Справа № 574/42/17 Провадження №2/574/186/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

представника позивача ОСОБА_1 відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом органу опіки та піклування Буринської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування Буринської РДА звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та стягнення з неї аліментів на їх утримання мотивуючи тим, що відповідачка не виконує батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей, не працює, не приймає участь у їх вихованні та належно не підтримує матеріально. З цих підстав дітей було влаштовано в соціально-реабілітаціний центр, однак за час перебування їх без матері, поведінка відповідачки не змінилася. Вона не цікавиться їхнім життям, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що діти з липня 2016 року перебувають в реабілітаційному центрі, відповідачка жодного інтересу про їхнє становище не проявляє.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала, пояснивши, що дійсно діти майже рік перебувають у реабілітаційному центрі. В неї немає можливості їх відвідувати, оскільки не працює. Вважає, що її поведінка змінилася на краще, вона планувала дітей забрати в сім'ю.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він працює сільським головою Михайлівської сільської ради. Сім'я відповідачки перебувала в них на обліку, оскільки вона не належно виконувала свої обов'язки щодо виховання двох її малолітніх доньок. На протязі 2016 року, до часу коли діти були влаштовані в реабілітаційний центр, соціальний робітник, працівник сільської ради та представники навчальних закладів, декілька разів на тиждень проводили перевірку за місцем проживання дітей. Неодноразово було встановлено, що відповідачка перебуває в стані алкогольного сп'яніння разом із своїм співмешканцем, діти не доглянуті, голоді. Вважав доцільним позбавити її батьківських прав.

Свідок ОСОБА_6 підтвердила покази свідка ОСОБА_5, доповнивши, що відповідачка зловживає спиртними напоями, про дітей не піклується і не бажає змінювати своє відношення до них.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідачка є матір'ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.см.9,10).

11 квітня 2007 року рішенням Путивльського районного суду Сумської області відповідачка була позбавлена батьківських прав по відношенню до своєї старшої доньки ОСОБА_3, однак рішенням цього ж суду від 12.12.2013 року остання була поновлена в батьківських правах відносно своєї доньки (а.с.22).

Батько старшої дитини ОСОБА_7 проживає в АДРЕСА_1 у вихованні дитини участі не приймає, її життям не цікавиться.

Батьком меншої дитини є ОСОБА_8, який в теперішній час перебуває в місцях позбавлення волі, відбуваючи покарання за вироком Буринського районного суду від 29.01.2016 року, будучи засудженим за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України (а.с.19-21).

Таким чином, на протязі 2014-2016 років діти проживали разом з відповідачкою в с. Михайлівка, Буринського району Сумської області перебуваючи на обліку в службі у справах дітей Буринської районної державної адміністрації.

За вказаний період відповідачка належним чином не виконувала свої батьківські обов'язки по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, у зв'язку з чим рішенням комісії з питань захисту дитини Буринської РДА від 30.06.2015 року її було попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків (а.с.28).

Крім цього в липні 2015 року ОСОБА_2, на вимогу служби у справах дітей, пройшла лікування від алкогольної залежності та була попередження про заборону вживати їй алкогольні напої (а.с.29).

Рішенням Буринського районного суду від 01.03.2016 року відмовлено в задоволенні позову органу опіки і піклування щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, при цьому суд врахував позитивні зміни, які на той час мали місце (а.с.13-15).

Між тим, покращення в поведінці відповідачки були не тривалі, через декілька місяців остання продовжила вживати алкогольні напої, що підтверджується як показами свідків, так і матеріалами справи.

Зокрема, з актів соціального інспектування, інформації про стан виховання дітей (а.с.23-27,30-38,43) вбачається, що ОСОБА_2 не піклується про стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток дітей. За місцем їх проживання в АДРЕСА_1 будинок має занедбаний стан, діти проживають в антисанітарних умовах, часто вдома відсутні мінімальний набір першочергових продуктів для дітей, відповідачка систематично, разом з різними співмешканцями, що не являються батьками дітей, вживає спиртні напої.

03.07.2016 року ОСОБА_2 покинула свою найменшу доньку ОСОБА_4 на сторонніх осіб, яка 04.07.2016 року була знайдена працівниками поліції та соціальними працівниками та 05.07.2016 року поміщена до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації (а.с.16,18). В той же день до вказаного реабілітаційного центру була поміщена і старша донька відповідачки ОСОБА_8, діти перебувають у вказаному закладі до теперішнього часу. (а.с.17).

Як вбачається з повідомлень директора обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с.41-42) відповідачка за час перебування дітей в центрі лише двічі відвідувала їх, однак належними предметами одягу, взуттям їх не забезпечує, як і шкільним приладдям. При цьому 20.12.2016 року з'явилася до реабілітаційного центру в стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим не була допущено до побачення з дітьми. Після того до дітей не приїздила, на дзвінки працівників центру не відповідає.

Вказані обставини підтверджуються і висновком органу опіки та піклування Буринської РДА про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до двох її неповнолітніх доньок (а.с.44-46).

Також судом встановлено, що в теперішній час відповідачка проживає на території Курилівської сільської ради Конотопського району Сумської області в сім'ї свого нового співмешканця гр. ОСОБА_9, де характеризується негативно, разом з останнім зловживають спиртними напоями, не працюють, на цьому ґрунті між ними часто виникають сімейні сварки, що стало приводом до проведення з ними профілактичних бесід компетентними органами і це підтверджується довідкою-характеристикою Курилівської сільської ради, актом обстеження житлово-побутових умов.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що проведенні заходи службою у справах дітей та іншими державними органами направлені на перевиховання ОСОБА_2 для належного виконання нею своїх батьківських обов'язків позитивних результатів не дали. Остання не змінила свого негативного відношення до виховання дітей, не утримує їх матеріально, не піклується про стан їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, маючи при цьому негативну репутацію. Мінімально необхідних побутових умов для проживання з нею дітей не створила і не має такого бажання.

Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 164 цього Закону передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У міжнародному та національному законодавстві (ст.3 Конвенції про права дитини 1989 року, ст.ст.51, 52 Конституції України, ст.ст. 2-4, 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року) закріплено принципи пріоритету захисту прав та забезпечення інтересів дітей в усіх діях щодо них, у тому числі при вирішенні судових спорів.

Аналізуючи наведені вище положення нормативних актів та фактичні обставини справи, враховуючи характер винної поведінки відповідачки, суд приходить до висновку, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своїх доньок ОСОБА_8 та ОСОБА_4 свідомо нехтуючи ними, внаслідок чого останні тривалий час перебувають в центрі реабілітації, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що збереження батьківства останньої в теперішній час суперечить інтересам дітей і до відповідачки необхідно застосувати крайній захід впливу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Крім того враховуючи, що відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, суд вважає, що з неї необхідно стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного з дітей, відповідно до положень ст.ст.180,182 СК України, а на користь держави - судові витрати.

Керуючись ст. ст.5,6,10,15,60, 212 ЦПК України, ст.ст. 150, 152, 155, 164 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей - дочок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного з дітей, на утримання її дочок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які сплачувати на користь установи куди будуть поміщені діти

Стягнення проводити щомісячно, починаючи з 11.01.2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави - 640 гривень судового збору.

Згідно п.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі місячного платежу.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 29.03.2017 року.