Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року Попаснянський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Архипенко А.В.

при секретарі Іваненко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє від себе та недієздатної ОСОБА_2 до Малорязанцівської територіальної громади в особі Малорязанцівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із дійнимпозовом, в якому зазначила, що вона являється опікуном недієздатної гр. ОСОБА_2 .

Батьками недієздатної ОСОБА_2 являлись - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

21 грудня 1985 року ОСОБА_5 був придбаний недобудований житловий будинок 17,5% готовності за адресою: Луганська область, смт. Малорязанцеве, Попаснянського району, вул.Новосадова, буд.6. Після купівлі недобудованого будинку ОСОБА_5 разом зі свої чоловіком стали добудувати будинок. У 1992 року вони закінчили будівництво будинку, та з того ж саме часу стали проживати у цьому будинку.

Чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_3 помер 19 травня 2007 року.

ОСОБА_5 померла 28 січня 2015 року у смт. Малорязанцеве, Попаснянського району, Луганської області.

На час її смерті разом з нею була зареєстрована та проживала її донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом з дитинства, якої з 03.06.2002 року була встановлено перша група інвалідності внаслідок психічного розладу та якої необхідно сторонній догляд.

Також разом з ними проживала позивачка, яка на підставі рішення Попаснянського районного суду від 01.08.2008 року, була призначена опікуном ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкоємне майно, а саме будинок з побутовими та господарськими будовами за адресою: Луганська область, смт.Малорязанцеве, Попаснянського району, вул. Новосадова, буд.12.

До смерті, а саме 14 червня 2007 року ОСОБА_5 склала заповіт згідно якого у разі її смерті вона заповідала все належне їй майно позивачці, ОСОБА_1.

Так як ОСОБА_2, фактично проживала разом зі своєю матірю на час її смерті то у відповідності до ст.1268 ЦК України, вона також вважається такою, що прийняла спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_5

Позивачка за свідоцтвом про право на спадщину для себе та для недієздатної ОСОБА_2 звернулася тільки у березні 2017 року.

Але коли нотаріус ознайомився з наданими нею документами у тому числі й на будинок, який був побудований ОСОБА_5, то він повідомив позивачці, що згідно документів тільки підтверджено право власності спадкодавця на недобудований будинок 17,5% готовності. Тому видати позивачці свідоцтво про право на спадщину, як на її імя так й на імя ОСОБА_2, вона зможе тільки після надання їй правовстановлюючих документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на весь будинок.

Відутність у позивачки правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 позивачці, та особі, яку вона опікає і в реальному часі оформити документи на будинок за померлим неможливо.

За таких обставин, враховуючи, що в позасудовому порядку вирішити питання одо оформлення спадщини неможливо, позивачка звернулась до суду із дійсним позовом.

В поданому позові позивачка просить визнати за нею, ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 160,6 кв.метрів, у тому числі житловою площею 46,6 кв. метрів, за адресою: Луганська область, смт.Малорязанцеве, Попаснянського району, вул.Новосадова, буд. № 12, з усіма господарськими та побутовими будовами( літня кухня -В, прибудова- в, вбиральня-Г, сараї-Б,Д,Е,Ж, душ-И, погріб-К, огорожа-№1-5, колодязь-№6, водопровід з колодязем №7-8, каналізація -№9, замощення-I,) після смерті ОСОБА_5, яка померла 28 січня 2015 року.

Також просить (як опікун) визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 160,6 кв.метрів, у тому числі житловою площею 46,6 кв. метрів, за адресою: Луганська область, смт.Малорязанцеве, Попаснянського району, вул.Новосадова, буд. № 12, з усіма господарськими та побутовими будовами( літня кухня -В, прибудова- в, вбиральня-Г, сараї-Б,Д,Е,Ж, душ-И, погріб-К, огорожа-№1-5, колодязь-№6, водопровід з колодязем №7-8, каналізація -№9, замощення-I,) після смерті ОСОБА_5, яка померла 28 січня 2015 року.

До початку судового розгляду позивачка та її представник ОСОБА_6 надали до суду письмові заяви, згідно яких підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, справу просили розглянути без їх участі.

Представник відповідача Малорязанцівська територіальна громада в особі Малорязанцівської селищної ради - позов визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом даного позову являться вирішення питання про право на спадкування за заповітом особи та законом опікуна недієздатної особи в умовах, коли це питання неможливо вирішити в нотаріальному порядку з причин відсутності права власності на майно померлого, що регулюється нормами Циільного Кодексу України (щодо набуття права власності в порядку спадкування за законом), та положеннями Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно дост.1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та о обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкоємець, який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування.

