АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В.,Чобіток А.О.

при секретарі Луговому Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13.10.2017 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація в особі Органу опіки та піклування, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація в особі Органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація в особі Органу опіки та піклування про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дітьми, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, однак потім позивач змінила свої позовні вимоги на визначення місця проживання дітей та просила суд визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н. та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з їх матер'ю ОСОБА_1.

Справа № 752/13539/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/12383/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Ладиченко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
У мотивування своїх позовних вимог позивач вказувала на те, що після розлучення діти проживають разом з нею у АДРЕСА_1, однак сторони у справі не можуть дійти згоди щодо місця проживання своїх малолітніх дітей. Позивач вказує, що вона працює, має самостійний дохід, проживає в трьохкімнатній квартирі, яка належить її матері та бабусі. Вона може та вміє піклуватися про своїх дітей, створює для своїх дітей сприятливі для їх здоров'я та розвитку умови, ніколи жодним чином не порушувала свої батьківські обов'язки та права своїх дітей.

Позивач вказує що з боку відповідача, по відношенню до дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 було вчинено насильство, внаслідок якого дитині були заподіяні тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичного експерта. З приводу цих подій Голосіївським УП ГУ Національної поліції у м. Києві відкрито кримінальне провадження. На думку позивача з боку відповідача вбачається явне та злочинне порушення своїх батьківських обов'язків, внаслідок чого діти не бажають проживати з своїм батьком.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, треті особи: Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дітьми.

У заявленому зустрічному позові відповідач ОСОБА_2 просив: зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з доньками; визначити наступні способи його участі у вихованні доньок:

- один раз на тиждень кожної першої та третьої п'ятниці кожного місяця з 20:00 годин до 20:00 годин кожної першої та третьої неділі кожного місяця;

- один раз на тиждень в робочі дні терміном не менше двох годин для відвідування розважальних закладів (цирк, дельфінарій, ляльковий театр, кінотеатр та інше), з урахуванням режиму дня дітей;

- з 1 по 20 серпня кожного року;

- з 10:00 годин 23 грудня по 10:00 годин 31 грудня кожного року;

- з 09:00 годин до 14:00 годин 23 липня кожного року;

- з 20:00 27 лютого до 10:00 29 лютого/01 березня кожного року;

- з 09:00 до 14:00 8 березня кожного року;

стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду 1250 грн. та моральну шкоду 5000 грн., разом 6250 грн.

У мотивування позовних вимог відповідач вказує, що з початку липня 2016 року до 27.10.2016 діти проживали з ним за згодою їх матері. З 27.10.2016 він не має можливості бачитись дітьми. З цього приводу він звернувся до Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації.

23.01.2017 Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією було видане розпорядження №16 «Про встановлення ОСОБА_2 графіка побачень з малолітніми дітьми та встановлено графік побачень, проте ОСОБА_1 чинить йому у цьому перешкоди, у зв'язку з чим він звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.10.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація в особі Органу опіки та піклування, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація в особі Органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення місця проживання дітей - задоволено.

Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з їх матір'ю ОСОБА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація в особі Органу опіки та піклування про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дітьми - задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у вільному спілкуванні ОСОБА_2 з дітьми, дочками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

Визначено наступні способи участі батька ОСОБА_2 у спілкуванні з дочками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н.:

- один раз на тиждень кожної першої та третьої п'ятниці кожного місяця з 20-00 годин до 18- 00 години кожної першої та третьої неділі кожного місяця;

- один раз на тиждень в робочі дні, терміном не менше двох годин, за наявності згоди дітей, для відвідування розважальних закладів, з урахуванням режиму дня дітей;

- з 01 по 20 серпня кожного року;

- з 09-00 годин до 13-00 годин 23 липня кожного року(у день народження дітей);

- з 20-00 годин 27 лютого до 10-00 годин 29 лютого/01 березня кожного року(на день народження батька);

- з 09-00 годин до 13-00 годин 08 березня кожного року.

Встановлено порядок виконання рішення таким чином:

- діти передаються батьку ОСОБА_2 за місцем їх проживання за адресою 04119 АДРЕСА_2, та за цією ж адресою у встановлений у цьому рішенні термін після спілкування з дітьми батько повинен привести дітей;

- протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили спілкування ОСОБА_2 з дочками повинне відбуватись виключно в присутності матері дітей.

У задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом - відмовлено.

Не погодилась з вищезазначеним судовим рішенням в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1, нею подана апеляційна скарга в якій вказується на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, позивач за первісним позовом вказує на те, що суд першої інстанції не звернув належної уваги та не дав належної оцінки розпорядженню Шевченківської РДА м. Києва від 23.01.2017 за яким був визначений графік побачень з дочками кожної суботи з 15.00 год. до 19.00 год., строком на три місяці - тобто зовсім в інший спосіб ніж той, що вказує відповідач, та позивач жодним чином не уникала виконання вказаного графіку. Також зазначає, що судом першої інстанції взагалі проігноровано докази, які були надані позивачем ОСОБА_1, а саме консультативні висновки Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАДИТ» від 23.03.2017 відносно психологічного стану дітей після їх проживання у батька, на яке позивач згоди не надавала. Крім того,зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги пояснення свідка про наявність конфліктних відносин між відповідачем та дітьми.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що судом першої інстанції порушені вимоги ст.ст. 212, 213 ЦПК України, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині часткового задоволення зустрічного позову з ухваленням нового рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні вимог щодо зобов'язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у вільному спілкуванні з дочками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та визначити наступний спосіб його участі у спілкуванні з ними: кожної суботи та неділі з 10.00 год. до 13.00 год. у присутності ОСОБА_1 та за згодою дітей.

В іншій частині залишено рішення без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_10 заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважають рішення суду законним і обґрунтованим, просили залишити його без змін.

Представник третьої особи Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Органу опіки та піклування Дрига Н.І. залишила вирішення справи на розсуд суду.

Представник Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому, керуючись ст. 303-1, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судове рішення в частині визначення місця проживання дітей позивачем за первісним позовом не оскаржується, а тому в порядку ст. 303 ЦПК України, перегляду апеляційним судом не підлягає, так як виходить за межі доводів апеляційної скарги і обставин, які б були обов'язковою підставою для скасування не вбачається.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та зобов'язуючи ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вільному спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1; визначаючи способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми, суд першої інстанції виходив з того, що такий графік буде відповідати як інтересам дитини, так і не буде порушувати права їх батьків. Тому в цій частині позовні вимоги зустрічного позову визнав обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому такими що підлягають задоволенню.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не вважає за можливе.

В Декларації прав дитини зазначено, що дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Принцип 6-й Декларації прав дитини встановлює, що дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і, у всякому випадку, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Конвенція про права дитини, також, визнає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Частиною 1 ст. 7 Конвенції встановлено, що дитина з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Сімейний Кодекс України також регулює сімейні, особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, в тому числі: відносини між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Відповідно до вимог ст.141 СК України, мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ч.1 ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

У відповідності до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч.1, 2 ст.159 СК України).

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які народились ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с.7,8,91,92).

На час розгляду даної справи діти проживають з матір'ю, батько проживає окремо. Проте з липня до жовтня діти проживали разом з батьком. Обоє батьків характеризуються позитивно (а.с.35, ). З наявних в матеріалах справи актів Служби у справах дітей Голосіївської та Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.11.2016 та 10.08.2016 вбачається, що санітарно-гігієнічний стан квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовільний, квартира укомплектована необхідними меблями та побутовою технікою та створені всі належні умови для дітей (а.с.51,105). А отже кожним з батьків створені належні умови для проживання малолітніх дітей.

В добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування з дітьми.

Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 23.01.2017, за заявою ОСОБА_2 йому встановлено наступний графік побачень з малолітніми дітьми ОСОБА_3, та ОСОБА_4 в присутності матері громадянки ОСОБА_1 терміном на три місяці, а саме: щосуботи з 15:00 до 19:00.

Вказаний графік спілкування батька з дітьми не був додержаний сторонами. За твердженням відповідача він не має можливості спілкуватися з дітьми з жовтня 2016 року, тобто з моменту їх проживання разом з матір'ю, яка заперечує щодо його участі у вихованні дітей. Позивач визнала факт відсутності спілкування батька з дітьми у вказаний проміжок часу, вказавши то на наявність об'єктивних причин, то на відсутність волевиявлення батька. Колегія суддів критично оцінює такі посилання з огляду на наявність численних звернень відповідача до правоохоронних та інших компетентних органів з приводу перешкод у спілкуванні з дітьми (а.с.94-104,107,123-148).

З обставин справи вбачається, що між сторонами склались конфлікті відносини. Разом з тим, не підтверджено належними і допустимими доказами обставини щодо здійснення фізичного чи психологічного насильства відповідача щодо його дітей, на які посилається позивач в доводах апеляційної скарги.

Висновком експерта № 2704 від 28.10.2016 встановлено, що виявлене у ОСОБА_3 ушкодження - синець на нижній повіці лівого ока з переходом в підочну та виличну ділянку утворився від однократної ударної дії тупого предмету, характерні властивості якого в ушкоджені не відобразилась. Ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.36-37). Обставини при яких утворилось тілесне ушкодження не встановлено в рамках розгляду кримінального провадження (а.с.151). В ході розгляду даної справи позивач вказувала на застування сили відповідачем, проте в момент отримання дитиною ушкодження її не було на місці події, а тому вказані твердження не можуть вважатися об'єктивними. Відповідач пояснював, що ушкодження відбулось в результаті активних ігор між сестрами.

Наявні в матеріалах справи консультативні висновки Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАДИТ» від 23.03.2017 вказують на те, що діти люблять батька, існує потреба в контактуванні з ним, проте не виявляється бажання спілкування з ним у зв'язку з існуванням конфліктних переживань (а.с.67-82)

Органи опіки та піклування не встановили наявність негативного впливу батька на дітей, чи будь-якої негативного ставлення відповідача відносно його дітей. У Висновку від 31.05.2017 орган опіки та піклування підтримав зустрічні вимоги ОСОБА_2 та встановила значно ширший графік його спілкування з дітьми в порядвнянні з Висновком від 11.01.2017 (а.с.152-154;56-58) .

