АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний № 759/8923/16-ц Головуючий в 1 інстанції - Величко Т.О.
Апеляційне провадження №22-ц/796/5217/2017 Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Рубан С.М., Іванченка М.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві Гречухи Олега Ярославовича про призначення експерта, суб'єкта оцінюючої діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 25.05.2016 року, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група», -

ВСТАНОВИЛА:

Скаржник, ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії та постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві Гречухи ОлегаЯрославовича про призначення експерта, суб'єкта оцінюючої діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 25.05.2016 року, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група».

В обґрунтування вимог скарги посилалася на те, що 25 травня 2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві ГречухоюО.Я. видано постанову про призначення експерта, суб'єкта оцінюючої діяльності - суб'єкта господарювання для проведення експертної оцінки нежилого приміщення АДРЕСА_1, з метою стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «ОТП Банк» № ML -009/321/2008 від 30 травня 2008 року в розмірі 412 623,03 доларів США.

Зазначила, що в постанові ВП №30906248 від 25 травня 2016 року не визначені суб'єкти, на яких будуть покладені витрати пов'язані з оцінкою аптеки , Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група», оцінювачем В.О.Антоновим, вже було проведено оцінку приміщення аптеки, за результатами якої було складено Звіт про незалежну оцінку майна, відповідно до якого вартість приміщення складає 959 822 грн. 00 коп., за якою приміщення виставлено на прилюдні торги. Згідно листа Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України №01-09/6823 ОСОБА_1 направлено копію протоколу проведення електронних торгів, №5190. Відповідно до вимог Закону в разі якщо торги не відбулись, то державний виконавець зобов'язаний був сам проводити уцінку майна, а не призначати повторно оцінювача для складання нового звіту.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Не погодившись такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити в повному обсязі.

В скарзі посилалася на те, що суд безпідставно посилався на ч. 6 ст. 57 ЗУ від 02.06.2016 № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження», як на правову підставу відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1, оскільки станом на момент винесення оскаржуваної постанови державного виконавця діяв ЗУ № 606-ХІV від 21.04.1999 «Про виконавче провадження». Судом першої інстанції не встановлено , що згідно із протоколом №5190 від 03.10.2014 р. та згідно із протоколом №9194 від 05.11.2014 року, - 03.10.2014 р. проводились повторні торги з продажу вищезазначеного майна з урахуванням уцінки 20%, які також не відбулись. Отже державний виконавець призначаючи оцінку нерухомого майна яке вже знаходилось на той момент на реалізації та виносячи відповідну постанову ВП № 30906248 від 25 травня 2016 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, діяв не в порядку визначеному ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», а відтак діяв , не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що в свою чергу суперечить ст. 19 Конституції України.

В судовому засіданні апеляційного суду скаржник та її представник доводи скарги підтримали.

Державний виконавець до апеляційного суду не з'явився, про розгляд справи повідомлений.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 25 травня 2016 року, на виконання постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 09.10.2013 р (а..с.14 т.2) було призначено ОСОБА_3. На виконання вказаної постанови експертом було підготовлено Звіт незалежної оцінки майна від 17.02.2014 року ( а.с.22-66т.2) з визначеною вартістю майна 958 822,0 грн. Вказаний звіт надсилався державним виконавцем на адресу боржника (121-122т,2).

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_1 31.03.2014 року зверталася до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві із заявою про рецензування звіту оцінки майна ( а.с.124,130т.2). Згідно постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві від 02.04.2014 року ( а.с.133 т,2) було призначено проведення рецензування звіту з незалежної оцінки майна, оцінювачу ТОВ "Оціночна компанія "ВЕГА", в особі директора Макогон В.В., який надав рецензію №1/30906248 ( а.с.136,137 т.2).

Судом встановлено, що згідно інформації ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 27.08.2014 року повідомлено, що 26.08.2014 року не відбулися електронні торги по лоту №648, про що системою сформовано протокол №2155 від 26.08.2014р. Згідно листа Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ( а.с 191 т,2) в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві надіслав до Управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві про те що торги з реалізації арештованого майна не відбулися з причин відсутності зареєстрованих покупців, а тому у порядку ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» проведено уцінку майна : 959 822,0 0(вартість згідно експертного висновку), переоцінено на 20%, вартість після переоцінки 767857,60 грн.

Судом встановлено, що згідно постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ Мурихіним С.В. винесено 15 січня 2015 року постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ТОВ «Експертно-консультативний центр», в особі Губерського М.О. ( а.с. 154 т.2).

Судом встановлено, що 25.05.2016року винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ТОВ «Українська експертна група», в особі Душинського С.І.( а.с. 162 т.2). Згідно Висновку про вартість майна ринкова вартість нерухомого майна становить 2047454,00 грн. ( а.с. 163-174т.2).

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця щодо призначення 25 травня 2016 року повторної оцінки майна, яке виставлялось на продаж є правомірними, оскільки на цей період вже минув шестимісячний строк дії попередньої оцінки такого майна.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та в повній мірі відповідає вимогам Закону.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на момент винесення спірної постанови), визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Таким, чином оскільки звіт незалежної оцінки майна від 17.02.2014 року з визначеною вартістю майна 958 822, 0 грн., дійсний був шість місяців та після закінчення цього строку оцінка майна мала проводитися повторно, державний виконавець відповідно до положень ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на момент винесення спірної постанови), прийшов до обґрунтовано висновку про винесення оскаржуваної постанови від 25.05.2016 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Доводи скарги про те, що суд помилково послався на ч. 6 ст. 57 ЗУ від 02.06.2016 № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження», як на правову підставу відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1, оскільки станом на момент винесення оскаржуваної постанови державного виконавця діяв ЗУ № 606-ХІV від 21.04.1999 «Про виконавче провадження», на правильність постановленої ухвали не впливають, оскільки на момент винесення постанови хоч і не був чинний ЗУ від 02.06.2016 № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» на який помилково посилався місцевий суд, однак діяв ЗУ № 606-ХІV від 21.04.1999 «Про виконавче провадження», ч. 5 ст. 58 якого було передбачено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Доводи скарги про те, що згідно із протоколом №5190 від 03.10.2014 р. та згідно із протоколом №9194 від 05.11.2014 року, - 03.10.2014 р. проводились повторні торги з продажу вищезазначеного майна з урахуванням уцінки 20%, які також не відбулись, а отже державний виконавець призначаючи оцінку нерухомого майна яке вже знаходилось на той момент на реалізації та виносячи відповідну постанову ВП № 30906248 від 25 травня 2016 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, діяв не в порядку визначеному в ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», колегія суддів не приймає, оскільки доказів того, що стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, заявником не надано, а тому державний виконавець правомірно призначив повторну оцінку нерухомого майна.

Інші доводи скарги на правильність постановленої ухвали не впливають.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а тому відповідно до ст. 312 ЦПК України колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: