Справа № 265/7685/17
Провадження № 2/265/1960/17
У Х В А Л А

14 грудня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С.С.,

за участю секретаря Мамаєвої С.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2017 року представник позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту від 09 березня 2017 року, складеного ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 .С., та зареєстрованого в реєстрі за № 189.

14 грудня 2017 року від представника позивача за довіреністю ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до суду надійшла письмова заява про забезпечення зазначеного позову шляхом накладення арешту на квартиру № 22, розташовану в будинку № 119 по проспекту Перемоги в місті Маріуполі, яка є предметом позову, та на даний час належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24 жовтня 2017 року, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_4 В обґрунтування заяви посилається на те, що на даний час є підстави вважати, що у разі ухвалення рішення на користь позивача, виконання такого рішення буде утруднено, або взагалі неможливим, оскільки ОСОБА_3 набула право власності на спірне майно згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 106826566, та має можливість на свій розсуд розпорядитися вказаним майном.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, наданої представником позивача, відповідачеві ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 1/1 частка квартири № 22, розташованої в будинку № 119 по проспекту Перемоги в місті Маріуполі (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 123).

Згідно із положеннями частини 1 та 3 статті 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, про що зазначено у частині 3 статті 152 ЦПК України.

Наведені доводи в заяві про забезпечення позову, на думку суду, є переконливими, оскільки невжиття заходів, заявлених представником позивача, може ускладнити виконання майбутнього рішення суду, тому суд вважає необхідним накласти арешт на спірну квартиру, яка є предметом позову та належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_3, а саме на:

- квартиру № 22 загальною площею 35,08 кв.м., житловою площею 18,3 кв.м,, розташовану в будинку № 119 по проспекту Перемоги в місті Маріуполі (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 123).

Копію ухвали направити для виконання до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради.

Копію ухвали відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України до відома направити заявнику та відповідачеві.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Орджонікідзевського районного суду

міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_6