Справа № 574/1519/16-ц
Провадження № 2/574/152/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

при секретарі Кошелєвій Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом ОСОБА_2 до Успенської сільської ради Буринського району Сумської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_4, у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно, яку вона прийняла шляхом спільного проживання, будучи спадкоємцем за заповітом. До складу спадщини ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку за спадкодавцем було посвідчено відповідним державним актом, оригінал якого був зіпсований, так як мається виправлення в написанні прізвища власника земельної ділянки, на ОСОБА_4. При вказаних обставинах вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв'язку з чим просила встановити факт належності її матері зазначеного державного акту на право приватної власності на землю, та визнати за нею право власності на це нерухоме майно.

Представник позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві..

Представник відповідача Успенської сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомили суд письмово листом.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позом підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зокрема, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивачки ОСОБА_4, у зв'язку з чим відкрилася спадщина на її майно, що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої (а.с.9).

До складу спадкового майна ввійшли земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,48 га з кадастровим номером НОМЕР_1 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, що розташована на території Успенської сільської ради Буринського району Сумської області, що підтверджується копією Державного акту, витягом з Державного земельного кадастру, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.11,13-16).

За життя ОСОБА_4 посвідчила в Успенській сільській раді заповіт, яким заповіла вищевказану земельну ділянку своїй дочці ОСОБА_2- позивачці по справі, яка її прийняла, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса не може, оскільки в бланку державного акта серії НОМЕР_2 є виправлення в написанні прізвища спадкодавця, а дублікат отримати позивач також не спроможний, у зв'язку з внесенням змін до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, однак документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою видані до набрання чинності цим Законом , є дійсними (п.10 ст.28-1 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр»), що вбачається з свідоцтва про народження позивачки, свідоцтва про укладення шлюбу, заповіту, довідки Успенської сільської ради, листа відділу Держгеокадастру у Буринському районі (а.с.7,8,10,12).

Відповідно до п.п. 6) ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім цього, статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак наявні помилки в оригіналі вищевказаного правовстановлюючого документів також унеможливлює отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину, оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ "Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, що вбачається також з нотаріального листа (а.с.17).

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину після смерті своєї матері, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог та необхідності задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.5, 6, 10, 15, 212,256 ЦПК України, ст.ст.81,126, 131 ЗК України, ст.ст.328, 392, 1216-1218, 1225, 1258,1261, 1269,1296,1297 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Встановити факт про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданий 19 серпня 2002 року Успенською сільською радою Буринського району Сумської області на підставі розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 15 квітня 2002 року №86, належить ОСОБА_4, 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Успенка Буринського району Сумської області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 2,4800 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Успенської сільської ради Буринського району Сумської області, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого 19 серпня 2002 року Успенською сільською радою Буринського району Сумської області згідно розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 15 квітня 2002 року №86 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №202.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 02.02.2017 року.