Справа № 152/453/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 квітня 2017 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря Палій М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

у с т а н о в и в:

15 березня 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів, у якому зазначила, що 26 лютого 1995 року вона одружилась з відповідачем. Від шлюбу у них є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на сина у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає, хоча має можливість і обовязок це робити.

У судове засідання позивач не зявилась, однак до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, проте, від нього 11 квітня 2017 року надійшла заява, у якій відповідач справу просить розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія І-АМ № 276787 (а.с. 4).

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія 1-АМ № 137601 (а.с. 5).

Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що вбачається із довідки, виданої виконкомом Шаргородської міської ради Вінницької області № 1002 від 14 березня 2017 року (а.с. 7).

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, оскільки доказів протилежного він не надав.

Отже, судом установлено, що відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини.

Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі СК України).

Так, відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтями 180-182, 184, 191 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зазначений розмір, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки право позивача та її неповнолітньої дитини на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту.

Отже, суд вважає, що розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача на сина ОСОБА_4, повинен бути визначений у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач ніде не працює, у розмірі по 1500 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття, що відповідатиме ст. 184 СК України.

Таким чином, позов підлягає задоволенню. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів сина, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який він б мав тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі, у розмірі по 1500 (тисячу пятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 15 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення, в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Згідно зі статтями. 223, 228, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Войнаровський