Провадження № 2/127/6338/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Слізяк М.М.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ :

В листопаді 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи його тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2016 року по цивільній справі №127/23173/15-ц, змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми в розмірі 300 гривень на 1/4 частку з усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення у зміненому розмірі з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі, оскільки він працює, має достатній заробіток, його матеріальне становище покращилось. Просить збільшити розмір аліментів, а саме стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити. Надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, а також пояснила, що вона не працює, а їх спільний з відповідачем син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом із позивачкою, яка повністю матеріально утримує неповнолітню дитину, так як відповідач не зважаючи на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2017 року сплачує аліменти на утримання їх сина добровільно щомісячно в сумі 300-350 грн., які є недостатніми коштами для нормального матеріального забезпечення дитини. На запитання суду повідомила, що виконавчий лист за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2017 року не виписувала і не предявляла його для примусового виконання.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, суду пояснив, що хоча він і працює, проте, отримує невелику заробітну плату і має на утриманні ще одного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому не має змоги сплачувати аліменти в заявленому розмірі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6)

03.06.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення (цивільна справа №127/8347/16-ц), згідно якого змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми в розмірі 300 гривень на 1/4 частку з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення у зміненому розмірі з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття(а.с. 9).

Суд, ухвалюючи дане рішення та змінюючи розмір аліментів, враховував матеріальний стан платника аліментів і дитини, та визнання відповідачем позову.

В судовому засіданні судом встановлено, що у відповідача є ще один син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження дини (а.с. ), котрий проживає разом із ОСОБА_2

З довідки №32 від 12.12.2017 року, виданої приватним підприємством «Вінницька паляниця» видно, що відповідач ОСОБА_2 в ПП «Вінницька паляниця» займає посаду керівника виробництва та за період з червня по листопад 2017 року його було виплачено заробітну плату в загальному розмірі 16 827,47 грн. (а.с. ).

Також з пояснень позивачки ОСОБА_1 суд встановив, що остання не працює, а їх спільний з відповідачем син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом із позивачкою, яка повністю матеріально утримує неповнолітню дитину, так як відповідач не зважаючи на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2017 року сплачує аліменти на утримання їх сина добровільно щомісячно в сумі 300-350 грн., які є недостатніми коштами для нормального матеріального забезпечення дитини.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину і його виконання.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року №2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому фактичні обставини справи, а саме вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти (станом на день розгляду справи дитина має повних 14 років), матеріальне становище позивачки, яка на даний час не працює, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 при даному розмірі аліментів, не може забезпечити необхідне утримання сина, його фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів, враховує те, що відповідач ОСОБА_2 є здоровою, працездатною особою, має постійну роботу та щомісячний дохід, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_5, що хоча відповідач і має на своєму утриманні ще одну дитину, проте молодший син проживає разом із відповідачем, а тому зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні 14-річного сина, взаємний обовязок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання даним рішенням суду законної сили. Судом враховані всі обставини, визначені ст. 182 СК України.

Оскільки позивачка при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 640,00 грн.

Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 7, 180- 182, 184, 192 СК України,ст.ст. 10, 11,57-60, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Збільшити розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2016 року. Стягувати щомісячно аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання даним рішенням суду законної сили, та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 300,00 за надання юридичних послуг.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640,00 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом 10 днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: