Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретарі Четвертак Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, треті особи: комунальне підприємство «Дніпрорудненські теплові мережі», відділ державної реєстрації Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить ? частина квартири АДРЕСА_1. На теперішній час ОСОБА_1 має намір відчужити вказану частку квартири та під час підготовки документів зясувалось, що постановою державного виконавця Василівського РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області від 06 жовтня 2010 року накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1, в т.ч. на частку квартири, у звязку з чим її відчуження є неможливим.

Звернувшись до Василівського РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області із заявою про надання інформації щодо арешту квартири, ОСОБА_1 отримала відповідь за вих. № 16945/9 від 11 жовтня 2017 року про те, що на виконанні перебував виконавчий лист № 2-1362 від 04 серпня 2010 року, виданий Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з неї на користь комунального підприємства «Дніпрорудненські теплові мережі» суму боргу в розмірі 2371,30 гривень, який надійшов 01 жовтня 2010 року. 06 жовтня 2010 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого з накладенням арешту на майно ОСОБА_1, як боржника. 07 березня 2011 року виконавче провадження було завершено та на даний час знищено, у звязку з чим можливості перевірити стан виконання виконавчого документу неможливо.

Згідно довідки комунального підприємства «Дніпрорудненські теплові мережі» за вих. № 05/2038 від 21 листопада 2017 року, заборгованість за виконавчим документом № 2-1362 від 04 серпня 2010 року станом на 14 листопада 2017 року повністю погашена.

Тому, позивачка просить зняти арешт з нерухомого майна, що належить їй, накладений постановою відділу Державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області від 06 жовтня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 10352167.

У судове засідання представник позивачки, яка діє на підставі угоди на надання послуг представника та надання правової допомоги ОСОБА_2 не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Проте, ним подано

заяву, в якій він просить суд розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представником відповідача ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 подано заяву про вирішення питання по суті справи на розсуд суду без участі уповноваженого представника.

Представники третіх осіб: Комунального підприємства «Дніпрорудненські теплові мережі» та відділу державної реєстрації Василівської районної державної адміністрації Запорізької області у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час і місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та розписка про вручення повістки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира за адресою: Запорізька обл., Василівський р., АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло серії САВ № 454315 від 19 грудня 2006 р., виданого Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області на праві приватної спільної часткової (1/4) власності (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 25 липня 2008 року зареєструвала шлюб зі ОСОБА_6, змінивши дівоче прізвище «Ушкова» на прізвище після реєстрації шлюбу «Шпак» (а.с. 5).

Як вбачається з матеріалів справи, 06.10.2010 р. відділом державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції накладено арешт на все невизначене нерухоме майно у межах суми боргу 2371 грн., що належить ОСОБА_1, на підставі виконавчого документу № 2-1362 від 04.08.2010 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області. Виконавчий документ надійшов на виконання до державного виконавця 01.10.2010 року. 06.10.2010 року державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника, у якій боржнику надавався строк для добровільного виконання рішення суду до 13.10.2010 року. Копії постанови направлено на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, органу або посадовій особі, яка видала документ і сторонам виконавчого провадження. Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, 07.03.2011 року виконавче провадження було завершено та на даний момент знищено. У зв»язку з чим, можливості перевірити стан виконання виконавчого документа неможливо. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, до відділу ДВС виконавчий документ № 2-1362 від 04.08.2010 року, виданий Василівським районним судом про стягнення з позивачки на користь КП «Дніпрорудненські теплові мережі» суми боргу в сумі 2371 грн. 30 коп. повторно не пред»являвся, що підтверджується копією інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (а.с. 7) і відповіддю на запит від 11.10.2017 р. № 16945/9 (а.с. 8).

Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника та накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Як видно з довідки комунального підприємства «Дніпрорудненські теплові мережі» від 21.11.2017 р. № 05/2038, станом на 14.11.2017 р. заборгованість ОСОБА_1 перед підприємством повністю погашена (а.с. 9).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим у його здійсненні.

Таким чином, державним виконавцем виконавче провадження було завершене, але накладений арешт майна знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. В разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з»ясування та дослідження інших обставин справи.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та зняття арешту з нерухомого майна, що на праві власності належить ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10-11, 31, 60, 61, 64, 88, 114, 131, 174, 208-209, 212-215 ЦПК України, ст. 50, 57, 59, 60 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 317, 319, 321, 328, 391, 392 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, треті особи: комунальне підприємство «Дніпрорудненські теплові мережі», відділ державної реєстрації Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Зняти арешт і заборону на відчуження всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладені державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області на підставі постанови про арешт нерухомого майна від 06.10.2010 року б/н, реєстраційний номер обтяження 10352167 (відповідно до виконавчого документу № 2-1362 від 04.08.2010 р.).

Виключити ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_1, з Єдиного реєстру заборон відчужень об»єктів нерухомого майна.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не брали участі в судовому засіданні, у той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7