Справа № 199/328/17-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19.12.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

за участю секретаря Куземи О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом Громадської організації «Дніпропетровська незалежна Правозахисна Громадська організація», яка діє в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1, до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Ленінський відділ державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 13 січня 2017 року звернувся до суду в інтересах члена громадської організації ОСОБА_1 з позовом до відповідача про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. У позовній заяві посилався на те, що станом на 13.01.2017 року залишається невиконаним рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2013 року по цивільній справі № 199/2837/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4, приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_3, про стягнення шкоди, завданої незаконними діями внаслідок злочину, стягнення матеріальних збитків і моральної шкоди, яким позов задоволено частково та стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 175 846 грн. У добровільному та примусовому порядку відповідач відмовляється виконувати рішення суду, на підставі матеріалів Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ до ЄРДР внесено відомості за № 0000449 за ст. 382 КК України.

Станом на день ухвалення рішення Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 09.07.2013 року було проведено перерахунок суми боргу 22 000 доларів США, відповідно до довідки ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» від 28.05.2013 року, згідно з якою курс долара США до гривні України станом на 28.05.2013 року складав: 1 долар США був еквівалентний 7,993 грн., і сума боргу у гривні складала 175 846 грн.

Станом на 12.12.2016 року, курс доллара США до гривні України, відповідно до офіційної інформації з порталу Національного банку України складає: 1 долар США еквівалентний 25,87935500 грн.

Відповідно, сума 22 000 долларів США складає 569 140 грн. Різниця між сумою на день складання даного позову 569 140 грн. і сумою 175 846 грн. складає 393 294 грн.

Позивач зазначає, що сума 393 294 грн. і є матеріальною шкодою завданою злочином, вчиненим гр. ОСОБА_2 відносно нього щодо невиконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2013 року.

Крім цього, ст. 625 ЦК України, передбачено, що за порушення грошового зобовязання боржник зобовязаний повернути кредитору суму боргу разом із встановленим індексом інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми боргу, якщо договором або законом не передбачено інший розмір відсотків.

Позивач вважає, що 3% річних від суми боргу мають бути нараховані з дня набрання чинності рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2013 року, тобто з 22.07.2013 року (про що вказано у виконавчому листі від 01.08.2013 року).

Позивач надає розрахунок суми боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми, згідно якого: сума боргу складає 22 000 доларів США, період заборгованості з 22.07.2013 року по 12.12.2016 року, всього 1238 днів (40 місяців і 22 дні):

2013 рік: 162 дні заборгованості: 22000 х 3 х 162 : 365 : 100 = 292,93 долара США;

2014 рік: 365 днів заборгованості: 22000 х 3 х 365 : 365 : 100 = 660 доларів США;

2015 рік: 365 днів заборгованості: 22000 х 3 х 365 : 365 : 100 = 660 доларів США;

2016 рік: 346 днів заборгованості: 22000 х 3 х 346 : 366 : 100 = 625,64 долара США.

Загалом 2238,57 доларів США.

Станом на 12.12.2016 року курс долара США до гривні України, відповідно до офіційної інформації з порталу Національного банк України 25,87935500 грн. за один долар США.

2238,57 долари США множимо на 25,772 грн. за один долар США і отримаємо 57 692,42 грн.

3% річних від суми боргу складають 57 692,42 грн.

Таким чином позивач вважає, що загалом матеріальна шкода щодо умисного невиконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2013 року, складає: 393 294 грн. (інфляційні збитки) + 57 692,42 грн. (3% річних) = 450 986 грн. 42 коп. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду (інфляційні збитки, 3% річних) в сумі 450 986 грн. 42 коп. та моральну шкоду в сумі 62 000 грн., завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд проводить розгляд даної справи за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

18 грудня 2017 року ( після набуття чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») до суду була подана заява позивача про уточнення позовних вимог, якою позивач фактично змінив підстави позову ( зазначив інший період часу невиконання рішення та зменшив суму шкоди).

Відповідно до вимог ч.2 п.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Частиною 3 статті 49 ЦПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за пять днів до початку першого судового засідання у справі.

Проте, згідно ч. 5 ст. 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду. Оскільки, позивачем не надано жодних доказів направлення заяви від 18 грудня 2017 року іншим учасникам даної справи, суд не приймає її до розгляду та повертає заявнику, та розглядає позовні вимоги в межах позовних вимог позовної заяви від 13 січня 2017 року.

Крім того, на виконання вимог ст. 81 ч.7 ЦПК України судом витребувані та суду надані певні докази, а саме копія заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року по цивільній справі №199/521/17 (2/199/1004/17) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Ленінський відділ державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У судове засідання сторони та треті особи (представники) не зявилися повторно, належним чином повідомлені про слухання справи, що з урахуванням вимог ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши докази в їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2013 року, яке набрало законної сили 22.07.2013 року по цивільній справі № 199/2837/13-ц (2/199/1784/13) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4, приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_3, про стягнення шкоди, завданої незаконними діями внаслідок злочину, стягнення матеріальних збитків і моральної шкоди, стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 175 846 грн.

На підставі вищевказаного рішенням, був виданий виконавчий лист від 01.08.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів,за яким відкрите виконавче провадження. Зазначене рішення ні в добровільному, ні в примусовому порядку не виконане відповідачем.

Частинами 1 і 2 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо зобовязання виконано неналежним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обовязки, в тому числі закріплені у ст. 625 ЦК України, оскільки остання передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, судом встановлено, що 21 квітня 2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська розглянуто цивільну справу № 199/521/17 (2/199/1004/17) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Ленінський відділ державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та постановлено рішенням, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду (інфляційні збитки, 3% річних) в сумі 450 986 (чотириста пятдесят тисяч девятсот вісімдесят шість) грн. 42 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 62 000 (шістдесят дві тисячі) грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 5 149 (пять тисяч сто сорок девять) грн. 86 коп. Зазначене рішення набрало чинності 04.07.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України закріплено, що основними засадами судочинства є обовязковість рішень суду.

Відповідно до ст.. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З огляду на наведене, та приймаючи до уваги, що порушене право ОСОБА_1 вже захищене судом за аналогічними позовними вимогами останнього, про що свідчить рішення Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року, яке набрало законної сили, суд вважає відмовити у задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 18, 49,265 ЦПК України, ст. 530, 599, 612, 625 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах Громадської організації «Дніпропетровська незалежна Правозахисна Громадська організація» ( місто Дніпро, вулиця Передова,617), яка діє в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 ( місто Дніпро, вулиця Передова,617, РНОКПП НОМЕР_1), до ОСОБА_2 (місто Дніпро вулиця Полковника Горленка,15/1), треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (місто Дніпро, проспект Пушкіна,43), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (місто Дніпро, проспект Слобожанський,115/184), Ленінський відділ державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області (місто Дніпро, вулиця Кондратюка,108), про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,- відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок держави.

Повернути Громадській організації «Дніпропетровська незалежна Правозахисна Громадська організація», яка діє в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1, заяву про уточнення позовних вимог від 18 грудня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: