Справа № 212/847/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу № 212/847/17-ц, 2/212/1270/17, за участі сторін: позивача ОСОБА_2, представника позивача адвоката ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради - ОСОБА_5, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права користування житловим приміщенням та вселення в житлове приміщення, треті особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «РОСАВА КР», Виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право користування жилим приміщенням квартирою № 42 у будинку № 101 по вулиці Кропивницького м. Кривого Рогу та вселити її в квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що її батьку ОСОБА_6 за місцем його роботи у 1977 році була надана трьохкімнатна квартира АДРЕСА_2, наймачем якої він став, а її мати та діти, являлися членами його сім'ї. Вся їх сім'я заселилася і стала користуватися цією квартирою з 1977 року. Вона також стала проживати в цій квартирі і в 1977 році була зареєстрована в ній, де і зареєстрована до теперішнього часу. 21.10.1986 року її батько, ОСОБА_6, помер, а 20.04.2003 р. померла її мати, ОСОБА_7 Спірна квартира після смерті ОСОБА_6І не переоформлялася і на теперішній час наймачем квартири являється покійний батько ОСОБА_6 Після смерті матері в квартирі продовжували проживати вона і її брат ОСОБА_8 12.03.2004 року в квартирі була зареєстрована відповідач з дітьми: сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сином ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона являється інвалідом 2 групи з дитинства та перебуває на обліку в Криворізькому психоневрологічному диспансері по поводу психічного захворювання з дитинства. З того часу , як відповідач ОСОБА_4 зареєструвалася в квартирі, вона постійно намагалася виселити її та переселити на інше місце проживання. Вона стала перешкоджати проживати в квартирі. В силу свого захворювання вона не може протистояти відповідачу, не має можливості захистити свої інтереси і під тиском відповідача їй прийшлося зняти жиле приміщення, в якому проживала до 2013 року. У 2013 році відповідач виселилася з дітьми з квартири, шлюб з її братом розірвала і по день його смерті в квартирі не проживала. Після того, як відповідач виселилася з квартири, у 2013 році вона повернулася до квартири і стала проживати в ній разом з братом ОСОБА_8, і проживала до липня 2016 року. ЇЇ брат був наркоманом, для придбання наркотиків продав все майно, яке знаходилося в квартирі, забирав у неї пенсію та витрачав кошти на придбання наркотиків, вимагав гроші і, коли вона не давала, постійно погрожував розправою, перешкоджав проживати в квартирі і в липні 2016 року вигнав, не став пускати її в квартиру і вона змушена була залишити квартиру та наняти житло для проживання, таким чином, квартиру вона залишили з поважної причини. Все її майно залишилося в квартирі. 15.10.2016 року ОСОБА_8 помер, його колишня дружина після його смерті, в той же день, замінила замки на дверях і не стала пускати її в квартиру, не дала можливості заселитися в квартиру та перешкоджає проживати в ній. Вона неодноразово зверталася до неї з проханням дати ключі від квартири та дати можливість вселитися, але відповідач у добровільному порядку не бажає впустити її в квартиру і надати можливість вселитися, у зв'язку з цим вона змушена тимчасово знімати житло, так як іншого житла, крім вказаної квартири, не має. В квартирі на цей час ніхто не проживає, що підтверджується актом від 24.01.2017 року. Вважає, що відповідач своїми діями порушує її законі права та інтереси і для захисту порушеного права на житло, змушена звернутися до суду з цим позовом.

14.02.2017 року, разом з позовною заявою позивачкою було подано заяву про звільнення від сплати судового збору (а.с.4), оскільки її матеріальний стан не дозволяє їй його сплатити при зверненні до суду, вона є інвалідом 2-ї групи з дитинства (а.с. 5), не працює, є пенсіонеркою (а.с.6), отримує мінімальну пенсію та інших доходів не має.

Також, 14.02.2017 року позивачкою було подано до суду заяву про виклик свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, які можуть підтвердити, що вона мешкала у спірній квартирі з 1977 року, що відповідач та її чоловік ОСОБА_8 чинили їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням (а.с.7).

Ухвалою суду від 16.02.2017 року заяву позивачки ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору було задоволено. (а.с.25).

20.02.2017 року судом було направлено запит до Відділу адресно довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області для отримання відомостей щодо реєстрації місця проживання та інших персональних даних, що міститься в картотеці реєстраційного обліку відділу про відповідача у справі ОСОБА_4 з метою виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України (а.с.26).

17.03.2017 року судом отримано відповідь (а.с.27) на вищевказаний запит та ухвалою від 21.03.2017 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні без проведення попереднього судового засідання (а.с.28).

24.03.2017 року відкрито провадження у справі та ухвалу про відкриття провадження з додатками направлено сторонам у справі (а.с. 29).

Справа розглядається за правилами, що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року ( далі ЦПК України), що передбачено ч.1п.9 Розділу X111 Перехідні Положення ЦПК України.

У судовому засіданні позивач та її представник, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені у позові.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що ніяких перешкод у користуванні позивачці вона не чинить. Квартира знаходилась у антисанітарному стані. Вона за власні кошти зробила у ній ремонт та сплачує борги за комунальні послуги. Позивач участі у ремонті та оплаті комунальних послуг не приймала та не приймає. Разом з тим вона не заперечує щодо проживання позивача у спірній квартирі.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - ОСББ «РОСАВА КР» до судового засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, письмових заяв чи клопотань про розгляд справи за їх відсутності та відгуку щодо позовних вимог до суду не подав.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та просила прийняти рішення на розсуд суду, згідно вимог діючого законодавства.

29.06.2017 року під час розгляду справи відповідачкою ОСОБА_4 було заявлене клопотання про витребування з ТОВ « КК «ДОМ.КОМ» ордеру на спірну квартиру , щодо якого сторони не заперечували та яке було судом задоволено (а.с. 49 зворотній бік).

Також, 29.06.2017 року судом, під час розгляду справи було встановлено, що майбутнє рішення у справі може вплинути на права та обовязки особи, яка не бере у ній участі, а тому судом із власної ініціативи ухвалою від 29.06.2017 року залучив до справи третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСББ «РОСАВА КР» (а.с.51).

03.07.2017 року з метою повного та всебічного розгляду справи судом було направлено запит до ТОВ «КК «ДОМ.КОМ» з проханням направити на адресу суду належним чином завірену копію ордеру на квартиру №42, що розташована у будинку №101 по вул.Кропивницького в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.53).

27.07.2017 року судом було повторно направлено запит до ТОВ «КК «ДОМ.КОМ» з проханням направити на адресу суду належним чином завірену копію ордеру на вищевказану квартиру (а.с.57).

21.09.2017 року у судовому засіданні представником позивача ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 було заявлено клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи виконавчий комітет Покровської районної у місті Ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 21.09.2017 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - виконавчий комітет Покровської районної у місті Ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.62).

Також, ухвалою суду від 21.09.2017 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про витребування доказів судом задоволено та ухвалено витребувати з міського архіву копії рішення виконкому Криворізької міської ради та ордер про виділення у користування квартири №42, що розташована у будинку №101 по вул. Кропивницького в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.65).

14.11.2017 року допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона є сусідкою сторін у справі. У 2002 році, після смерті ОСОБА_7 у спірній квартирі мешкало дві сімї, сімя ОСОБА_8 та сімя ОСОБА_2. Приблизно через рік, ОСОБА_2 поїхала мешкати до Миколаївської області, але при цьому вона періодично приїздила до м. Кривий Ріг. З 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8 почали мешкати разом у спірній квартирі. ОСОБА_8 під час спільного проживання з ОСОБА_2 ображав її та вона була змушена виїхати з квартири. У 2016 році ОСОБА_8 помер та до спірної квартири вселилась відповідач ОСОБА_4 і мешкає там зі своїм співмешканцем та дітьми. На сьогоднішній час позивач мешкає у орендованій квартирі.

Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши обставини справи, допитавши свідків, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За правилами ст. 16 ЦК України, особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до ордеру №870, що виданий на підставі рішення виконкому Жовтневої ради депутатів трудящих міста від 08.04.1977 року №148, ОСОБА_6, сім`я якого складається з пяти чоловік, надано право на зайняття трьох кімнат в квартирі АДРЕСА_3. Склад сім`ї: ОСОБА_6 наймач, ОСОБА_7 дружина, ОСОБА_14 син, ОСОБА_15 дочка, ОСОБА_8 син. (а.с. 75).

ОСОБА_6 помер 21.10.1986 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 08.05.2015 року серії І-КИ №627303 (а.с.13).

ОСОБА_7 померла 20.03.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 21.04.2003 року серії 1-КИ №496421 (а.с.14).

Також, судом встановлено, що станом на 26.01.2017 року квартиронаймачем квартири АДРЕСА_4 є померлий ОСОБА_6, який зареєстрований за вказаною адресою. Крім цього, за цією адресою зареєстровано ще чотири особи, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4 (а.с.20).

Відповідно до акту посвідченого головою правління ОСББ «РОСАВА КР» ОСОБА_16 від 24.01.2017 року, за спірною адресою зареєстровані, але не мешкають ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4 (а.с.21).

Позивачка є інвалідом 2 групи з дитинства та перебуває на обліку в Криворізькому психоневрологічному диспансері з приводу психічного захворювання з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с. 5).

Крім цього з пояснень сторін встановлено, що з 2004 року в спірній кватирі були зареєстровані відповідач з дітьми. Відповідач ОСОБА_4 на той час була дружиною ОСОБА_8, який є братом позивачки та помер 15.10.2016 року. Внаслідок неприязних відносин між позивачкою і відповідачкою, позивач ОСОБА_2 була вимушена припинити користування спірним житловим приміщенням.

Вказана обставина в судовому засіданні підтверджується показами свідка та не заперечується відповідачкою, яка також зазначила, що не заперечує проти користування позивачкою спірним житловим приміщенням.

Згідно ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлена строки провадиться в судовому порядку.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка припинила користування житловим приміщенням з поважних причин, оскільки після смерті батьків, з моменту реєстрації у спірній квартирі відповідачки з дітьми, стосунки між сторонами стали напруженими, в зв'язку з намаганням відповідачки виселити позивачку, що підтверджується також рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2010 року, яке міститься у матеріалах цивільної справи № 2-821/2010, яка оглядалася судом у судовому засіданні, то суд вважає, що в даному випадку вбачаються підстави для задоволення позову в частині вселення позивачки до спірної квартири.

Відповідно до акту від 10.07.2017 року, складеного сусідами: ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_18 та посвідченого головою правління ОСББ «РОСАВА КР» ОСОБА_19, позивач мешкала у спірній квартирі з 2013 по липень 2016 року разом з братом ОСОБА_8, який з липня 2016 року почав здійснювати позивачці перешкоди у спільному мешканні, а тому позивачка пішла з квартири з поважної причини. ОСОБА_4 у спірній квартирі не мешкала на той час та вселилася до неї після смерті ОСОБА_8

Відповідно до вимог ст. 156 ЖК У РСР члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України.

За правилами ч. 4 ст. 109 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК України).

Обґрунтовуючи свої доводи, позивачка вказувала, що вона фізично не могла проживати у спірній квартирі, оскільки не могла потрапити до неї, після смерті її брата ОСОБА_8. відповідачкою було замінено замки у дверях, а тому вона змушена винаймати кватиру.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України установлено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в сукупності.

Судом встановлено, що позивачка є членом сімї наймача, місце її проживання зареєстровано саме у квартирі АДРЕСА_4.

Оскільки позивачка була позбавлена житла без рішення суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо вселення її до спірної квартири є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У частині позовних вимог щодо визнання права користування спірною квартирою суд вважає за необхідне відмовити, оскільки право користування виникло у позивача з моменту вселення у квартиру АДРЕСА_5 м ОСОБА_1, як члена сім`ї власника.

Таким чином, враховуючи вищевказане, дослідивши та перевіривши надані докази в їх сукупності, враховуючи встановлене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. т. ст. 10, 12, 13, 81, 229, 263-265 ЦПК України (у редакції ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3.10.2017 року № 2147-VIII), Перехідними положеннями ЦПК України, ст., ст. 9. 71-72 Житлового кодексу України, ст. ст. 3, 11, 16, 405 Цивільного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, у квартиру АДРЕСА_6.

У іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_20, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. Н. Борис