Дошкільний навчальний заклад № 285, який відвідували ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в період з 02.09.2016 по 27.10.2016, вказав на те, що факти психологічного чи фізичного насилля ніколи не були помічені. Діти протягом часу відвідування були охайно одягнуті та доглянуті. Батько цікавився перебуванням дітей в закладі, відвідував батьківські збори грипи та підтримував зв'язок з вихователями. 27.10.2016 мати ОСОБА_1, під час денного сну забрала дітей і діти дошкільний заклад більше не відвідували (а.с.93)

За наведених обставин не вбачається підстав для обмеження участі батька у вихованні дітей. Тому колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність перешкод у спілкуванні відповідача ОСОБА_2 з його дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підлягають усуненню шляхом зобов'язання позивача не чинити відповідачу перешкоди у спілкуванні з дітьми. А тому вимоги апеляційної скарги про відмову у задоволенні даних вимог зустрічного позову є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до чч. 4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частиною 6 ст. 19 СК України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

У Висновку від 11.01.201017 Органом опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації було запропоновано визначити способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_3, та ОСОБА_4: один раз на тиждень щосуботи з 15.00 до 19.00 годин протягом 3 місяців.

Висновком Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.05.2017 запропоновано визначити способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_3, та ОСОБА_4: один раз на тиждень кожної першої та третьої п'ятниці з 20:00 до 20:00 кожної першої та третьої неділі; один раз на тиждень в робочі дні терміном не менше двох годин для відвідування дитячих розважальних закладів; з 1 по 20 серпня щороку; з 10:00 23.12 по 10:00 31.12 щороку; з 09:00 до 14:00 23 липня щороку; з 20:00 27 лютого до 10:00 год. 29 лютого/01 березня щороку; з 09:00 до 14:00 8 березня (а.с.152-154).

Аналізуючи вказані висновки органу опіки та піклування колегія суддів не вбачає змін певних обставин, які зумовили зміну графіку зустрічей батька з дітьми у сторону значного збільшення часу спілкування. Проте, як вже вказано вище між батьками відсутнє порозуміння, наявні неприязні, конфліктні стосунки, що негативно впливає на розвиток дітей. Внаслідок таких відносин діти у період з липня по жовтень 2016 року були позбавленні спілкування з матір'ю, а з 27.10.2016 по даний час позбавлені спілкування з батьком. Слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки діти протягом декількох місяців проживали з батьком, то він здатний впоратися з їх вихованням та доглядом. Разом з тим, при визначенні графіку участі батька у вихованні дійте слід врахувати: малолітній вік дітей, відсутність тривалого спілкування з батьком, їх насторожене ставлення до нього і в той час потребу у спілкування з ним, зміну способу життя в подальшому з урахуванням розвитку дитини та необхідності навчання, оскільки такий графік встановлюється без зазначення строку. За наведених обставин, виходячи з пріоритету прав дітей, колегія суддів вважає, що доцільним є встановлення графіку зустрічей батька з дітьми один раз на тиждень кожної суботи з 10:00 по 20:00. Такий графік забезпечить систематичне їх спілкування та участь батька у вихованні дітей з мінімальними змінами у вже звичному для них житті разом з матір'ю. Також такий спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не зашкодить їй, а навпаки повністю відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток і дасть змогу урівноважити психоемоційний стан кожної з них.

З приводу необхідності присутності матері при зустрічах батька з дитиною слід вказати на те, що негативний вплив на розвиток дитини полягає у тому, що вона стає свідком неприязних відносин батьків. Тобто визначення необхідності присутності матері під час зустрічей батька з дітьми, з урахуванням відносин, що склались між ними, має носити не постійний, а тимчасовий характер, протягом часу необхідного для налагодження контакту батька з кожною дитиною. На думку колегії суддів, для цієї мети достатньо буде встановлених судом першої інстанції двох місяців з дня набрання рішенням законної сили. Отже доводи апеляційної скарги щодо необхідності встановлення обов'язкової участі матері при зустрічах батька з дітьми відхиляються апеляційним судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановивши обставини справи та надавши їм вірну правову оцінку, недостатню увагу приділив здійсненню аналізу висновків Органу опіки та піклування, не врахував тривалість відсутності спілкування батька з дітьми, що має суттєве значення з огляду на вік дітей, та не надав оцінки висновкам психолога. Тому, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13.10.2017 може бути змінено в частині визначення способу участі батька ОСОБА_2 у спілкуванні з дочками ОСОБА_3, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 із визначенням графіку спілкування - один раз на тиждень кожної суботи з 10:00 по 20:00. В іншій частині рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309, 313-315 ЦПК України колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13.10.2017 змінити в частині визначення способу участі батька ОСОБА_2 у спілкуванні з дочками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити наступний графік спілкування:

- один раз на тиждень кожної суботи з 10:00 по 20:00.

В іншій частині рішення суду залишити без змін

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: