АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/441/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Пироженко (В.Д.) В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до умов укладеного договору № DNH4КР88030145 від 13 квітня 2006 року ОСОБА_5 13 квітня 2006 року отримав кредит у розмірі 2273,69 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14 квітня 2008 року.

ПАТ КБ « Приватбанк» вказує, що у звязку із порушенням відповідачем взятих на себе зобовязань за кредитним договором, ОСОБА_5 станом на 22 лютого 2012 року має заборгованість в загальній сумі 24 337,56 грн., яка складається з наступного: 2273,70 грн. - заборгованість за кредитом; 8449,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 11979,59 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1135,12 грн. - штраф (процентна складова).

Оскільки ОСОБА_5 не приймає будь-яких заходів, направлених на погашення існуючої заборгованості за кредитним договором, вказує ПАТ КБ «Приватбанк», воно змушене звернутися із відповідним позовом до Соснівського районного суду м. Черкаси та просило постановити судове рішення, яким стягнути із ОСОБА_5 на користь банку заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 24 337,56 грн., а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 243,38 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2016 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_7, вважаючи рішення суду першої інстанції необґрунтованим, постановленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з»ясуванні фактичних обставин справи, а також при невідповідності висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ПАТ КБ «Приватбанк» у повному обсязі.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Як вбачається із наявних матеріалів справи, відповідно до умов укладеного договору № DNH4КР88030145 від 13 квітня 2006 року, ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 2273,69 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14 квітня 2008 року. (а.с.10)

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між сторонами кредитний договір, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_5 в заяві.

У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 22 лютого 2012 року має заборгованість в загальному розмірі 24 337,56 грн., яка складається з наступного: 2273,70 грн. - заборгованість за кредитом; 8449,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 11979,59 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1135,12 грн. - штраф (процентна складова).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» суд першої інстанції обєктивно виходив з того, що позовна заява про стягнення із ОСОБА_5 на користь банку заборгованості за кредитним договором від 13 квітня 2006 року була подана позивачем до суду із пропуском строку позовної давності, встановленого статтею 257 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення - невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, 13 квітня 2006 року відповідач ОСОБА_5 дійсно отримав кредит в сумі 2273,70 грн. на придбання мобільного телефону з кінцевим терміном повернення 14 квітня 2008 року. Спеціальних строків у кредитному договорі сторони не обговорювали.

Враховуючи невиконання ОСОБА_5 зобовязань за договором та виникнення у звязку з цим заборгованості, яку відповідач в добровільному порядку не погашав, позивач 12 квітня 2012 року звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача заборгованості за договором в загальній сумі 24337,56 грн., яка складалась із сум заборгованості за кредитом, процентами, пенею, комісією, штрафів станом на 22 лютого 2012 року.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що строк виконання зобовязання за кредитним договором встановлений до 14 квітня 2008 року, у зв»язку із чим у ПАТ КБ «Приватбанк», починаючи з 15 квітня 2008 року почався перебіг трирічного строку позовної давності.

Оскільки із даним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду лише 12 квітня 2012 року, тому суд першої інстанції правильно зазначив, що позов банком було предявлено поза межами строку позовної давності.

Враховуючи вимоги статті 267 ЦК України щодо того, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення і сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а також приймаючи до уваги заяву представника ОСОБА_5П ОСОБА_8 про застосування строку позовної давності /а.с.87/, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк».

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :