Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду № 5 цивільну справу за позовом Моторно (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодуванння в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодуванння, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28.07.2015 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_1, відповідач по справі, рухаючись в м. Біла Церква, керуючи транспортним засобом МАЗ д.н.з. НОМЕР_1 при здійсненні маневру, не врахував дорожню обстановку та габарити транспортного засобу, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів. На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2015 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2. Вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 27040,49 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого авто звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з заявою та копією полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/4999655 з терміном дії з 10.04.2014 до 09.04.2015 р. На виконання умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів Моторно (транспортне) страхове бюро України 12.08.2015р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 22 533 грн. Оскільки позивач здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу ОСОБА_1, який спричинив ДТП і не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача 22 533 грн. понесених витрат, 1187,00 грн. послуги аварійного комісара та стягнути сплачений позивачем судовий збір.

Позивач не направив в судове засідання свого представника, подали суду заяву де просить справу розглядати без участі їхнього представника, позов підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив позовні вимоги, падав суду заперечення на позов.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту постанови судді Апеляційного суду Київської області вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом МАЗ д.н.з. НОМЕР_1 в м. Біла Церква 28.07.2014 року, при здійсненні маневру, не врахував дорожню обстановку та габарити транспортного засобу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2.

Встановлено, що станом на 28.07.2015 року і на липень 2014 водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджена постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2015 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2. Вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 27040,49 грн.

Позивач зазначає, що на підставі полісу АС/4999655 Моторно (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування потерпілій особі ОСОБА_2 в розмірі 22 533 грн., що підтверджується копією наказу МТСБУ від №4019 від 10.08.2015р. та копією платіжного доручення №4019 від 10.08.2015р.

Слід зазначити, що позивач направив суду заяву де просив розглянути справу на підставі вже поданих документів.

Представник відповідача , не визнаючи позов, зазначив, що 28.07.2015 року ОСОБА_1 в жодну ДТП не потрапляв, позивач не надав до суду належного та допустимого доказу, який би цей факт підтверджував. Постанова Білоцерківського міськрайонного суду від 23.04.2015 року не є доказом цього факту, оскільки винесена раніше за вказану в позові дату ДТП, крім того, позивачем не надано доказів, що вказана постанова набрала законної сили. Одночасно на підтвердження факту виплати страхового відшкодування позивачем надано копію наказу на виплату, згідно якого ОСОБА_2 було перераховано 22533,74 грн., але вказаний документ не доводить той факт, що вказані кошти були перераховані банком та отримані ОСОБА_2 Відповідач не знає особу на прізвище ОСОБА_2 Вказаний платіжний документ не містить жодного підпису та відтиску печатки банківської установи, позивач не подав до суду належних доказів, які б підтверджували обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх позовних вимог.

При вирішенні справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: пунктом 38.1.1. передбачено, що до страхувальника або водія забезпеченоготранспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом

лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Підпункт "а" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 в редакції

Закону N 3045-VI ( 3045-17 ) від 17.02.2011 б) якщо він керував транспортним засобом без права накерування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання

лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); Підпункт "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 в редакції Закону N 3045-VI

( 3045-17 ) від 17.02.2011 р. г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в

установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху ( 1306-2001-п ); ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов,

визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору

страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування); Підпункт 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 доповнено підпунктом "д" згідно із Законом N 3045-VI ( 3045-17 ) від 17.02.2011 .

Даний перелік підстав, що надають право звернення страховика після виплати страхового відшкодування з регресним позовом, є вичерпним.

Відповідно до до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач не подав належних та допустимих доказів в підтвердження своїх позовних вимог. Натомість письмові докази на підставі яких позивач просив провести розгляд даної справи мають розбіжності з викладеними обставинами в позовній заяві. Зокрема, до наказу про відшкодування шкоди ОСОБА_2, позивачем не додано належного письмового доказу про перерахування коштів ОСОБА_2 Копія платіжного доручення від 12.08.2015 р. не має жодного підпису, печатки. Тобто, факт отримання коштів власником пошкодженого ТЗ не доведено. Ні учасника ДТП водія ОСОБА_3 ні ОСОБА_2 не включено учасником судового процесу. Крім того, сама Довідка №1 від 09.07.2015р. містить дату ДТП за участю відповідача 28.07.2014 року, що також, підтверджується і постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 15.06.2015р., а в позовній заяві та інших документах йде мова про ДТП від 28.07.2015 року.

Позивачем не вказано підстави регресної вимоги до відповідача відповідно до норм Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.38).

Даючи оцінку наданим суду доказам, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення за недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.22, 979ЦК України, ст.ст. 33,38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10,59, 60, 88, 158, 212 - 215, 296 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Моторно (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4