Справа №468/1095/15-ц 03.04.2017 03.04.2017 03.04.2017
Справа № 468/1095/15-ц Головуючий у суді 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 22-ц/784/846/17 Доповідач у суді апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

03 квітня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів Галущенка О.І. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участі:

відповідача ОСОБА_3,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду, постановлену у цивільній справі за первісним позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про визнання кредитного договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочинів, -

у с т а н о в и л а :

13 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі Банк) предявило до ОСОБА_3 зазначений первісний позов, який обґрунтовував наступним.

26 липня 2007 року Банк в простій письмовій формі уклав з ОСОБА_3 кредитний договір № NKT0GA00000023 за умовами якого надав тому кредитні кошти у сумі 26 400 доларів США, з яких 24 000 доларів США на споживчі цілі, а 2 400 доларів США - на сплату страхових платежів передбачених кредитним договором, з кінцевим терміном повернення до 25 липня 2017 року.

У свою чергу, ОСОБА_3 зобовязувався повернути позичені грошові кошти у визначений договором строк та сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з відсоткової ставки 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, а також інші платежі, зазначені в договорі.

Прострочення виконання зобовязання давало сторонам право на отримання від винної сторони штрафів.

Взяті на себе зобовязання Банк виконав у повному обсязі, надавши обумовлені кредитні кошти, і чекав відповідної добросовісної договірної поведінки від позичальника, проте ОСОБА_3, проводив виплати нерегулярно, періодично порушував свої договірні зобовязання, у звязку з цим, станом на 25 червня 2015 рік виникла заборгованість в розмірі 9 759,85 доларів США, з яких:

●8 966,90 доларів США - заборгованість зі сплати тіла кредиту;

●268,45 доларів США - заборгованість за відсотками за користування позиченими грошима;

●48 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом;

●0,50 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором;

●11,81 доларів США штраф (фіксована частина);

●464,19 доларів США штраф (процентна складова).

Не змінили його позадоговірної поведінки неодноразові нагадування Банку про необхідність виконання зобовязання у повному обсязі, ні заходи цивільно-правового впливу.

У звязку із цим, Банк просив стягнути з ОСОБА_3М на його користь заборговану грошову суму та судові витрати.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 17 липня 2015 року за позовною заявою Банку було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

У звязку з неявкою представника Банку в судове засідання, розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою названого районного суду від 06 жовтня 2016 року явку відповідача до суду було визнано обовязковою, а його ж ухвалою від 17 лютого 2017 року, позовну заяву Банку залишено без розгляду з підстав повторної неявки позивача у судове засідання.

Банк подав на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

В обґрунтування скарги посилався на порушення районним судом процесуального права, оскільки надсилав електронною поштою на адресу суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2017 року скасувати, а справу повернути для продовження розгляду до названого районного суду виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходив з того, що у нього для цього є законні підстави, оскільки позивач будучи належним чином повідомлений про розгляду справи у Баштанському районному суді Миколаївської області 02 листопада, 28 листопада 2016 року, 23 січня 2017 року та 17 лютого 2017 року жодного разу не зявився в судове засідання, причин своєї неявки суду не повідомив і не надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Як на думку суду, названі обставини є достатніми для вчинення такої процесуальної дії, як залишення заяви без розгляду.

Проте з таким у повній мірі погодитися не можна.

За Конституцією України, ст.27 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічне правило містить і ч.3 ст.169 ЦПК України.

Також, ст.169 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

В силу п.1 ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

Отже, підставою для застосування зазначених норм є сукупність двох умов: повторна неявка належним чином повідомленого позивача та відсутність його заяви про розгляд справи у його відсутність.

Виклик осіб, які беруть участь у справі здійснюється судовими повістками про виклик, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (ч.ч.1,3,4 ст.74 ЦПК України).

За такого, аналіз змісту ст.74 ЦПК України, якою передбачено порядок повідомлення про судове засідання, дає можливість зробити висновок, що категорією «належне повідомлення» запропоновано вважати: конкретний спосіб повідомлення, передбачений цивільним процесуальним законодавством; дотримання встановленої законом процедури повідомлення з урахуванням обраного способу; своєчасність такого повідомлення; наявність у суду доказів, що підтверджують фіксацію повідомлення або виклику.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд зобовязаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст.ст.4,510 ЦПК України).

В своїй апеляційній скарзі, позивач за первісним позовом стверджує, що 14 лютого 2017 року надіслав на електронну скриньку Баштанського районного суду E-mail клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 17 лютого 2017 року, в режимі відеоконференції і чекав відповідного реагування на нього.

Проте зазначене клопотання районним судом було проігнороване, і як наслідок, первісний позов необґрунтовано залишено без розгляду (а.с. -274).

Наявними у справі доказами заперечити таке твердження Банку неможливо.

У звязку з цим, колегія вважає, що законних підстав для залишення первісного позову Банку без розгляду у судовому засіданні, що відбулося 17 лютого 2017 року, у районного суду не було.

Він не дотримався вимог процесуального закону, позбавивши сторону можливості відстояти свій інтерес у суді.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при постановлені ухвали про залишення позову без розгляду, судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення процесуального питання, тому ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, а матеріали цивільної справи в частині вирішення первісного позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором направити до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303,307,311,313-315 ЦПК, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" задовольнити.

Ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2017 року про залишення без розгляду первісного позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати, а цивільну справу, в зазначеній частині, направити до того ж суду для продовження судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий П.П. Лисенко

Судді: Т.В. Серебрякова

ОСОБА_4