арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та заборонено ПАТ АБ «Укргазбанк» проводити будь-які дії щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 29-31).

В апеляційній ОСОБА_6., який не брав участі у справі, однак вважає, що суд вирішив питання про його права та обов'язки, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вказує, що він на підставі протоколу № 266392 від 12.05.2017 про проведення електронних торгів аукціону з продажу: «Майнових прав на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,08 га АДРЕСА_1 (к.н. № НОМЕР_1)» є переможцем.

Відповідно до вимог проведення торгів, в тому числі для укладення в подальшому договору купівлі-продажу майнових прав ним на користь банку ПАТ АБ «Укргазбанк», було сплачено визначену протоколом № 266392 від 12.05.2017, необхідну кількість грошових коштів, а саме 305 000 грн. та додатково на користь організатора торгів - ДП «СЕТАМ» 10 980 грн.

Після сплати на користь банку та організатора торгів коштів, виконання всіх інших необхідних умов відповідно до регламенту проведення електронних торгів 12.07.2017 між ПАТ АБ «Укргазбанк», як «Продавцем», та ним, як «Покупцем», було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на земельну ділянку кадастровий номер № НОМЕР_1, загальною площею 0,0800 га, цільове призначення - будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1.

Щодо реєстрації права власності на підставі договору купівлі-продажу майнових прав ним була отримана постанова приватного нотаріуса КМНО Бурлак О.В., зі змісту якої вбачається, що підстави для реєстрації права власності за ним на підставі договору купівлі-продажу майнових прав, відсутні, оскільки наявний арешт нерухомого майна, внесений реєстратором Шостою Київською державною нотаріальною конторою, на підставі постанови майора міліції ОСОБА_9, к/с № 24-300 від 12.03.2012, винесеної ОВС ГСУ МВС України.

Також зазначає, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власниками земельної ділянки значаться ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які передали її в іпотеку банку.

Отже, з огляду на викладене, вважає що підстави для забезпечення позову відсутні, спосіб забезпечення позову не є співмірним з позовними вимогами і таким забезпеченням позову порушуються його права (а.с. 48-54).

В судовому засіданні апелянт та його представник, а також представник відповідача підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували за її безпідставністю та необґрунтованістю і просили ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову виходив з того, що між сторонами існує спір щодо укладення договору купівлі-продажу майнових прав на земельну ділянку, а тому невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З вказаним висновком суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що травні 2017 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ПАТ АБ «Укргазбанк» про зобов'язання вчинити дії, а саме:

- зобов'язати ПАТ АБ «Укргазбанк» надати документи, які дають законну підставу укласти договір купівлі-продажу майнових прав на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1;

- зобов'язати ПАТ АБ «Укргазбанк» укласти договір купівлі-продажу майнових прав на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 на запропонованих ним умовах (а.с. 3, 4).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.06.2017 відкрито провадження у справі (а.с. 9).

15.09.2017 представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та встановлення заборони відповідачу проводити будь-які дії щодо цієї земельної ділянки. В обґрунтування заяви вказував, що позивач визнаний переможцем електронних торгів з реалізації майнових прав на вказану земельну ділянку, проте договір купівлі-продажу з ним укладено не було, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду (а.с. 12-14).

Відповідно до вимог частин 1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Крім того, ч. 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи та з пояснень сторін вбачається, що позивача дійсно було визнано переможцем торгів, однак в подальшому його було дискваліфіковано у зв'язку з тим, що ним не було укладено договір та не сплачено банку визначену протоколом суму грошей. Переможцем торгів визнано ОСОБА_6, який сплатив необхідну грошову суму і з яким в подальшому було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на дану земельну ділянку.

Не погоджуючись з тим, що саме з ОСОБА_6 банком було укладено договір-купівлі продажу майнових прав, ОСОБА_3 пред'явив даний позов з вимогами про зобов'язання банку надати документи, які дають законну підставу укласти договір купівлі-продажу майнових прав на земельну ділянку та зобов'язання банку укласти з ним договір купівлі-продажу майнових прав на земельну ділянку, тобто заявлені вимоги немайнового характеру.

У постанові Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що забезпечення позову повинно бути співмірним із вимогами визначеними в позовній заяві, допускається накладення арешту на майно, якщо поданий позов майнового характеру.

Крім цього, п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України визначає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Однак накладаючи арешт на майно - земельну ділянку суд фактично вирішив питання про права інших осіб, які не беруть участь у справі.

Таким чином, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши відповідні норми процесуального права і врахувавши зміст позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення даного позову у визначений судом спосіб, оскільки обраний позивачем та застосований судом вид забезпечення позову не відповідає позовним вимогам, зокрема, позивачем заявлено вимоги про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, проте не заявлено жодних вимог стосовно права позивача на майно, а також накладено арешт на майно, яке не належить відповідачу у справі.

Відтак, обраний позивачем вид забезпечення позову не є співмірним з заявленими позовними вимогами.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, а відтак оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312 п. 2, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі Федорович Ореста Олеговича - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про зобов'язання вчинити дії - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва