Справа № 464/2674/17
Провадження № 2/761/5676/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кворум», третя особа: Державна служба з питань захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про захист прав споживача, стягнення збитку за неякісне виконання договору про надання кур'єрських послуг,

в с т а н о в и в :

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кворум», в якому просив: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» на його користь вартість збитків у розмірі 16 000,00 грн.; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кворум» на його користь страхову суму в розмірі 13 000,00 грн.; відшкодувати з Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» на його користь: вартість перевезення вантажу в розмірі 769,00 грн., вартість судового збору в розмірі 640,00 грн., вартість перекладу в розмірі 400,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 9191,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14.02.2017 року позивач звернувся до відділення відповідача, а саме: складу Львів-2 ТОВ «Делівері» за адресою: м.Львів, вул. Бузькова, 2, з метою одержання вантажу по квитанції №, висланого із м.Запоріжжя ОСОБА_2 та запакованого ТОВ «Делівері» з маркуванням «крихкий».

Разом з тим, позивач вказує, що під час приймання вказаного вантажу ним було виявлено численні пошкодження доставленого велосипеда та каяка, про що він невідкладно повідомив завідуючого складом Львів-2 ОСОБА_3, який в свою чергу, сфотографував усі пошкодження та допоміг скласти заяву на відшкодування.

Однак, не зважаючи не завіряння зав.складом про те, що після складання вищенаведеної заяви з позивачем зв'яжуться для узгодження вартості завданих збитків, представники компанії почали неправомірно вимагати додаткові документи для відшкодування збитків, а в подальшому взагалі повідомили про зупинення службового розслідування без виплати компенсації.

При цьому, електронним листом від 07.03.2017 року на іноземній мові, переклад якого змушений був зробити позивач, ТОВ «Делівері» відмовило йому у виплаті будь-яких компенсацій.

За вказаних обставин, позивач просить стягнути з ТОВ «Делівері» на його користь вартість збитків в розмірі 16 000,00 грн., відшкодування вартості перевезенні вантажу в розмірі 769,00 грн., відшкодування вартості судового збору в розмірі 640,00 грн., відшкодування вартості перекладу в розмірі 400,00 грн. а також відшкодування моральної шкоди в розмірі 9191,00 грн.

Крім того, позивач зазначає, що оскільки вантаж безпосередньо був застрахований в ТДВ «Кворум», яке, в свою чергу, не проводило жодних виплат через неподання ТОВ «Делівері» пакету документів, з ТДВ «Кворум» на його користь також підлягає до стягнення страхова сума в розмірі 13 000,00 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи проводити у його відсутність.

Відповідач ТОВ «Делівері» в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, згідно наявних в матеріалах справи запереченнях, ТОВ «Делівері» просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що вантаж було отримано позивачем у повному обсязі та без будь-яких претензій, про що свідчить акт отримання багажу № А-9005 від 14.02.2017 року.

Представник відповідача ТДВ «СК «Кворум» в судове засідання не з'явився, про час там місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Водночас, в матеріалах справи містяться заперечення представника ТДВ «СК «Кворум» на позов з підстав безпідставності та необґрунтованості. При цьому, в обґрунтування своєї позиції, представник відповідача посилається на те, що всупереч п.9.4 ч.2 Полісу добровільного страхування вантажу/вантажобагажу від 11.02.2017 року за №, позивач станом на 13.05.2017 року не звертався до ТДВ «СК «Кворум» з заявою про настання страхової події, яка має ознаки страхової.

Третя особа Державна служба з питань захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини свого представника суд не повідомила.

Враховуючи наявність в матеріалах справи заяви позивача про розгляд справи у його відсутність, а також письмових заперечень відповідачів, суд вважає за можливе провести розгляд справи в загальному порядку у відсутність сторін про справі.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до Правил транспортного експедирування вантажів, затверджених Наказом ТОВ «Делівері» №39 від 20.11.2012 року, ТОВ «Делівері» здійснює транспортне експедирування вантажів (багажу) у порядку, передбаченому цими Правилами транспортного експедирування вантажів (багажу) (далі - Правила), Законом України «Про транспорт», Законом України «Про дорожній рух», Статутом автомобільного транспорту України, Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, Цивільним та Господарським кодексами України, Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність» та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють транспортно-експедиторську діяльність.

Як передбачено Правилами, експедитор приймає вантаж (багаж) до перевезення на підставі заявки Вантажовідправника, якому після прийому вантажу (багажу) надає квитанцію про прийняття вантажу до перевезення, яка є єдиним документом, що підтверджує прийняття вантажу до транспортування. Заявка на транспортне експедирування залишається у експедитора.

При цьому, відповідно до п.п.1.1, 1.6 Правил ТОВ «Делівері», вантаж (багаж) повинен здаватися Вантажовідправником до перевезення в затареному, упакованому, опломбованому (опечатаному), промаркованому вигляді із зазначенням виду (типу), точної ваги (обсягу), кількості місць багажу та супровідними документами. Відповідальність за вміст, що знаходиться у вантажному місці, несе вантажовідправник.

Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 10.02.2017 року до відділення ТОВ «Делівері», що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Крива бухта, 2, звернувся ОСОБА_2 з метою здійснення відправлення вантажу до міста Львова.

Згідно квитанції про прийом вантажу № від 10.02.2017 року від вантажовідправника - ОСОБА_2 до пункту призначення - склад Львів-2 ТОВ «Делівері» у м.Львові, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Бузкова, 2, був відправлений вантаж в кількості 2-х місць, тип вантажу - спорттовари, вагою 31,5 кг, об'ємом 1,14 м3 .

Як вбачається з Акту отримання багажу від ТОВ «Делівері» №А-9005 від 14.02.2017 року, вищенаведений вантаж було отримано ОСОБА_1 14.02.2017 року, який для встановлення його особи пред'явив права водія Серії РРВ НОМЕР_1 від 16.03.2006 року.

Разом з тим, звертаючись до суду з вказаним позовом та заявляючи, серед іншого, вимоги про стягнення з ТОВ «Делівері» збитків у розмірі 16 000,00 грн. та вартість перевезення вантажу у розмірі 769,00 грн., позивач вказує, що під час приймання вказаного вантажу ним було виявлено численні пошкодження доставленого велосипеда та каяка, про що він невідкладно повідомив завідуючого складом Львів-2 ОСОБА_3

Так, відповідно до п.п. 6.1. 6.2 Правил видача вантажу (багажу) проводиться експедитором по електронним актам отримання багажу (вантажу), з обов'язковим пред'явленням документа, що посвідчує особу - паспорта або водійського посвідчення, що діють на території України. Для отримання вантажу (багажу) вантажоодержувачу також необхідно повідомити експедитору номер квитанції.

Згідно ч.1 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві.

В той же час, положеннями ст. 920 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частинами 1, 2, 3 Статуту автомобільного транспорту визначено, що обставини, що можуть служити підставою для матеріальної відповідальності автотранспортних підприємств або організацій, вантажовідправників, вантажоодержувачів при автомобільних перевезеннях, стверджуються записами в товарно-транспортних документах, а в разі розбіжності між автотранспортним підприємством або організацією і вантажовідправником (вантажоодержувачем) - актами встановленої форми.

Обставини, які можуть служити основною для матеріальної відповідальності автотранспортних підприємств і організацій та пасажирів при автомобільних перевезеннях, засвідчуються актами встановленої форми.

Перелік обставин, що підлягають засвідченню записами в товарно-транспортних документах, форми актів і порядок їх складання встановлюються Правилами.

Зокрема, п.п. 15.1, 15.3 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року встановлено, що у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом за формою, що наведена в додатку 4 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні. Записи в акті засвідчуються підписами вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія. Односторонні записи в акті вважаються недійсними.

Тобто, виходячи з вищенаведеного, можна дійти висновку, що чинним законодавством щодо перевезення вантажів в Україні чітко визначено, що у випадках розбіжностей із замовником, єдиною підставою для матеріальної відповідальності перевізників за прийнятий до перевезення вантаж є складений у двосторонньому порядку акт, який, в свою чергу, є єдиним належним та допустимим доказом фіксації розбіжностей між сторонами при вантажних перевезеннях автотранспортом в Україні.

Як вже зазначалось вище, видача позивачу вантажу супроводжувалася оформленням Акту видачі вантажу.

Водночас, як встановлено з змісту останнього, Акт було підписано без будь-який претензій до стану вантажу, про що свідчить підпис позивача як одержувача.

При цьому, жодних доказів, які б підтверджували складання між позивачем та ТОВ «Делівері» актів щодо розбіжностей при перевезенні вантажу по квитанції № від 10.02.2017 року, матеріали справи не містять.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача до ТОВ «Делівері» про стягнення з ТОВ «Делівері» збитків у розмірі 16 000,00 грн. та вартість перевезення вантажу у розмірі 769,00 грн. за безпідставністю та необґрунтованістю.

Також суд відмовляє в задоволенні позову в частині зобов'язання ТОВ «Делівері» відшкодувати витрати на переклад його листа позивачу, адже наданий позивачем бланк замовлення перекладу не є документом, що підтверджує сплату позивачем зазначеної суми, а сам переклад листа на державну мову, про який позивач вказує у своєму позові, в матеріалах справи відсутній.

Крім того, враховуючи, що судом не встановлено порушення ТОВ «Делівері» прав позивача, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову і в частині відшкодування моральної шкоди.

Щодо позовних вимог позивача до ТДВ «СК «Кворум» про стягнення страхової суми у розмірі 13 000,00 грн. слід зазначити наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, 11.02.2017 року між ОСОБА_1 та ТДВ «СК «Кворум» було укладено Поліс добровільного страхування вантажу (вантажобагажу) за №.

Предметом вказаного договору страхування визначено вантаж - спортивні товари у кількості двох вантажних місць загальною вагою 31,5 кг (об'єм 1,14 м3, відправлений згідно квитанції про прийом вантажу № зі складу №2 ТОВ «Делівері» міста Запоріжжя до міста Львів на склад №2 ТОВ «Делівері».

Звертаючись до суду з позовом до ТОВ «ТДВ «СК «Кворум» про стягнення страхової суми, позивач посилається на те, що всупереч умов вищенаведеного Полісу, жодних виплат від страхової він так і не отримав.

Так, дійсно, відповідно до ч.1 Полісу страховому відшкодуванню в межах страхової суми підлягають прямі збитки від втрати, загибелі чи пошкодження вантажу.

У відповідності до п.9.4 ч.2 Полісу у разі настання страхового випадку страхувальник зобов'язаний повідомити (надати) страховику всю інформацію, яка має відношення до цього страхового випадку, вжити заходів до збору та передачі страховику всіх необхідних документів для прийняття рішення про розмір заподіяного збитку, про виплату страхового відшкодування та для забезпечення права вимоги до винної сторони.

При цьому, згідно розділу 10 Полісу, для вирішення питання про виплату страхового відшкодування необхідно надати наступні документи: оригінал Полісу, що належить страхувальнику та копію документу, що підтверджує сплату страхового платежу; документ, що підтверджує право страхувальника на володіння та/або користування та/або розпорядження застрахованим вантажем; документ, що доводять майновий інтерес страхувальника (вигодо набувача) в застрахованому вантажі, в момент настання страхового випадку та обґрунтованість вартості вантажу та страхової суми, зазначеної в Полісі (рахунки-фактури, специфікації, коносаменти, авіа та залізничні накладні, товарно-транспортні та перевізні накладні, інші перевізні та товаросупроводжувальні документи, контракти, договори купівлі-продажу); документи, що підтверджують факт та причини настання страхового випадку, осіб, винних в заподіянні збитку (якщо такі є), та суму понесеного збитку: висновки службового розслідування, яке проводилося (якщо проводилося) компанією перевізником вантажу; копію паспорта та індивідуального податкового номеру страхувальника та банківські реквізити для виплати страхового відшкодування.

Разом з тим, згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено вимогами ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Також, слід зазначити, що згідно роз'яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Однак, всупереч вищенаведеним положенням законодавства, позивачем на надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували його звернення до ТДВ «СК «Кворум» з заявою про настання події, що має ознаки страхової.

При цьому, наявна в матеріалах справи копія заяви позивача про настання події, що має ознаки страхової (а.с. 4) судом оцінюється як неналежний доказ звернення до відповідача, адже, як вбачається, вона не містить підпису особи, яка її прийнята, а також дати такого прийняття.

Відтак, на підставі вищевикладеного, а також враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТДВ «СК «Кворум» слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 11, 17, 57 - 60, 88, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кворум», третя особа: Державна служба з питань захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про захист прав споживача, стягнення збитку за неякісне виконання договору про надання кур'єрських послуг.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: