справа № 166/239/17
проваджененя № 2/166/93/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 березня 2017 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Фазан О.З.,

за участю секретаря Приймачук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних збитків,

встановив:

22 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних збитків за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

Позов мотивує тим, що згідно рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 28.12.2015 року,яке набрало законної сили 12.01.2016 року її позовні вимоги щодо стягнення з лещук Л.М. суми боргу за договором позики від 20.11.2015 року були задоволені в повному об'ємі. Відповідач у добровільному порядку рішення суду не виконала, впродовж 2017 року управлінням соціального захисту населення Ратнівської РДА на її рахунок перераховано 7300 гривень ,а саме : 11 квітня 2016 року - 1212 гривень, 08 червня 2016 року -2391,22 гривні, 07 липня 2016 року - 1195,61 гривень, 10 січня 2016 року - 2500,97 гривень.

Просить стягнути з відповідача суму інфляційних збитків за несвоєчасне виконання грошового зобовязання в сумі 826 грн 53 коп., в тому числі 3% річних за кожен день прострочки - 228 гривень та індекс інфляції - 598,53 гривні.

Позивачка в судове засідання не зявилася,звернулася із письмовою заявою про розгляд справи без її участі.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, звернулася із письмовою заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, у частині п'ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникнути з рішення суду.

Згідно рішення Рагнівського районного суду Волинської області від 28 грудня 2015 року, яке набрало законної сили 12 січня 2016 року з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 було стягнуто 7300 гривень боргу за договором позики від 20.11.2015 року.

Однак відповідачем рішення суду в добровільному порядку не виконувалось іпостановою відділу ДВС Рагнівського районного управління юстиції від 27 січня 2016 року № 49949229 було відкрите виконавче провадження про примусове виконання рішення суду , а постановою від 14 березня 2016 року скеровано стягнення боргу на доходи боржника, зокрема на соціальну допомогу, яку боржник отримує в управлінні соціальною захисту населення Ратнівської районної державної адміністрації.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач визнала позовні вимоги. Наведені у позові розрахунки суми інфляційних втрат та 3% за період з 12.01.2016 року по 10.01.2017 року, є вірним.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (Постанови Верховного Суду України від 06 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11), Отже проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (Постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011р. у справі № 6-42це 1 1).

Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою:

сума боргу * 3% / 365 (кількість днів у році) * кількість днів прострочення, а саме:

7300-00 гривень *3%/365 кал. днів *380 кал.днів просрочки=228-00г ривень

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції мас розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від. того, чи був у певний період індекс інфляції менший, одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур'єр», а саме:

січень 2016року 7300-00грн.* 100,9%-7300-00грн.=65,70грн.;

лютий 2016 року 7300-00грн.*99,6%-7300-00грн.=29,20грн.;

бсрезень2016 року 7300-00грн.* 101,0%-7300-00грп.=73,00грн;

квітень2016 року( 7300-00-1212-20)г рн.* 103,5%-(7300-00-1212-20)грн-213-07

травень2016 року 6087-80грн.** 101,1 %-6087-80грн.=06,09грн.;

червень2016року( 6087-80-2391 -22)грн.*99,8%-( 6087-80-2391 -22)грн=07,39грн;

лииень 2016року-грудень 2016 року 2500-97грп.*(99,9x99,7х 101,8х 102.8х 101,8х100;9%)-2500-97грн.= 176,57грн.

січень 2017 року 2500-97 грн* 101.1%-2500-97грн.-2751грн.

Всього складає: 598-53гривень, а разом сума інфляційних збигків становить : 826,53гривень.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Задовольняючи позовні вимоги, в силу вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України , суд стягує з відповідачки судовий збір у розмірі 640 гривень, так як позивачка є інвалідом 2 групи і звільнена від сплати судового збору при звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 22, 509, 526, 625, ЦК України суд -

вирішив :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму інфляційних збитків за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в сумі 826 (вісімсот двадцять шість) 53 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640 ( шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ст. 294 ч.1 ЦПК України, заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня його отримання.

Головуючий Фазан О.З.