Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Харків екоресурс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року,

встановила:

У березні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Харків екоресурс» (далі - ТОВ «Харків екоресурс») звернулося до суду з указаним позовом, мотивую тим, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 липня 2015 року було скасовано судовий наказ Жовтневого районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів.

В обґрунтування позову, позивач зазначав, що послуги з вивезення побутових відходів по АДРЕСА_1 надаються

ТОВ «Харків Екоресурс» на підставі Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, опублікований 25 червня 2013 року у офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради газеті «Харьковские известия», який набрав чинності з 1 серпня 2013 року. До набрання чинності договором від відповідача не надходило заяв про свою незгоду з умовами опублікованого договору.

Відповідач не сплачувала надані послуги, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 1 квітня 2015 року склала 183,78 грн, на яку позивачем також нараховано індекс інфляції та три відсотки річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Ураховуючи наведене, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Харків Екоресурс» заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 291,53 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 липня

2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4на користь ТОВ «Харків Екоресурс»заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 291,53 грн, із яких: 183,78 грн сума основної заборгованості за надання послуг; 100,19 грн інфляційні витрати; 7,56 грн три відсотки річних від простроченої суми.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, на підставі наданих сторонами доказів, яким дав оцінку в порядку ст. 212 ЦПК України, вірно застосовував положення

ст. 625 ЦК України, ст. ст. 20, 21, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 10, 35-1 Закону України «Про відходи» встановив фактичні обставини справи та прийшов до правильного правового висновку, що ТОВ «Харків Екоресурс»надавав ОСОБА_4 послуги з вивезення побутових відходів, які останньою оплачені не були, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 1 серпня 2013 року по 31 березня 2015 року. Відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути основою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Умнова