набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/433/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Пилипенко І.О.,

при секретарі - Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чаплинка, Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа: Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що 17.02.2017 року, в Ялтинському пологовому будинку у них народилася дитина донька ОСОБА_3. 20.02.2017 року Ялтинським пологовим будинком Державної бюджетної установи охорони здоровя Республіки Крим, було видане медичне свідоцтво про народження дитини від 20.02.2017 року, згідно якого у матері ОСОБА_2, народилась дівчинка. Однак, вказане свідоцтво виданого за формою 103/у, тому не є підставою для видачі свідоцтва про народження дитини відділом реєстрації актів цивільного стану на території України.

Просить суд встановити факт народження ОСОБА_3, 17 лютого 2017 року, в м. Ялта Автономної Республіки Крим, Україна, батьком якої є громадянин України - ОСОБА_1, а матір'ю якої є громадянка України - ОСОБА_2.

В судове засідання заявники не зявилися, в заявах зазначили, що просять справу розглянути за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції в Херсонській області у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності.

Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до медичного свідоцтва про народження серії 35 №022165, виданого 20.02.2017 року Ялтинським пологовим будинком Державної бюджетної установи охорони здоровя Республіки Крим, 17.02.2017 року народилася дитина дівчинка ОСОБА_3, мати ОСОБА_2.

Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії 1-АП №016849 від 25.10.1997 року, виданого відділом РАЦС виконкому Ялтинської міської ради народних депутатів, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уклав шлюб з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, після реєстрації шлюбу присвоєне спільне прізвище «Мосеєви».

Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Lоizidou v. Тиrкеу», «Сургus v. Тиrкеу»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Моzег v. Thе Republicof Moldova and Russia», «Ilascи аnd Оthers v. Моldovа and Russia») де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacasе), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ в порядку статті 257-1 ЦПК України.

Факт народження дитини підтверджується Ялтинським пологовим будинком Державної бюджетної установи охорони здоровя Республіки Крим, однак вказаний документ не є підставою для видачі заявнику свідоцтва про народження дитини, відділами реєстрації актів цивільного стану на території України.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини на території України.

Крім того, заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть отримати від закладу охорони здоровя, що створений за законодавством України документ встановленої форми про народження дитини та на його підставі зареєструвати народження дитини ОСОБА_3, оскільки вказаний документ був виданий органом РАЦС на окупованій території АР Крим.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви, оскільки встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявникам для оформлення державної реєстрації народження дитини за законодавством України.

Враховуючи доведеність факту народження ОСОБА_3, 17.02.2017 року в м.Ялта, Автономної Республіки Крим, суд вважає за необхідне вказану заяву задовольнити.

Відповідно до правил ст. 257-1 ЦПК України, якою доповнено ЦПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту народження допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 234, 235, 256, 208, 213, 257-1 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа: Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини ОСОБА_3, 17 лютого 2017 року, місце народження: м. Ялта, АР Крим, Україна, мати ОСОБА_2, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, батько ОСОБА_1, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі свідоцтва про одруження серії 1-АП №016849, виданого відділом РАЦС виконкому Ялтинської міської ради народних депутатів, актовий запис №527 від 25.10.1997 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області, через Чаплинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя І.О. Пилипенко