РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

11 грудня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В. В.

з участю секретаря Іванової О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення суми,

у с т а н о в и в:

14.09.2017 року від Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30.04.2015 року в розмірі 10000 грн. 00 коп. та судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.04.2015 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.07.2017 року має заборгованість - 37324 грн. 64 коп., яка складається з наступного: 14206 грн. 25 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 7627 грн. 75 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом; 13237 грн. 09 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. штрафу (фіксована частина); 1753 грн. 55 коп. - штрафу (процентна складова).

Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред'явлення в суді даного позову.

Належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з'явилися.

Представник позивача ОСОБА_2 подав заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся повістками, направленими рекомендованими листами на адресу зареєстрованого місця проживання. Рекомендовані листи повернулися не врученими з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". Про причини неявки до суду відповідач не повідомив, будь-яких заяв не подавав.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, від якого не надійшло заяви про судовий розгляд за його відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

30.04.2015 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а. с. 6, 7, 8-22).

Згідно розрахунків, наданих позивачем, станом на 19.07.2017 року за вказаним кредитним договором з боку відповідача мається заборгованість - 37324 грн. 64 коп., яка складається з наступного: 14206 грн. 25 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 7627 грн. 75 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом; 13237 грн. 09 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. штрафу (фіксована частина); 1753 грн. 55 коп. - штрафу (процентна складова). (а. с. 5).

У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладанням кредитного договору б/н від 30.04.2015 року та наявності з боку відповідача невиконаних зобов'язань за цим договором.

Внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору від 30.04.2015 року, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору.

Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Водночас, слід взяти до уваги, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21.10.2015 року №6-2003цс15, постанові від 11.10.2017 року №6-1374цс17.

Зважаючи на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені, яка підлягає задоволенню, з метою дотримання заборони щодо подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, в частині позовних вимог щодо стягнення штрафів, а саме: 500,00 грн. штрафу (фіксованої частини); 1753 грн. 55 коп. штрафу (процентної складової) за порушення умов договору належить відмовити.

За таких обставин, позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 30.04.2015 року, станом на 19.07.2017 року, в розмірі 35071 грн. 09 коп., яка складається з наступного: 14206 грн. 25 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 7627 грн. 75 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом; 13237 грн. 09 коп. - пеня.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, ч. 2 ст. 197, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 35071 (тридцять п'ять тисяч сімдесят одну) грн. 09 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 30.04.2015 року, станом на 19.07.2017 року, які перерахувати на рахунок №3111, МФО 305299.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 1503 (одну тисячу п'ятсот три) грн. 39 коп. витрат по сплаті судового збору, які перерахувати на рахунок №3111, МФО 305299.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: