Справа № 442/302/17
Провадження № 2/442/694/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2017 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В., при секретарі Нестір А.В. розглянувши заяву Комунального підприємства «Дрогобицький Ринок» про забезпечення позову у справі за позовом Комунального підприємства «Дрогобицький ринок» (82100, м.Дрогобич, вул..Малий Ринок, 3) до ОСОБА_1 (82100, м.Дрогобич, вул..Паркова, 27), ОСОБА_2 (82100, АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (82100, АДРЕСА_2), третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Дрогобицька міська рада (82100, м.Дрогобич, пл..Ринок, 1) про визнання недійсним договору купівлі-продажу та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за вказаним вище позовом.

З метою забезпечення позовних вимог позивач подав до суду заяву про забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення літ. «А-1», загальною площею 13,9 кв.м., що розташоване за адресою: м.Дрогобич, вул..Малий Ринок, 3, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 06, що належить ОСОБА_2 відповідно до Договору купівлі-продажу № 387 від 04.10.2016 року номер запису про право власності 16770790.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що Комунальне Підприємство «Дрогобицький Ринок» звернулось із позовною заявою про визнання недійсним Договору купівлі-продажу № 998 від 18.11.2014 року.

Нежитлове приміщення, що є обєктом оскаржуваного договору було самочинно побудованим на земельній ділянці, що перебуває в оренді КП «Дрогобицький Ринок». Право власності на відповідне майно було зареєстровано на підставі Ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 07.03.2014 року у справі № 442/1317/14, яка в подальшому була скасована. Разом з тим до моменту скасування відповідної Ухвали вказане майно було продано двічі перепродано оскаржуваними ними Договорами.

Крім того ними також заявлено вимогу про знесення самочинного будівництва нежитлового приміщення загальною площею 13,9 кв.м, що розташоване за адресою м.Дрогобич, вул.Малий Ринок 3. Враховуючи, що у ОСОБА_2 залишається зареєстрованим право власності на відповідне майно, існує очевидний ризик відчуження відповідного майна на користь третьої особи, котра не буде стороною цивільної справи, що відповідно зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки знесенню підлягатиме майно, що належатиме уже іншій особі.

Таким чином для забезпечення можливості виконання судового рішення на нежитлове приміщення загальною площею 13,9 кв.м, що розташоване за адресою м.Дрогобич вул. Малий Ринок 3, слід накласти арешт з метою недопущення її відчуження на користь третіх осіб, оскільки у випадку чергового перепродажу відповідного самочинно побудованого нежитлового приміщення в користь третьої особи, що не є стороною по справі, рішення суду в частині знесення самочинного будівництва буде виконати не можливо.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України «Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі».

Враховуючи мету та призначення інституту забезпечення позову, приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із керівних розяснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006р. в якій сказано, що суд розглядаючи заяву про забезпечення позову має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Мотиви забезпечення позову, зазначені у заяві та матеріалах справи, дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006р., суд

у х в а л и в :

Заяву Комунального підприємства «Дрогобицький Ринок»про забезпечення позову - задоволити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення літ. «А-1», загальною площею 13,9 кв.м., що розташоване за адресою: м.Дрогобич, вул..Малий Ринок, 3, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 06, що належить ОСОБА_2 відповідно до Договору купівлі-продажу № 387 від 04.10.2016 року номер запису про право власності 16770790.

До набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо спірного приміщення.

Ухвала набуває чинності з дати її винесення та підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали суду направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує - в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Крамар