Справа № 462/1320/17
УХВАЛА

12 квітня 2017 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова О.Б. Постигач, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики

в с т а н о в и в:

21 березня 2017 року до суду із позовом звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

11 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нежитлову будівлю свинарника, що знаходиться за адресою: Львівська область, Городоцький район, с. Керниця, вулиця Миру,1 ж пл. 807,1 кв.м. реєстраційний номер нерухомого майна 20816471.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до вимог ч. 1. ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів заяви, ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на нежитлову будівлю свинарника, що знаходиться за адресою: Львівська область, Городоцький район, с. Керниця, вулиця Миру,1 ж пл. 807,1 кв.м. реєстраційний номер нерухомого майна 20816471, який належать ОСОБА_2 на праві власності.

Однак, до матеріалів заяви не долучено жодного доказу, що ОСОБА_2 є власником вказаного нежитлового приміщення.

Натомість, до заяви долучено копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, відповідно до якої на будинок та земельну ділянку за адресою Львівська область, Пустомитівський район,, с. Малечковичі вулиця Сільська, 27 накладено обтяження, боржником за основним зобовязанням є ОСОБА_3

Відтак, суд не має можливості перевірити чи нерухоме майно, на яке ОСОБА_1 просить накласти арешт дійсно належить ОСОБА_2 та чи на таке не накладені будь-які обтяження раніше.

Крім цього, ч. 3 ст. 152 ЦПК передбачено, що види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи те, що суд позбавлений можливості перевірити вартість нерухомого майна, на яке ОСОБА_1 просить накласти арешт на предмет співрозмірності із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку провідсутність необхідних підстав для забезпечення позову на даній стадії судового розгляду. Крім того, в заяві про забезпечення позовуне наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано доказів, які мають підтвердити необхідність вжиття негайних заходів щодо арешту майна, відсутні обґрунтовані підстави для вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії судового розгляду справи. Заявником не надано доказів того, що ОСОБА_2 є власником будь-якого нерухомого майна та має намір відчужити належне йому на праві власності майно третім особам, а також те, що відповідачі по справі ігнорують його вимогу про повернення заборгованості. Викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючисьст. ст. 151,153 ЦПК України,

у х в а л и в :

відмовити ОСОБА_1 в задоволені заяви про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Постигач О.Б.