_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/9513/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі - Цвігун А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
В С Т А Н О В И В:
26.10.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, в якій просить стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що з травня 2014 року вона із відповідачем проживали однією сім`єю до серпня 2016 року. Від спільного проживання мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після народження дитини відповідач ухиляється від утримання її та дитини, тому на підставі судового наказу були стягнути аліменти на неповнолітню дитину у розмірі ? частини заробітку відповідача. На даний момент вона з дитиною проживає окремо від відповідача та потребує матеріальної допомоги, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. В добровільному порядку відповідач від надання матеріальної допомоги відмовляється, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.
Позивачка у судовому засіданні 07.12.2017 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, однак у судове засідання 18.12.2017 року не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ч.3 п.1 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник без поважних причин або без повідомлення причин неявки, може розглянути справу за відсутності такого учасника, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленої про дату, час і місце цього засідання.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання з`явився, надав суду письмові заперечення, з яких вбачається, що позовні вимоги він не визнає у повному обсязі, посилаючись на те, що на його утриманні знаходиться дружина та відповідно судових наказів він сплачує аліменти на двох малолітніх дітей у розмірі ? частини на кожного щомісячно, тому стягнення 1/4 частини на утримання жінки, яка не перебувала з ним в шлюбі, та він фактично мав з нею стосунки приблизно з травня 2015 року по грудень 2015 року, але має на проживанні їх спільну дитину, призведе до збільшення загального розміру аліментів, який не може перевищувати 50 відсотків від його заробітної плати. Тому просив у задоволенні позову відмовити.

Позивачкою було заявлено клопотання про витребування довідки з місця роботи відповідача про його заробіток, яке було судом задоволено та відповідно ухвали суду від 14.11.2017 року вказана довідка була витребувана з військової частини НОМЕР_1 № 350 від 15.11.2017 року та долучена до матеріалів цивільної справи.
Відповідачем було заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи заперечення з додатками від 07.12.2017 року, яке було задоволено та приєднано до матеріалів справи.
15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.9 п.1 Розділу XI Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Відповідно до ст.4ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Згідно ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковомузадоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу в період з травня 2015 року по грудень 2015 року. Від спільного проживання народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 26.09.2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області/актовий запис № 8018/, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно довідки з місця проживання, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 від 24.10.2017 року вбачається, що малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю, позивачкою по справі. На даний час позивачка не працює, матеріально не забезпечена, знаходиться в декретній відпустці, отримає грошову допомогу на дитину в розмірі 860 грн. щомісячно, що вбачається із довідки Управління соціального захисту у Київському районі м.Одеси № 7430 від 14.11.2017 року.
Відповідно судового Наказу Київського районного суду м.Одеси від 17.10.2017 року з ОСОБА_4 стягнути аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі ? частині заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2017 року та до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Судом встановлено, що відповідач знаходиться у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_5 з 28 серпня 2010 року по наступний час . Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно судового Наказу Київського районного суду м.Одеси від 23 листопада 2017 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на користь дружини ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі ? частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2017 року та до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 № 350 від 15.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, працює у військовій частині НОМЕР_1 та його загальна сума доходу за період з травня 2017 по жовтень 2017 складає 71540,00 грн, що складає 11590,00 грн. на місяць.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягнути з відповідача на утримання позивачки до досягнення їх дитиною трьох років, суд враховує обставини справи, інтереси сторін та потреби дітей, наявність інших доказів по справі.
Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний робити все можливе для того, щоб його заробіток/доходи/ були достатніми для власного утримання, утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько, так і аліментів на утримання жінки, яка не перебуває з ним в шлюбі, але з якою проживає спільна їх дитина, до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до ч.2 ст.91 СК України якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з ними їхньої дитини, відповідно до ч.2-4 ст.84 та статей 86 і 88 Сімейного Кодексу. За допомогою цих норм забезпечується однакова юридична охорона материнства шлюбного і не шлюбного, утверджується повага до кожної матері, а у чоловіків виховується почуття відповідальності за результати особистого життя.
Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Надання суду доказів того, що позивачка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить особі незалежно від цієї обставини.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення.
Суд не приймає до уваги пояснення відповідача про його скрутне матеріальне становище, зокрема існуюча у відповідача заборгованість за комунальні послуги, витрати на оплату за дитячий садок старшого сина, оскільки комунальні послуги, якими фактично користується відповідач та його сім`я, повинні сплачуватись своєчасно за місцем їх проживання, та не повинні впливати на стягнення аліментів на утримання позивачки, яка не працює та сама доглядає малолітню дитину у віці одного року. Що стосується оплати за дитячий садок, то це батьківський обов`язок по утриманню неповнолітнього старшого сина у віці шести років. Тому суд вважає, що вищевказані обставини не мають істотного значення по справі.
При визначенні розміру аліментів судом враховані норми ч.2 ст.183 СК України про те, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку/доходу/ батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
А також ч.5 ст.183 СК України, якою визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку/доходу/ платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Законом встановлено розмір на двох дітей одна третина, тому суд вважає за можливе стягнути на утримання позивачки з відповідача одну шосту частину від заробітку. Та одночасно роз`яснює, що відповідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням/наказом/ суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У разі звернення відповідача з вищевказаним позовом фактично в подальшому відповідач буде сплачувати 1/3 на двох дітей, 1/6 частку на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , 1/6 частку на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 та 1/6 частку на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років, що в загальному розмірі не буде перевищувати 50 відсотків заробітної плати відповідача/1/6+1/6+1/6=3/6 або 1/2/
Враховуючи, що відповідач є працездатним, має стабільний заробіток, суд приходить до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки, але у розмірі 1/6 частини від заробітку, у зв`язку з чим, позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно ч.1 ст.79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Тому стягнення аліментів слід рахувати з 26.10.2017 року.
У відповідності до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640,00 грн.
З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.
Керуючись ч.1ст.79, ч.1ст.80, ч.2,4 ст.84,ч.2 ст.91 СК України,ст.ст. 12, 81 141,223, 258-259,263-265,430 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , працюючого у Фінансово-економічному управлінні Військово-морських сил Зборойних сил України ( адреса: м.Одеса, вул.Успенська, 4а), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2017 року та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Суддя Гниличенко М. В.