Справа №717/204/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Кельменецький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого - судді: Туржанського В.В.

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням (житлом), яке розташоване: вул. О. Гончара, № 12 смт. Кельменці Чернівецька область. Судові витрати понесені із оплатою судового збору залишає за собою.

У якості підстав позову позивачка зазначила, що 29 липня 2013 року відповідачка ОСОБА_2 продала їй житловий будинок, що знаходиться по вулиці Гончара, 12 в смт. Кельменці Кельменецького району Чернівецької області. Відповідачі в будинку зареєстровані, але не проживають з 29 липня 2013 року, тому позичка просить визнати їх таким, що втратив право на користування житлом.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи. Повістки вручені виконавчому органу місцевого самоврядування за їх зареєстрованим місцем проживання.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася та подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Судом досліджені наступні докази: копію договору купівлі-продажу житлового будинку від 29 липня 2013 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №7077567 сформованого 29 липня 2013 року, копію договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 29 липня 2013 року, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7083784 сформованого 29 липня 2013 року, копію будинкової книги будинку №12 по вул. Гончара, 12 у смт. Кельменці, копію договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 30 липня 2013 року, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7218494 сформованого 30 липня 2013 року, копію повідомлення про надання субсидій № 010807, копію технічного паспорту на житловий будинок № 12 по вул. О. Гончара у смт. Кельменці, лист Кельменецької селищної ради №218 від 21.03.2017 року.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 29 липня 2013 року є власником житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, які розташовані по вул. О. Гончара, 12 у смт. Кельменці Кельменецького району Чернівецької області. Позивачка купила цей будинок у відповідачки ОСОБА_2

У вищевказаному житловому будинку 11 жовтня 2005 року зареєстровані, але не проживають відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Вказані обставини стверджуються взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими.

Позивачка як власник житла не бажає щоб відповідачі проживали у належному їй житлі.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу УРСР (далі ЖК УРСР), які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сімї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сімї на користування цим будинком.

Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих обєктів, Закон не передбачив при переході прав і обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сімї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири) (на відміну від договору найму (оренди) житла ст. ст. 810, 814 ЦК України) .

Частина 4 ст. 156 ЖК УРСР передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сімї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Таким чином, право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Згідно з положеннями ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Договір про користування будинком між сторонами, а також між відповідачем ОСОБА_3 та попереднім власником цього житла ОСОБА_2 не укладався. Відповідачі не надали суду доказів, які б стверджували, що такі договори були укладений.

За таких обставин, суд вважає, що припинення права власності ОСОБА_2 на спірний будинок за відсутності відповідного договору з новим власником за змістом ст.ст. 383, 405 ЦК України та ст.ст. 150, 156 ЖК України припиняє право відповідача ОСОБА_3 на користування цим житлом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Суд також враховує, що така позиція висловлена Верховним Судом України в його ухвалах від 21 липня та 12 травня 2010 року.

Згідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком № 12 по вул. О. Гончара у смт. Кельменці Кельменецького району Чернівецької області, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

На підставі ст.ст. 150, 156 ЖК УРСР, ст.ст. 317, ч.1 ст. 346, 383,405 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 15, 79, 88, 130, 174, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житлом, а саме житловим будинком № 12 по вул. О. Гончара у смт. Кельменці Кельменецького району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Чернівецької області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Кельменецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: