Номер провадження: 22-ц/785/5554/17
Номер справи місцевого суду: 502/3008/14-ц
Головуючий у першій інстанції Тюмін О. Г.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» до товариства з обмеженою відповідальністю «Мультисервіс», ОСОБА_2, треті особи: Кілійський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3, про визнання прилюдних торгів з продажу судна - ліхтера «МЛ - 06», проведених 05.10.2017 року, недійсними, за апеляційною скаргою державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 03 квітня2017 року,

встановила:

У грудні 2014 року ДП МТП «Усть-Дунайськ» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 05.10.2007 року в приміщенні відділу державної виконавчої служби були проведені прилюдні торги з продажу майна порту, а саме судна - ліхтера МЛ-06, переможцем яких став ОСОБА_2 Зазначає, що прилюдні торги з продажу судна-ліхтера «МЛ-06», проведені 05.10.2017 року, підлягають визнанню недійсними, оскільки були проведені з порушенням порядку, передбаченого Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 03 квітня2017 року у задоволенні позову ДП «Морський торговельний порт «Усть-Дунайськ» було відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ». В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Сторони повторно в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що протягом 2006-2007 років до відділу ДВС на примусове виконання надійшли виконавчі документи про стягнення з боржника - ДП МТП «Усть-Дунайськ» заборгованості по заробітній платі працівникам порту. По всім виконавчим документам боржнику було запропоновано добровільно виконати вимоги, але він в добровільному порядку їх не виконав. З метою примусового виконання відділом ДВС було накладено арешт на всі надходження грошових коштів на рахунках боржника в банківських установах, а також до каси підприємства.

В зв'язку з недостатністю стягнутих грошових коштів по арештованим рахункам ДП МТП «Усть-Дунайськ» для задоволення вимог всіх стягувачів, постійним збільшенням розміру вимог, боржнику було запропоновано надати пропозиції щодо майна, на яке в першу чергу належить звернути стягнення.

27.03.2007 року ДП МТП «Усть-Дунайськ» надало балансову довідку на судно - ліхтер МЛ-06 із зазначенням первинної та залишкової вартості.

Одночасно ДП МТП «Усть-Дунайськ» надало копії правовстановлюючих документів на судно - ліхтер МЛ-06, тим самим боржник визначив майно, на яке необхідно звернути стягнення в першу чергу.

На підставі зазначених документів 27.03.2007 року державним виконавцем ДВС було накладено арешт на майно боржника - судно - ліхтер МЛ-06, який згідно довідки ДП МТП «Усть - Дунайськ» не забезпечує ведення виробничої діяльності порту, в зв'язку з чим на нього, всупереч твердженню апеляційної скарги, не розповсюджується заборона, встановлена Законом України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна».

На момент арешту зазначеного майна, тобто на 27.03.2007 року в ДВС на примусовому виконанні знаходилось 180 посвідчень комісії по трудовим спорам ДП МТП «Усть-Дунайськ» про стягнення з ДП МТП «Усть-Дунайськ» заробітної плати на користь працівників порту загальним розміром 93086,27 грн. на стягнення якої також не розповсюджується дія мораторію, в той же час загальна заборгованість порту по всім виконавчим документам складала 1 780 619,02 грн.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець ДВС повідомив Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Одеській області та Міністерство транспорту та зв'язку України про накладення арешту на майно боржника - ДП МТП «Усть - Дунайськ», а саме на судно - ліхтер МЛ-06.

16.04.2007 року державним виконавцем ДВС винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме суден та судноплавних засобів, що належать боржнику - ДП МТП «Усть-Дунайськ».

04.06.2007 року державним виконавцем ДВС відповідно до ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» призначено експерта оцінювача ПП «Експерт - центр «Авант» ОСОБА_3, який має сертифікат оцінювача НОМЕР_1 виданий 02.07.1997 року Фондом Державного майна України та Українським товариством оцінювачів, експертом у виконавчому провадженні з примусового виконання для надання письмового висновку з питань ринкової вартості майна - судна - ліхтеру МЛ-06.

18.06.2007 року експертом було надано експертну оцінку арештованого майна - судна - ліхтеру МЛ-06, власником якого є ДП МТП «Усть-Дунайськ», згідно якого ринкова вартість судна - ліхтеру МЛ-06 складає 26 900,00 грн.

Про висновок експерта 21.06.2007 року під розпис повідомлено ДП МТП «Усть-Дунайськ».

ДП МТП «Усть-Дунайськ» не оскаржував експертну оцінку судна - ліхтеру МЛ-06, не звертався до суду з позовом про виключення судна - ліхтеру МЛ-06 з акту опису арештованого майна, тому доводи апеляційної скарги в частині незгодою з експертною оцінкою судна є безпідставними.

12.09.2007року відділом ДВС було укладено договір з спеціалізованою торгівельною організацією ОФ ТОВ «Мультисервіс» про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна - судна-ліхтеру МЛ-06.

05.10.2007 року ОФ ТОВ «Мультисервіс» були проведені прилюдні торги по реалізації майна, на яких було реалізовано судно-ліхтер МЛ-06 за 29 000,00 грн.

Згідно протоколу проведення прилюдних торгів від 05.10.2007 року судно-ліхтер МЛ-06 придбав ОСОБА_2 за ціною 29 000,00 грн., яку повністю вніс на рахунки ТОВ «Мультисервіс».

25.10.2007 року державним виконавцем відділу ДВС відповідно до «Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №68/5 від 27.10.1999 року, складено акт державного виконавця про проведені прилюдні торги з реалізації судна-ліхтеру МЛ-06, один примірник якого було вручено боржнику - ДП МТП «Усть-Дунайськ».

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови ДП МТП «Усть-Дунайськ» у задоволенні позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Наявність чи відсутність наведених обставин та можливість встановлення відповідних фактів суд вирішує відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, за якими сторони при вирішенні справи зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» відхилити.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 03 квітня2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

О.С.Комлева

Ю.І.Кравець