1Справа № 335/2295/15-ц 2/335/1047/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.В., за участі секретаря судового засідання Барсукової В.В., представника позивача Сороки М.С., представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором -,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив наступне.

29.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем, ОСОБА_4, було укладено кредитний договір № ZPV0АN57662501, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 10 691,24 доларів США на строк до 28.04.2015 року. Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором. Станом на 02.03.2015 року заборгованість відповідача складає: 44 673,87 доларів США, що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 9 736,75 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5 958,48 доларів США, заборгованості за комісією у розмірі 945,45 доларів США, пені в розмірі 25 897,00 доларів США, а також штрафів в розмірі 9,31 доларів США (фіксованої частини) та у розмірі 2 126,88 доларів США (процентної складова).

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача, ОСОБА_4, заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк», підтримав викладене в позовній заяві, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4, у судовому засіданні позов визнала частково, а саме суму заборгованості, яка складається з заборгованості за тілом кредиту, та процентів. Стосовно штрафів та пені, вважає що відповідальність не може бути подвійною, у стягненні штрафу просить відмовити. Стосовно пені, просить суд зменшити її розмір, бо вона значно перевищує основний розмір заборгованості, та відповідач знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Крім того, просить врахувати те, що заставний автомобіль реалізований банком, та частина коштів вже спрямована банку на погашення боргу. Стосовно комісії вважає, що такі винагороди банку є неправомірними, та заборонені постановою НБУ № 168 від 10.05.2007 р.

З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено наступне. 29.04.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк" та відповідачем, ОСОБА_4, було укладено кредитний договір № ZPV0АN57662501, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у сумі 10 691,24 доларів США, зі сплатою 15,48% річних, на строк до 28.04.2015 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором.

Станом на 02.03.2015 року заборгованість ОСОБА_4, перед банком за кредитним договором складає: 44 673,87 доларів США, і складається з заборгованості за кредитом в розмірі 9 736,75 доларів США., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5 958,48 доларів США.

При вирішенні вимог щодо стягнення комісії у розмірі 945,45 доларів США судом враховується, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, які діяли на час виникнення спірних правовідносин (в подальшому втратили чинність 10.06.2017 року, підстава v0049500-17), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Встановивши в кредитно-заставному договорі сплату комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу, не надав детального розрахунку заборгованості по комісії за користування кредитом, внаслідок чого дані вимоги є недоведеними, та не підлягаючими задоволенню.

При вирішенні вимог щодо стягнення пені у розмірі 25897 доларів США, суд керується наступним. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. У ч.3 ст.533 ЦК України зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. В nп.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 зазначено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Враховуючи норми ч.3 ст.551 ЦПК України, за наявності того, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та з урахуванням матеріального стану відповідача, який підтверджений довідкою про доходи відповідача, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені та стягнення пені за порушення строків виконання зобов'язань в розмірі 130 000 грн.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року №6-1374цс17. У зв'язку з наведеним у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) необхідно відмовити. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, стягненню з відповідача, ОСОБА_4, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3654,00 грн. Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк" заборгованість за кредитно-заставним договором №ZPVOAN57662501 від 29 квітня 2008 року в загальному розмірі 15 695 (п"ятнадцять тисяч шістсот дев"яносто п"ять) доларів США 23 центи, що еквівалентно 426 439 (чотириста двадцять шість тисяч чотириста тридцять дев"ять) грн. 40 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9736 доларів США 75 цента, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5958 доларів США 48 центів, та пеню у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч ) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п"ятдесят чотири) грн.

У задоволенні інших вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.І. Рибалко