Згідно ч.1ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013«Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» -

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Якщо спадщина відкрилась після 1 січня 2004 року, суди не повинні задовольняти вимоги про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном або задовольняти позови про визнання права власності на спадкове майно із зазначених підстав.

Згідност.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відповідно до ч.1ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

А так :

З матеріалів на а.с. 24 вбачається, що гр. ОСОБА_2 дійсно є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

З копії висновку лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 210, довідкою МСЕК, вбачається, що ОСОБА_8, 4.08.1964р.н. є інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, проживає разом з сестрою ОСОБА_1 за адресою: с.Малорязанцеве вул. Новосадова,12. За станом психічного здоро»я хвора ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду (а.с.29,30)

З копії посвідчення №1 від 09.12.2008р., яке належить ОСОБА_1, вбачається, що вона згідно рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 01.08.2008 р. призначена опікуном над недієздатною ОСОБА_2 і над її майном (а.с.31)

ОСОБА_3 помер 19 травня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.22)

ОСОБА_5 померла 28 січня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.23)

Згідно копії договору купівлі-продажу будинку засвідченому державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори, 21 грудня 1985 року ОСОБА_5 був придбаний недобудований житловий будинок 17,5% готовності за адресою: Луганська область, смт,Малорязанцеве, Попаснянського району, вул.Новосадова, буд.6. Цей будинок був придбаний у ОСОБА_9 (а.с.10-11).

Будівництво будинку було розпочате саме ОСОБА_9 на підставі рішення виконкому Малорязанцівської селищної ради від 13.05.1984 року та рішення виконкому Попаснянської районної ради від 14 лютого 1985 року про виділення ОСОБА_9 земельної ділянки для будівництва житлового будинку та дозволу на будівництво будинку за адресою: Луганська область, смт. Малорязанцеве, Попаснянського району, вул. Новосадова, буд.6. Все це підтверджується рішеннями виконкомів та довідкою архітектора Попаснянського району (а.с.6.7,8).

Продаж недобудованого будинку, ОСОБА_9 також було здійснено з дозволу виконкому Попаснянської районної ради (а.с.9).

На початку 1992 року сімя ОСОБА_5 закінчила будівництво будинку за адресою: Луганська область, смт. Малорязанцеве, Попаснянського району, вул. Новосадова, буд.6, і з того часу стали проживати у будинку. Це підтверджується відомостями з технічного паспорту на будинок та домовою книгою (а.с.14-19, 32-33).

На той час у зв'язку з будівництвом індивідуальних будинків по вулиці Новосадова, була змінена нумерація будинків і земельна ділянка, на якій ОСОБА_5 разом з чоловіком побудували будинок, одержала нумерацію під №12. Це підтверджується відомостями з технічного паспорту на будинок (а.с.14-19).

28 січня 1993 році комісією виконкому Малорязанцівської селищної Ради був обстежений будинок, побутові та господарські будови, які були побудовані ОСОБА_5 та був складений акт про закінчення будівництва будинку побутових та господарських будов та вводу їх в експлуатацію. Надалі рішенням виконкому Малорязанцівської селищної ради від 09 лютого 1993 року, даний акт був затверджений (а.с.12).

З довідки Попаснянського комунального підприємства «СКП», якому був переданий архів бюро технічної інвентаризації, вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_5 недобудованого будинку за нею був зареєстрований тільки недобудований житловий будинок 17,5% готовності (а.с.35)

ОСОБА_5 за час свого життя вважала, що вона фактично є власником всього будинку. Це також визнавалося і Малорязанцівської селищної радою, рішенням якої від 14 грудня 1999 року ОСОБА_5 були передані у приватну власність дві земельні ділянки, розташовані за адресою: Луганська область, смт. Малорязанцеве, Попаснянського району, вул. Новосадова, 12, одна площею 1500 кв.м. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а друга площею 1396 кв.м. для ведіння особистого селянського господарства. Все це підтверджується рішенням виконкому та державним актом на право приватної власності на землю (а.с.20, 21).

14 червня 2007 року ОСОБА_5 склала заповіт згідно якого у разі її смерті вона заповідала все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті у тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, які знаходяться у селищі Малорязанцеве, вулиця Новосадова, будинок 12, Попаснянскому районі Луганської області, ОСОБА_1 (а.с.34).

