Справа № 538/1586/16-ц
Провадження № 2/538/146/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Алтухової О.С.,

при секретарі Волошиній Л.О.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 02 грудня 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на шлюб та сім'ю, постійних сварок, відсутності взаємоповаги та взаєморозуміння. Просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання позивач не з"явилась, надіславши до суду заяву про слухання справи без її участі, вимоги позову підтримала.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що шлюбні стосунки не підтримують, так як дружина з дітьми виїхала проживати в іншу область, вони мешкають за різними адресами, хотів примиритися, позовні вимоги визнав частково, в частині розірвання шлюбу, він бажає зберегти родину.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого.

Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 02 грудня 2002 року, про що виконкомом Погарщинської сільської ради Лохвицького району, зроблено актовий запис № 06 ( а. с. 5 - свідоцтво про шлюб). Сторони мають дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 7, 8 - копія свідоцтва про народження).

Згідно п. 10 роз'яснень ППВС України №11, від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч.ч.3,4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, мають окремий бюджет, сімя фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків позивач вважає неможливим, судом надавався строк на примирення, але жодних заходів для врегулювання подружніх відносин сторонами вжито не було.

Таким чином, судом зясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхнім дітям.

У звязку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову в частинні розірвання шлюбу.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Носенко».

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії І-КЕ № 090487, сторони є батьками ОСОБА_3, яка народилася 23.12.2002 року ( а.с. 8 - копія свідоцтва про народження ).

Згідно свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 094678, сторони є батьками ОСОБА_4, який народився 31.07.2009 року ( а.с. 7 - копія свідоцтва про народження ).

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, інших аліментних зобов'язань не має.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 17.05.2017 року внесені зміни до ст. 182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до перехідних положень цього Закону він набирає чинності через місяць з дня його опублікування, Закон опубліковано 08.06.2017 року в газеті «Голос України» № 102, тобто він набрав чинності 08.07.2017 року.

Тому при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд керується нормою ч. 2 ст. 182 СК України, яка діяла на час подачі позову, якою передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і застосувує її до часу набрання чинності змін у законодавстві.

З огляду на зазначене вище, суд, вважає можливим здійснити стягнення аліментів у даній справі у розмірі 1/3 частки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме внесеним до ч. 2 ст. 182 СК України змінам, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.07.2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 05.10.2016 року і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дітей.

Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, позивач наполягає на задоволенні вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову 05 жовня 2016 року по 07.07.2017 року, а з 08.07.2017 року 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття.

В силу статті 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 551,20 гривень у дохід держави за позовну вимогу про стягнення аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112, 113, ч. 1 ст. 179, ст. ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 02 грудня 2002 року виконкомом Погарщинської сільської ради Лохвицького району, актовий запис № 06 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « Носенко ».

Стягнути зОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову 05 жовтня 2016 року по 07 липня 2017 року, а з 08 липня 2017 року аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними повноліття, щомісячно, на користь матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 551 ( п'ятсот п'ятдесят однієї) гривні 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 551 ( п'ятсот п'ятдесят однієї) гривні 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Лохвицький районний суд Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Лохвицького

районного суду Полтавської області ОСОБА_5