ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2232/17
Провадження № 2/210/1480/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"06" грудня 2017 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Літвіненко Н. А.,

за участі секретаря Севанян М. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, про визначення часток у спільній власності. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона та ОСОБА_4 21.05.1969 року зареєстрували шлюб.

Під час перебування у шлюбі зі ОСОБА_4 вона отримала квартиру, яка була в подальшому приватизована разом з ОСОБА_4 та їх онуком - відповідачем ОСОБА_3 і на підставі приватизації їм було видане Свідоцтво №Д-2451 про право власності на житловід 27 травня 1994 року, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул..Косіора (нині Соборності)АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № Д-2451 від 27 травня 1994 року, виданого Органом приватизації Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, квартира АДРЕСА_2 (Соборності) на праві приватної спільної сумісної власності належить позивачу ОСОБА_2, ОСОБА_4 та відповідачу ОСОБА_3, без виділення часток кожного.

Відповідно до Свідоцтва №Д-2451 про право власності на житловід 27 травня 1994 року, уповноваженим власником квартири є позивач, а її чоловік ОСОБА_4 та їх онук відповідач ОСОБА_3 як члени сім'ї позивача є співвласниками зазначеного житла. Загальна площа спірної квартири становить 77, 94 кв.м.

Відповідач по справі не бажає виділити свою частку, що є перепоною для позивача, оскільки отримати Свідоцтво про право власності на свою частку та реалізувати таким чином своє право на виділення вказаної частки можливо тільки за згодою всіх співвласників.

Зазначила, що на її усне звернення КП «ДОР « Криворізьке БТІ» їй було сказано, що без згоди співвласників вищевказаної квартири вирішити дане питання можливо тільки через суд, тому вона змушена звернутися в суд за захистом свого права.

На цей час між співвласниками частки не визначені, але вони є рівними, по 1/3 частині кожному співвласнику.

Просить визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_3 по 1/3 частині кожному із співвласників, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В судове засідання позивач та її представник не зявилися, від позивача та її представника до суду надійшли заяви, в яких просять розглядати справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № Д-2451 від 27 травня 1994 року, виданого Органом приватизації Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, квартира АДРЕСА_2 (Соборності) на праві приватної спільної сумісної власності належить позивачу ОСОБА_2, ОСОБА_4 та відповідачу ОСОБА_3, без виділення часток кожному.

Як вбачається з відомостей про технічний стан нерухомого майна, виданого Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 3-кімнатна квартира, загальною площею 77,94 кв. м., житловою площею 48,5 кв. м., що розташована на першому поверсі чотирьохповерхового житлового будинку за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Косіора (Соборності)АДРЕСА_1.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого Металургійним районним у місті ОСОБА_1 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, серії І - КИ № 762317 від 25.08.2017 р., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 23.08.2017 р., про що 25.08.2017 р. складено відповідний актовий запис № 719.

У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток у праві спільної сумісної власності з метою можливості подальшого відчуження своєї частки позивачем.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо цього суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, так як відповідач ОСОБА_3 не просить виділити для нього 1/3 частину вищевказаної квартири, а тому суд вважає можливим виділити 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 (Косіора) у м. Кривому Розі позивачу ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 372 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності задовольнити частково.

Визначити розмір частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_4 (Косіора) у м. Кривому Розі, а саме - 1/3 частину квартири співвласнику ОСОБА_2.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко