Справа № 216/3456/17
Провадження 2/216/2006/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 листопада 2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Сидорак В.В.,

за участю секретаря судового засідання Манелюк А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - сектор еміграції, громадянства реєстрації фізичних осіб Центрально-Міського РВ КМУ про визнання особи такою, що втратило право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1О звернувся з позовом в суд про визнання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком 34 по вул. Гданцівській в м. Кривому Розі та зняття їх з реєстрації місця проживання у даному будинку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником домоволодіння 34 по вул. Гданцівській у м. Кривому Розі. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є сватами позивача, які просили останнього зареєструвати їх у будинку на короткий строк без наміру реального заселення, на що позивач погодився. Відповідачі по справі з моменту реєстрації та по теперішній час в будинку 34 по вул. Гданцівській у м. Кривому Розі не мешкають, особистих речей у будинку не має, жодного азу до будинку вони не приходили. На відповідачів нараховуються платежі за комунальні послуги, у погашенні яких вони не приймають участі, що веде до заборгованості. Позивач ОСОБА_1 вимушений сплачувати комунальні платежі за відповідачів, якими вони фактично не користуються. Відповідачі в добровільному порядку не бажають знятися з реєстрації у будинку 34 по вул. Гданцівській в м. Кривому Розі. Ніяких зв'язків із відповідачами ОСОБА_1 не підтримує, де вони фактично мешкають йому не відомо. Тому він і звернувся до суду з даним позовом та просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного провадження.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, через оголошення в газеті «Вісті Придніпровя».

Третя особа сектор еміграції, громадянства реєстрації фізичних осіб Центрально-Міського РВ КМУ, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не забезпечило явку в судове засідання свого уповноваженого представника, заяви про розгляд справи за відсутності такого не подало, про причини його неявки не повідомило.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів звукозапису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 2 ст.72 ЖК Кодексу передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач на підставі Свідоцтва про право на спадщину ВСО № 168725 від 20.01.2006 року, посвідченого нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі № 2-132. 24.01.2006 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на це нерухоме майно, відтак позивач являється власником такого (а.с. 5).

Разом з тим, згідно довідки Голови квартального вуличного комітету № 53 в будинку 34 по вул. Гданцівській в м. Кривому Розі зареєстровано, крім позивача, ще й ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 12). Відповідно до акту голови квартального комітету № 53 в будинку 34 по вул. Гданіцівській в м. Кривому Розі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мешкають з дня прописки, тобто з листопада 2016 року (а.с. 11).

Де відповідачі фактично мешкають позивачу не відомо. Ніякого звязку з позивачем вони не підтримують. Відповідачі ніякої участі в утриманні будинку не приймають. Всі витрати по обслуговуванню будинку несе позивач. Відповідачі не сплачують платежі, нараховані за спожиті комунальні послуги.

Таким чином, відповідачі за зареєстрованим місцем свого проживання не проживали більше ніж шість місяців, що стверджується актом від 25.07.2017 року.

В силу ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців.

Сторонами не представлено та судом не здобуто жодних доказів того, що відповідачам чиняться перешкоди у проживанні в ІНФОРМАЦІЯ_1 та докази того, що відповідачі протягом останніх шести місяців брали участь в утриманні житлового будинку за зазначеною адресою.

Також, судом не здобуто доказів того, що існують обставини передбачені п.п.1-7 ч.3 ст. 71 ЖК України для збереження за відповідачами права користування будинком 34 по вул. Гданцівській в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Конституцією України в ст.41 та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтями 317, 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише на підставах, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Вимагаючи визнання відповідачів такими, що втратили право користування належним йому житлом, позивач посилається на те, що наявність реєстрації відповідачів в цьому житлі створює дня нього перешкоди у користуванні та розпорядженні своєю власністю.

З огляду на наведене та встановивши, що відповідачі залишаються на час розгляду справи зареєстрованими у ІНФОРМАЦІЯ_2, суд приходить до висновку, що для захисту права власності позивача необхідно усунути перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що відповідачі за зареєстрованим місцем свого проживання не проживають більше шести місяців, без поважних на те причин, те, що відповідачам перешкоди у проживанні за їх зареєстрованим місцем проживання не чиняться, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з кожного із відповідачів по 320,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем (а.с.1).

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - сектор еміграції, громадянства реєстрації фізичних осіб Центрально-Міського РВ КМУ про визнання особи такою, що втратило право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житлом будинку 34 по вул. Гданцівській в м. Кривому Розі.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 320,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя В.В. Сидорак