Справа № 308/6308/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2017 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання - Коціпак З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

У позовній заяві представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 07.02.1997 року.

Зазначає, що за час спільного проживання у шлюбі сторонами було придбано нерухоме майно:

трикімнатна квартира, загальною площею 66,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, придбана на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4;

трикімнатна квартира, загальною площею 66,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, придбана на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5;

житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 98,22 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3, що належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1, виданого В. Бистрянською сільською радою 13.07.2006 року за № 55 на підставі рішення виконкому ради № 13 від 26.06.2006 року;

земельну ділянку розміром 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, на підставі договору купівлі-продажу від 24.01.2014 року.

Зазначає, що позивач хоче розділити майно, що нажито сторонами за час шлюбу порівну. Вказані квартири перебувають у приватній спільній частковій власності та належать позивачу та відповідачу по 1/2 частці кожна. Позивач бажає стати в цілому власником трикімнатної квартири, загальною площею 66,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Натомість передає відповідачу власну 1/2 частку трикімнатної квартири, загальною площею 66,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2. Власником житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 98,22 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3, в цілому є позивач. Позивач бажає розділити вказаний будинок по рівну по 1/2 частці. Крім того, позивач бажає розділити порівну земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_4.

Під час розгляду справи представник позивач уточнив позовні вимоги, про що подав відповідну заяву, та просить суд:

виділити у власність ОСОБА_1 в цілому трикімнатну квартиру, загальною площею 66,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

виділити у власність ОСОБА_3 в цілому трикімнатну квартиру, загальною площею 66,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2;

виділити у власність ОСОБА_1 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 98.22 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3;

виділити у власність ОСОБА_3 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 98,22 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3;

виділити у власність ОСОБА_1 1/2 частку земельної ділянки розміром 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2;

виділити у власність ОСОБА_3 1/2 частку земельної ділянки розміром 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2017 року прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя, з первісною позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, а позовні вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 мотивує тим, що майно, щодо якого ОСОБА_1 заявляє вимоги про його поділ, спільно нажито у шлюбі з ОСОБА_3, який укладено 07.02.1997 року. Між сторонами відсутній спір щодо визнання права власності на майно, відносно якого заявлено вимогу про його поділ.

Зазначає, що за час спільного проживання у шлюбі сторонами було придбано наступне нерухоме майно:

трикімнатна квартира, загальною площею 66,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, придбана на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4;

трикімнатна квартира, загальною площею 66,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, придбана на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5;

житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 98,22 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3, що належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1, виданого В. Бистрянською сільською радою 13.07.2006 року за № 55 на підставі рішення виконкому ради № 13 від 26.06.2006 року;

земельну ділянку розміром 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, на підставі договору купівлі-продажу від 24.01.2014 року.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 вказує, що вона бажає стати в цілому власником трикімнатної квартири, загальною площею 66,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, натомість передає ОСОБА_1 в цілому трикімнатну квартиру, загальною площею 66,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 98,22 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3, а також земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, слід розподілити між подружжям порівну по 1/2 частині.

З посиланням на викладене ОСОБА_3 у зустрічній позовній заяві просить суд:

визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу майна подружжя право власності на трикімнатну квартиру, загальною площею 66,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 - в цілому;

визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 98,22 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3;

визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) у судове засідання не з'явилися, при цьому згідно з поданою до суду заявою його представник просить розглянути справу за наявними у ній матеріалами без їх участі.

Відповідач ОСОБА_3 (позивач за зустрічним позовом) у судове засідання не з'явилася, при цьому згідно з поданою до суду заявою її представник просить розглянути справу за наявними у ній матеріалами без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.02.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 19, що стверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3, виданим повторно 13.07.2017 року.

За час перебування у шлюбі сторони набули майно, а саме:

трикімнатну квартиру, загальною площею 66,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, придбана на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4, яка зареєстрована за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частці кожному;

трикімнатна квартира, загальною площею 66,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, придбана на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, яка зареєстрована за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частці кожному;

житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 98,22 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3, що зареєстрований за ОСОБА_1 в цілому підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1, виданим В. Бистрянською сільською радою 13.07.2006 року за № 55 на підставі рішення виконкому ради № 13 від 26.06.2006 року;

земельну ділянку розміром 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, що придбана та зареєстрована в цілому за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 24.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Фріс П.Л., зареєстровано в реєстрі за № 53.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Положеннями ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст. 60 СК України.

За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За приписами ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у пункті 22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що в разі якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що спірне майно, щодо якого сторонами ставиться питання про поділ, є спільною сумісною власністю подружжя.

При встановлених обставинах, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, а тому слід поділити спільне майно подружжя, виділити та визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на трикімнатну квартиру, загальною площею 66,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, виділити та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 98,22 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3, виділити та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки розміром 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2.

З урахуванням викладених обставин суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_3 є підставний та підлягає частковому задоволенню, а тому слід поділити спільне майно подружжя, виділити та визнати за ОСОБА_3 право власності в цілому на трикімнатну квартиру, загальною площею 66,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, виділити та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 98,22 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3, виділити та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку земельної ділянки розміром 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2.

У зв'язку із частковим задоволенням первісного та зустрічного позову право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на вищевказане майно підлягає припиненню.

Щодо відшкодування судових витрат суд констатує наступне.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ст. 88 ЦПК України).

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 належить стягнути понесені ОСОБА_1 та документально підтверджені судові витрати в розмірі 8000,00 грн. сплаченого судового збору, а з ОСОБА_1 - понесені ОСОБА_3 та документально підтверджені судові витрати в розмірі 640,00 грн. сплаченого судового збору

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. 372 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заявою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Поділити спільне майно подружжя, виділити та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в цілому на трикімнатну квартиру, загальною площею 66,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Поділити спільне майно подружжя, виділити та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 98,22 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3.

Поділити спільне майно подружжя, виділити та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частку земельної ділянки розміром 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на вищевказане майно.

У задоволенні решти вимог за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя - задовольнити частково.

Поділити спільне майно подружжя, виділити та визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в цілому на трикімнатну квартиру, загальною площею 66,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Поділити спільне майно подружжя, виділити та визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 98,22 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3.

Поділити спільне майно подружжя, виділити та визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частку земельної ділянки розміром 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на вищевказане майно.

У задоволенні решти вимог за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 8000 (вісім тисяч) гривень 00 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.М. Світлик