АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

при секретарі - Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради до ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих злочином

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника відповідача ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

02 грудні 2013 року прокурор Індустріального району м. Дніпропетровська звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради до ОСОБА_2 у якому просить суд стягнути з відповідачки на користь Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради суму завданих збитків в розмірі 45048,70 грн. В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2012 року кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 364 КК України була закрита з нереабілітуючих підстав, а саме на підставі п. 4 ст. 6 КПК, у зв'язку із застосуванням до підсудної п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію в 2011 році». В рамках розгляду судом вказаної кримінальної справи було встановлено, що наказом начальника відділу освіти Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради № 412 від 26 листопада 2010 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначена заступником голови комітету з конкурсних торгів. Будучи призначеною заступником голови комітету з конкурсних торгів відділу освіти Індустріального районного у місті Дніпропетровську ради відповідач виконувала покладені на неї обов'язки відповідно до Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01 червня 2010 року, положенням про комітет з конкурсних торгів відділу освіти Індустріального районного в місті Дніпропетровську ради (діючих на момент скоєння злочину). Відповідно до п.п. 2.3, 2.4. 4.3 положення про комітет з конкурсних торгів відділу освіти Індустріального районного у місті Дніпропетровську ради, керівництво роботою комітету здійснює його голова. Голова комітету організовує роботу комітету і несе персональну відповідальність за виконання покладених на комітет функцій. Голова комітету призначає заступника голови, відповідального секретаря та визначає функції кожного члена комітету. У разі відсутності голови комітету його обов'язки виконує заступник голови комітету. Приймає рішення щодо проведення засідань комітету; визначає дату і місце проведення засідань комітету; пропонує порядок денний; веде засідання комітету. 26 квітня 2011 року, у відповідності до ст. 21 Закону України «Про здійснення державних закупівель» Відділом освіти Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради було подано оголошення про проведення відкритих торгів на закупівлю печінки індика - 12600 кг. для дитячого харчування. Згідно реєстру отриманих пропозицій конкурсних торгів, в торгах приймали участь 3 учасники, а саме : ПП. «Леся», ФОП «ОСОБА_4.», ТОВ КТП «Торгсервіс Дніпро». Згідно протоколу № 12 про розкриття пропозиції конкурсних торгів (кваліфікаційних пропозицій, цінових пропозицій) учасниками процедури закупівлі запропоновані наступні пропозиції : 1) ПП «Леся» - «печінка індича» за цінною 27,8 грн. за 1 кг.; 2) ФОП «Гентеш І.» - «печінка індича» за цінною 31,7 грн. за 1 кг.; 3) ТОВ КТП «Торгсервіс Дніпро» - «печінка індича» за цінною 19,24 грн. за 1 кг. В графі «інформація про наявність необхідних документів» зазначено, що всіма учасниками надано необхідні документи, передбачені запитом щодо цінових пропозицій. Згідно протоколу № 10 від 26 квітня 2013 року засідання комітету з конкурсних торгів, було відхилено пропозицію ТОВ КТП «Торгсервіс - Дніпро», у зв'язку тим, що учасником були надано копії: статуту, наказу №1,1 листок медичної книжки, довідки про наявність технічної бази, дозвіл СЕС, які неможливо прочитати. ОСОБА_2, будучи заступником голови комітету з конкурсних торгів відділу освіти Індустріального районного у місті Дніпропетровську ради, в порушення ст.ст. 3, 16, 17. 27. 28, 29 Закону України «Про здійснення державних закупівель», здійснюючи керівництво роботою комітету, при проведенні конкурсу із закупівлі продукції харчової промисловості - печінки індичої в розмірі 12600 кг. безпідставно відхилила найбільш вигідну пропозицію ТОВ КТП «Торгсервіс -Дніпро», визнавши переможцем конкурсу ПП «Леся» з ціновою пропозицією, яка на 107856 грн. більше цінової пропозиції ТОВ КТП «Торг сервіс-Дніпро». 10 травня 2011 року на підставі рішення комітету з конкурсних торгів відділом освіти Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради укладено договір № 30 з ПП «Леся» про поставку продукції харчової промисловості - печінки індичої в розмірі 12600 кг. у дошкільні навчальні заклади району на суму 350280 грн. Відповідно до листа Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради № 18/5-88 від 31 січня 2013 року, всього було отримано печінки індичої 5262,7 кг. на суму 146303,06 грн. Таким чином, сума завданих ОСОБА_2 збитків становить: 146303,06 грн. - 101254,35 грн. = 45048,7 грн., де: 146303,06 грн. - сума фактично сплачених коштів виконкомом за 5262,7 кг. продукції поставленої ПП «Леся»; 101254,35 грн. - вартість 5262,7 кг. «індичої печінки» за цінною 19,24 грн. запропонованої ТОВ КТП «Торгсервіс -Дніпро». В результаті дій ОСОБА_2 по здійсненню керівництва роботою комітету з конкурсних торгів порушено вимоги ст. 3 Закону України «Про здійснення державних закупівель», при проведенні конкурсу із закупівлі продукції харчової промисловості - печінки індичої в розмірі 12600 кг., внаслідок чого державним інтересам завдано збитків у сумі 45048,7 грн. Додатковою угодою № 1 від 14 жовтня 2011 року дія договору № 30 від 10 травня 2011 року припинялася за взаємною згодою сторін. В рамках кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 прокуратурою району був заявлений цивільний позов в інтересах держави, в особі Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради до ОСОБА_2 про відшкодування завданих державі злочином збитків, який був залишений без розгляду. Відповідно до ч.2 ст. 14 Закону України «Про амністію у 2011 році» амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду, у зв'язку із чим прокурором заявляється даний позов в порядку цивільного судочинства (том 1 а.с.2-3).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2016 року, в порядку процесуального правонаступництва, здійснено заміну прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська на Дніпропетровську місцеву прокуратуру №1.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2017 року, в якому ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2017 року виправлено описку, позовні вимоги Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради до ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих злочином - задоволенні частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради 44432,84 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (том 3 а.с.а.с.896-90,115-116).

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2017 року вирішено питання щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судові втрати в розмірі 444,32 грн. (том 3 а.с.104-105).

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову (том 3 а.с.94-95).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що що наказом начальника відділу освіти Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради № 412 від 26 листопада 2010 року ОСОБА_2 була призначена заступником голови комітету з конкурсних торгів.

26 квітня 2011 року відділом освіти Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради було подано оголошення про проведення відкритих торгів на закупівлю печінки індика - 12600 кг. для дитячого харчування, в яких за реєстром отриманих пропозицій конкурсних торгів, в торгах приймали участь 3 учасники: ПП «Леся», ФОП «ОСОБА_4.», ТОВ КТП «Торгсервіс Дніпро».

Згідно протоколом №12 про розкриття пропозиції конкурсних торгів (кваліфікаційних пропозицій, цінових пропозицій), які відбулися 26 квітня 2011 року, учасниками процедури закупівлі запропоновані наступні пропозиції: 1) ПП «Леся» - «печінка індича» за цінною 27,8 грн. за 1 кг.; 2) ФОП «Гентеш І.» - «печінка індича» за цінною 31,7 грн. за 1 кг.; 3) ТОВ КТП «Торгсервіс-Дніпро» - «печінка індича» за цінною 19,24 грн. за 1 кг.

Згідно протоколу №10 від 26 квітня 2013 року засіданням комітету з конкурсних торгів було відхилено пропозицію ТОВ КТП «Торгсервіс-Дніпро», у зв'язку тим, що учасником були надано копії: статуту, наказу №1,1 листок медичної книжки, довідки про наявність технічної бази, дозвіл СЕС - які неможливо прочитати.

10 травня 2011 року на підставі рішення комітету з конкурсних торгів відділом освіти Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради укладено договір №30 з ПП «Леся» про поставку продукції харчової промисловості - печінки індичої в розмірі 12600 кг. у дошкільні навчальні заклади району на суму 350280 грн.

Відповідно до листа Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради № 18/5-88 від 31 січня 2013 року, всього було отримано печінки індичої 5262,7 кг. на суму 146303,06 грн.

Оскільки ОСОБА_2, як заступник голови комітету з конкурсних торгів відділу освіти Індустріального районного у місті Дніпропетровську ради, в порушення ст.ст. 3, 16, 17, 27, 28, 29 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01 червня 2010 року, здійснюючи керівництво роботою комітету, при проведенні конкурсу із закупівлі продукції харчової промисловості - печінки індичої в розмірі 12600 кг. безпідставно відхилила найбільш вигідну пропозицію ТОВ КТП «Торгсервіс -Дніпро» визнавши, переможцем конкурсу ПП «Леся» із ціновою пропозицією, яка на 107856 грн. більше цінової пропозиції ТОВ КТП «Торгсервіс-Дніпро», чим спричинила злочинними діями державі збитки, стосовно неї було порушено кримінальну справу.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2012 року (справа № 1/0417/135/2012) ОСОБА_2, обвинувачену у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році» із закриттям провадження у кримінальній справі, а цивільний позов прокурора до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 107856,00 грн. залишено без розгляду з роз'ясненням права звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з того, що оскільки майнову шкоду було завдано державі саме неправомірними діями відповідача, то сума заподіяної шкоди підлягає стягненню з відповідачки.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд 1 інстанції виходив з того, що з копій платіжних доручень, які були надані прокурором, убачається, що оплата за поставлену продукцію за договором №30 від 10 травня 2011 року була здійснена у розмірі 146303,06 грн.

Додатковою угодою №1 від 14 жовтня 2011 року дія договору № 30 від 10 травня 2011 року припинялася за взаємною згодою сторін. Відповідно до вищезазначеної угоди загальна сума договору склала 144303,06 грн.

Тобто фактична оплата продукції за договором №30 від 10 травня 2011 року була здійснена на 2000 грн. більше, ніж зазначено в договорі, а тому для розрахунку збитків суд бере суму 144303,06 грн., тобто суму яка була визначена сторонами договору у додатковій №1 від 14 жовтня 2011 року.

У зв'язку з тим, що ПП «Леся» поставляло 1 кг. печінки за 27,8 грн., розмір поставленої продукції за вищезазначеним договором склав 5190,76 кг., який складається з наступного розрахунку: 144303,06 грн. (сума за договором) / 27,8 грн. (вартість 1 кг. продукції).

Вартість 5190,76 кг. індичої печінки за ціною 19,24 кг., запропонованою ТОВ «Торгсервіс-Дніпро» складає 99870,22 грн.

Таким чином сума завданих ОСОБА_2 державі збитків становить 44432,84 грн., яка складається з наступного розрахунку: 144303,06 грн. (сума за договором №30 10 травня 2011 року) - 99870,22 грн. (вартість 5190,76 кг. індичої печінки за ціною 19,24 кг., запропонованою ТОВ «Торгсервіс-Дніпро»), і спме ця сума підлягає стягненню з відповідачки.

Вказані висновки суду 1 інстанції відповідають обставинам справи, зроблені відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК України, а саме у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

В п.2 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності можливо, зокрема на підставі закону України про амністію. У цьому випадку особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК умов і підстав.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що вина ОСОБА_2 за ч.1 ст.364 КК України не доведена, а тому не має підстав стягнення з неї збитків спричинених державі, колегія суддів не приймає до уваги.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування, саме особа, яка вчинила злочин. Отже, закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.

Відповідно ж до ст.14 ЗУ «Про амністію у 2011 році» амністія не звільняє особу від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу.

Зі справи вбачається, що Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2012 року, яка набрала чинності, ОСОБА_2, обвинувачену у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році» із закриттям провадження у кримінальній справі, при цьому зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_2 не заперечувала проти застосування до неї Закону України «Про амністію у 2011 році», що свідчить про визнання нею своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, оскільки застосування амністії можливе лише до особи, яка вчинила злочин.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника відповідача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: