Справа № 273/1430/17
Провадження № 4-с/273/7/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, заінтерисована особа: ОСОБА_3 про бездіяльність державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В :

До Баранівського районного суду Житомирської області звернувся ПАТ «Родовід Банк» із скаргою на дії дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, заінтерисована особа: ОСОБА_3 про бездіяльність державного виконавця.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 01.02.2013 року Баранівським районним судом Житомирської області було ухвалено рішення у цивільній справі №0602/1632/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

27.06.2013 року на підставі вищезазначеного рішення АТ «Родовід Банк» отримав виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

АТ «Родовід Банк» звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про відкриття виконавчого провадження, за якою було відкрито виконавче провадження №52247624 з примусового виконання виконавчого листа.

14.11.2017 року АТ «Родовід Банк» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.11.2017 року, яка винесена головним державним виконавчем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу встановлено те, що державним виконавцем не виявлено належного боржникові майна, на яке можливо звернути стягнення.

АТ «Родовід Банк» як стягувач вважає, що головним державним виконавцем Відділу територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 по виконавчому провадженні №52247624 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з порушенням норм ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження» внаслідок чого не здійснено усі необхідні дії, які предбачені Законом України «Про виконавче провадження» для виконання виконавчого листа.

З огляду на викладене, АТ «Родовід Банк» звернувся до суду із даною скаргою.

В судове засідання представник ПАТ «Родовід Банк» не зявився, до суду надійшла заява про можливість розгляду справи без участі представника ПАТ «Родовід Банк» та позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

ОСОБА_4 державний виконавець в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв. Зава про відкладення розгляду справи від відповідача не надходила.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомляв, заяву про відкладення справи до суду не подавав.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ст. 6 Закону). Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Законом.

Законодавством України на державного виконавця покладається обов'язок вживати необхідних заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Завершальними стадіями виконавчого провадження є повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження. Виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, окрім іншого, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення (п.2 ч.1 ст.47 Закону).

В судовому засіданні встановлено, що 27.06.2013 року Баранівським районним судом Житомирської області видано виконавчий лист у справі №0602/1632/2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» 846837 доларів США 86 центів, крім того судові витрати, в сумі 804 грн. 75 коп. (а.с. 6).

14.11.2017 року від Відділу на адресу АТ «Родовід Банк» надійшла постанова від 06.11.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 5 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Як вбачається із матеріалів справи державним виконавцем не було надано доказів щодо вчинення всіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду.

Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну.

В підсилення своєї правової позиці, суд звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях по справах «Шмалько проти України» та «ОСОБА_5 проти Італії» наголошував, що права на звернення до суду та виконання судового рішення, гарантовані статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це складова права на справедливий судовий захист, яка також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

В рішенні «Войтенко проти України» Європейський Суд з прав людини знову повторює, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок.

Зважаючи на те, що відповідач не зявився досу, більше того, не подав ні заперечень проти скарги, ні документів які б спростовували б її, суд прийшов до висновку, що дії державного виконавця при винесенні постанови про повернення виконавчого документа від 06.11.2017 року (ВП 52247624) є неправомірними, а тому дана скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Нормами Закону України «Про судовий збір» не передбачено сплату судового збору за подання скарги на дії дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України. Доказів понесення сторонами судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору матеріали справи не містять, в зв`язку з чим судові витрати стягненню з заявника, органів державної служби не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України , суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06.11.2017 року (ВП 52247624) з примусового виконання рішення Баранівського районного суду Житомирської області- неправомірними.

Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06.11.2017 року (ВП №52247624) з примусового виконання рішення Баранівського районного суду Житомирської області винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 - скасувати.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Є.А. Новицький