Попаснянською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 80-2015, що до майна ОСОБА_5, яка померла 28 січн 2015 року. З заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1. (а.с.36).

Таким чином, за незалежних від позивача причин (саме тому що спадкодавець - померла ОСОБА_5 належним чином не оформила права власності на буднок із господарськими спорудами) , позивачка позбавлена умов одержати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса.

Враховуючи вищенаведені вимоги діючого законодавства України, суд зазначає, що оформити належним чином право власності на спадкове майно в даному випадку позивач не має можливості, тому що існують перешкоди, які не можна усунути за незалежних від позивача причин, що співпадає із думкою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, вказаною у листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де вказано, що: визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно статті 1235 ЦК України ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом, щодо майна ОСОБА_5 й вона у продовж 6-ти місячного строку звернулася до державного нотаріуса Попаснянського нотаріального округа зі заявою про прийняття нею спадщини, а після закінчення 6-ти місячного строку з моменту смерті ОСОБА_5, вважається такою, що прийняла спадщину.

Згідно статті 1241 ЦК України, якою передбачено право на обовязкову частку у спадщині, передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Статтею 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

Згідно ст.1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом, після смерті ОСОБА_5, є її донька ОСОБА_2, яка є інвалідом першої групи, тобто є непрацездатною дитиною спадкодавця. Інших спадкоємців першої черги не має. Тому в разі відсутності заповіту вона мала можливість успадкувати все майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_5, а саме весь будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Луганська область, смт. Малорязанцеве, Попаснянського району, вулиця Новосадова, будинок 12.

А так, суд зазначає, що враховуючи, вимоги діючого законодавства - ОСОБА_2 могла успадкувати все майно після смерті своїй мати ОСОБА_5, але при наявності заповіту щодо арзовачки ОСОБА_1П - її обовязкова частка у спадковому майні, відповідно до статті 1241 ЦК України, фактично складає 1/2 частину будинку. Інша 1/2 частка будинку є спадковим майном, яку успадкувала ОСОБА_1 (за заповітом)

Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так як ОСОБА_2, фактично проживала разом зі своєю матірю на час її смерті то у відповідності до ст.1268 ЦК України, вона також вважається такою, що прийняла спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_5

Інших спадкоємцем, крім позивачки та недієздатної ОСОБА_2, після смерті ОСОБА_5 - немає, з заявою про прийняття спадщини звернулась тільки позивачка ОСОБА_1, будь-хто інший із спадкоємцем померлого спадщину не прийняв (що вбачається з повідомлення Державного нотаріуса від 28.03.2027р.) , - тому в межах даного позову, інтереси будь-яких осіб - не порушені.

При цьому, судом встановлено, що на даний час дійнсо є перешкоди, які унеможливлюють оформлення належним чином право власності на спадкове майно в даному випадку позивачкою і які не можна усунути за незалежних від позивача причин, ( саме неможливість оформити право власнсності за померлим спадкодавцем, тому що таке не передбачено законодавством.)

При таких обставинах суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, у відповідності з діючим законодавством, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.328,392,1216-1221,1268 ЦК України,Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.ст.10,60,174,212-215,292,294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1, яка діє від себе та недієздатної ОСОБА_2 до Малорязанцівської територіальної громади в особі Малорязанцівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 160,6 кв.метрів, у тому числі житловою площею 46,6 кв. метрів, за адресою: Луганська область, смт.Малорязанцеве, Попаснянського району, вул.Новосадова, буд. № 12, з усіма господарськими та побутовими будовами( літня кухня -В, прибудова- в, вбиральня-Г, сараї-Б,Д,Е,Ж, душ-И, погріб-К, огорожа-№1-5, колодязь-№6, водопровід з колодязем №7-8, каналізація -№9, замощення-I,)які фактично належали ОСОБА_5, яка померла 28 січня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 160,6 кв.метрів, у тому числі житловою площею 46,6 кв. метрів, за адресою: Луганська область, смт.Малорязанцеве, Попаснянського району, вул.Новосадова, буд. № 12, з усіма господарськими та побутовими будовами( літня кухня -В, прибудова- в, вбиральня-Г, сараї-Б,Д,Е,Ж, душ-И, погріб-К, огорожа-№1-5, колодязь-№6, водопровід з колодязем №7-8, каналізація -№9, замощення-I,)які фактично належали ОСОБА_5, яка померла 28 січня 2015 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області через Попаснянський райсуд.

Суддя

Попаснянського районного суду ОСОБА_10