№ провадження 2/646/570/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.2017 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова Харківської області у складі:
головуючий суддя Єжов В.А.,
за участі секретаря Маркової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом комунального підприємства Харківські теплові мережі до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води,
Позов обґрунтований тим, що відповідачі, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1, є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, але в повному обсязі їх не оплачують, у звязку з чим утворилася заборгованість.
Представник позивача, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин.
За таких обставин суд розглядає справу у заочному порядку, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне.
Відповідачі проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначає зобовязання як правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Положеннями глави 63 ЦК України правовідносини з надання послуги є видом цивільно-правового зобовязання.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надане визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
До обовязків споживача комунальних послуг, які встановлено ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», входить, в тому числі, оплата за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Статтею 629 ЦК України встановлено принцип презумпції обовязковості виконання договору його сторонами.
За загальними умовами виконання зобовязання, встановленими ст.526 ЦК України, воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Правові наслідки порушення зобовязання встановлені ст. 611 ЦК України, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.
Статтею 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Таким чином, проаналізувавши всі докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку, що у даному випадку наявні підстави для задоволення позову.
За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідачів належать сплаті на користь держави судові витрати (судовий збір) у сумі, пропорційній розміру задоволених судом позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-11, 58-61, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд
Позов комунального підприємства Харківські теплові мережі задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Іншими особами рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: В.А. Єжов