АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Рибак М.А.
№22-ц/796/4958/2017 Доповідач Кравець В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Мазурик О.Ф., Лапчевської О.Ф.

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила стягнути з відповідачів солідарно 17 604 грн. 41 коп. матеріальної шкоди, 5 тис. грн.. моральної шкоди та вирішити питання судових витрат.

В мотивування вимог посилалася на те, що з вини відповідачів сталося залиття її квартири, що спричинило їй шкоду.

Проте, відповідачі відмовляються відшкодувати завданні залиттям збитки у добровільному порядку, що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в сумі 17595,54 грн., 1 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди та вирішено питання судових витрат.

В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує, що належних доказів, що збитки були спричинені позивачу внаслідок вини відповідачів не надано, причина залиття квартири не встановлена, акт від 10 березня 2015 року складений без участі відповідачів.

Складений акт про залиття квартири не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій у зв'язку із відсутністю в ньому зацікавлених осіб -ОСОБА_1. Окрім того, актом від 10.11.2015 року та висновком експертизи по даній справі встановлено те, що система водопостачання, водовідводу, опалення та запірна арматура у ванній кімнаті та кухні в квартирі відповідачів знаходиться у справному стані.

Крім того, документ, який би підтверджував комісійне обстеження квартири над квартирою відповідачів в матеріалах справи відсутній, а отже доказів того, що стверджує позивач в матеріалах справи не має.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з вищевказаних підстав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що шкода, завдана позивачу в результаті пошкодження його майна, є такою, що завдана з вини відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що з 22 лютого 2015 року по 03 березня 2015 року у невстановлений час відбулося залиття квартири АДРЕСА_1, яка належить позивачу.

Відповідно до Акту від 10.03.2015 року, складеного працівниками ЖБК «Рассвет» встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося з квартири, що знаходиться поверхом вище, в період з грудня 2014 року по лютий 2015 року під час відсутності ОСОБА_3 Зафіксовано пошкодження: в кухні в місці проходження через перекриття труби опалення жовта пляма розміром 35x40 см; в ванній кімнаті на стелі відлущилась плитка; у ванній маються сліди висохлої ржавої води; на підлозі у ванній кімнаті сліди випаруваної води (а.с. 23).

На чac залиття квартири позивача № 44, вище розташована квартира АДРЕСА_2 належала відповідачам.

З наданих до позовної заяви чеків вбачається, що позивачем для відновлення її пошкодженого майна було закуплено матеріали на суму 8995,54 грн. та сплачено 8600,00 грн. за договором підряду за виконані роботи з ремонту її квартири (а.с. 7, 12, 13-15).

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до положень статей 1166 та 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, зокрема в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода , заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Тобто, відповідно до презумпції завдавача шкоди не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини, на що суд аргументовано звернув увагу та правильно застосував норму права, яка перерозподіляє тягар доказування у цій категорії справ та зазначених правовідносинах.

Отже, визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд вірного висновку дійшов ,що залиття позивача відбулося з вище розташованої квартири №51, яка належить відповідачам, з їх вини, що підтверджується належними та допустимими доказами по справі, оскільки протилежного відповідачем суду не доведено.

Твердження апелянта про те, що 10 листопада 2015 року представниками ЖБК «Рассвет» було проведено комісійне обстеження квартири АДРЕСА_2, за наслідком якого було складено відповідний акт, за яким системи водопостачання, водовідведення, та запірна арматура знаходяться у справному стані, є безпідставними, оскільки залиття сталося в період з 22 лютого 2015 року по 03 березня 2015 року, а огляд квартири відповідачів було здійснено у листопаді 2015 року.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Наразі, вирішуючи питання про відшкодування шкоди, суд не визначився з обсягом відповідальності відповідачів за заподіяну позивачці шкоду, оскільки відповідачам квартира, з якої відбулося залиття, належить на праві спільної часткової власності, а тому і відповідальність вони мають нести у розмірах , який відповідає їх частці у праві власності , а саме по 1/2частині. Така позиція випливає із здійснення права власності, яка регламентована ст. 319 ЦК України і передбачає, що власність зобов'язує, у даному випадку, використовувати право власності не на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Оскільки по суті спору рішення ухвалено правильно, проте, порядок відшкодування шкоди відповідачами не визначений судом, в цій частині рішення підлягає зміні з вказівкою про стягнення матеріальної, моральної шкоди та судових витрат, які відповідають частці у праві власності відповідачів, а саме, по 8 797,77 грн. матеріальної шкоди, по 500 грн. моральної шкоди та по 100 грн.20 коп. судового збору з кожного з відповідачів.

Керуючись ст.218, 303,304,307,309, 313-315,316,317 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року змінити, виклавши абзаци другий та третій резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_4, з кожної, на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири по 8797,77 грн., по 500,00 грн. у відшкодування моральної шкоди та по 100 грн.20 коп. судового збору.

В іншій частині рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді