Справа №487/7408/14-ц 05.04.2017 05.04.2017 05.04.2017
Справа 487/7408/14-ц
Провадження № 22ц-784/659/16 Суддя першої інстанції - Нікітін Д.Г.
Категорія 39 Суддя-доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 квітня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем Гавор В.Б.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5 її представника - ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивачки ОСОБА_7 - ОСОБА_2 про розяснення рішення Апеляційного суду Миколаїської області від 22 квітня 2016 року по справіза позовом ОСОБА_8 до Миколаївського міського бюро технічної інвентаризації, Миколаївської міської ради, Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області за участю третьої особи ОСОБА_5 про скасування реєстрації права власності та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

В липні 2014 року ОСОБА_8 звернулася з позовом до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області про скасування реєстрації права власності та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалами Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 січня 2015 року, 18 червня 2015 року та 30 липня 2015 року до участі у справі залучено в якості співвідповідачів - Реєстраційну службу Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, Миколаївську міську раду, Миколаївське міське бюро технічної інвентаризації та в якості третьої особи ОСОБА_5.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 лютого 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 22 квітня 2016 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 лютого 2016 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_7 до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори про зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину за законом скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Вимоги ОСОБА_7 до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори про зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину за законом задоволені частково. Визнано неправомірною відмову Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 9 серпня 2013 року щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_7

Зобовязано Третю Миколаївську державну нотаріальну контору розглянути питання щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_9, померлого 9 листопада 2010 року. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

16 лютого 2017 року представник позивачки ОСОБА_2 подала заяву, в якій просила розяснити яким чином нотаріус та державна виконавча служба повинні виконати зазначене вище рішення суду та які дії їм необхідно вчинити.

В запереченнях на заяву про розяснення рішення, третя особа ОСОБА_5 просила у задоволені заяви відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у справі, колегія вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В силу зазначеної норми процесуального права, розяснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Згідно ч.2 ст. 221 ЦПК України подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

В розясненнях, що містяться в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року вказано, що розяснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання.

Як вбачається із змісту позовної заяви та матеріалів справи, судом розглядалися вимоги ОСОБА_7 про скасування незаконної реєстрації за ОСОБА_5 в реєстрі речових прав на майно та вилучити свідоцтво на право власності як недійсне, зобовязати Третю Миколаївську державну нотаріальну контору видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок №2 по вул. Молдавській, в с. Мала Корениха в м. Миколаєві та зареєструвати за нею право власності на вказаний будинок.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 лютого 2016 року у задоволені позову відмовлено (т. 2 а.с.207-209).

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 22 квітня 2016 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 лютого 2016 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_7 до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори про зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину за законом скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Вимоги ОСОБА_7 до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори про зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину за законом задоволені частково. Визнано неправомірною відмову Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 9 серпня 2013 року щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_7

Зобовязано Третю Миколаївську державну нотаріальну контору розглянути питання щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_9, померлого 9 листопада 2010 року. В іншій частині рішення суду залишено без змін (т. 2 а.с. 373-375).

На підставі вказаного рішення суду Заводським районним судом м. Миколаєва 14 червня 2016 року було видано виконавчий лист №2/487/59/16р. про зобовязання Третю Миколаївську державну нотаріальну контору розглянути питання щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_9, померлого 22 листопада 2010 року (т. 3 а.с.188).

Постановою заступника начальника Заводського відділу ДВС ОСОБА_10 від 24 червня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП №51479717 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/487/59/16р. від 14 червня 2016 року (т. 3 а.с.189).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

1 липня 2016 року виконавче провадження ВП №51479717 щодо виконання вказаного вище виконавчого документа на підставі п.8 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено, про що свідчить копія постанови заступника начальника Заводського відділу ДВС ОСОБА_10 (т. 3 а.с. 123-124).

Прийняття вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження передував лист завідуючого Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою від 30 червня 2016 року, з якого вбачається про розгляд нотаріальною конторою питання щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_9 (т. 3 а.с. 190, 192).

Отже, встановлене свідчить про фактичне виконання рішення суду, яке просить розяснити представник позивачки, що законом не передбачено.

Крім того, постанова заступника начальника Заводського відділу ДВС ОСОБА_10 від 1 липня 2016 року про закінчення виконавчого провадження була предметом розгляду в суді та ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 жовтня 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на дії (бездіяльність) Заводського відділ ДВС відмовлено (т. 3 а.с.209).

Виходячи з наведеного, в задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_7 ОСОБА_2 про розяснення рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 22 квітня 2016 року слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 221, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_7 ОСОБА_2 про розяснення рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 22 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_8 до Миколаївського міського бюро технічної інвентаризації, Миколаївської міської ради, Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області про скасування реєстрації права власності та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_11