Справа № 461/952/15-ц
Провадження № 2/461/48/17
УХВАЛА

про забезпечення позову

11.04.2017

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Мисько Х.М.,

при секретарі - Коружинець Н.В.,

з участю позивача, представника третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представників позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

представника відповідача Галицької районної адміністрації Львівської міської ради - Мартин О.В.,

представника органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради - Фридрака В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду клопотання представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_6, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_11, орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа із самостійними вимогами - ОСОБА_1, про скасування розпоряджень Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №101 «Про розгляд заяви ОСОБА_6.» від 27 січня 2006 року та №116 «Про розгляд заяви ОСОБА_6.» від 30 січня 2006 року, скасування державної реєстрації права власності та зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_6, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_11, орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа із самостійними вимогами - ОСОБА_1, про скасування розпоряджень Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №101 «Про розгляд заяви ОСОБА_6.» від 27 січня 2006 року та №116 «Про розгляд заяви ОСОБА_6.» від 30 січня 2006 року, скасування державної реєстрації права власності та зобов'язання до вчинення дій.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 подала клопотання про забезпечення позову, в якому просить накласти арешт на житлову квартиру АДРЕСА_2, право власності на яку належить згідно витягу про реєстрацію права власності ОСОБА_6; заборонити всім суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження об'єкта нерухомості: квартири АДРЕСА_2; заборонити виселяти та знімати з реєстрації мешканців вищевказаної квартири, а також вселяти інших осіб до неї, іншим чином користуватись, володіти та розпоряджатись ним, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами; копію ухвали направити до Управління державної реєстрації Львівської міської ради, державної міграційної служби у Львівській області, відповідачам.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у справі №813/4993/15 скасовано реєстрацію декларації №ЛВ36 від 25 листопада 2013 року про готовність об'єкта до експлуатації (квартири АДРЕСА_2). Вказує, що скасована декларація була підставою для реєстрації права власності на вказану квартиру, а скасування такої є підставою для скасування реєстрації права власності. Вважає, що існує загроза незаконного відчуження вказаної квартири, оскільки очевидно, що реєстрація права власності на таку є сумнівною.

В судовому засіданні позивач, який одночасно являється представником третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1, та його представники клопотання про забезпечення позову підтримали та просили таке задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

Представник відповідача Галицької районної адміністрації ЛМР та представник третьої особи органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації ЛМР в судовому засіданні при вирішенні клопотання поклались на розсуд суду.

Решта учасників процесу в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання у їх відсутності.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ст.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Враховуючи положення вищевказаних норм, суд приходить до висновку, що клопотання про забезпечення позову в частині вимоги заборонити всім суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження об'єкта нерухомості: квартири АДРЕСА_2, є підставним та підлягає до задоволення.

Разом з тим, вимога про накладення арешту на житлову квартиру АДРЕСА_2, право власності на яку належить згідно витягу про реєстрацію права власності ОСОБА_6 до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Таким чином, у даному випадку має місце спір немайнового характеру, а тому відсутні підстави для накладення арешту на квартиру.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у справі №876/606/17, такою визнано протиправною та скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ЛВ 36 від 25 листопада 2013 року.

Однак, на думку суду, скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації не тягне за собою негайного та безумовного скасування права власності на квартиру.

При цьому суд приймає до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів для унеможливлення зловживання позивачем своїм правом, яке може порушити права відповідача.

Крім цього, суд приходить до висновку, що клопотання про забезпечення позову в частині заборони виселяти та знімати з реєстрації мешканців вищевказаної квартири, а також вселяти інших осіб до неї, іншим чином користуватись, володіти та розпоряджатись ним, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами, не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані неповнолітній син відповідача - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки з місця проживання про склад сімї і прописку, видану ЛКП «Каменяр-Центр» 14 січня 2006 року №176 (т.1 а.с.39).

Крім цього, позивачем не доведена відповідність та співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати, не подано жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, а тому у суду відсутні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та інтересів позивача, а також до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на квартиру та заборони виселяти та знімати з реєстрації мешканців вищевказаної квартири, а також вселяти інших осіб до неї, іншим чином користуватись, володіти та розпоряджатись ним, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами - слід відмовити.

Щодо клопотання в частині направлення копії ухвали до Управління державної реєстрації Львівської міської ради, державної міграційної служби у Львівській області, відповідачам, суд роз'яснює, що відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

клопотання задоволити частково.

Заборонити всім суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження об'єкта нерухомості: квартири АДРЕСА_2.

В задоволенні решти клопотання - відмовити.

Інші відомості, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» - відсутні.

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - три роки з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення або в порядку ч.2 ст.294 ЦПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Мисько Х.М.