Справа №592/4133/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1846/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Сумської міської ради

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 листопада 2017 року

у справі за позовом Сумської міської ради в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Сумигаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаззбут», третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання недійсним рішення, визнання права на споживання природного газу за діючими нормами споживання природного газу, зобовязання здійснити перерахунок спожитого природного газу, -

В С Т А Н О В И Л А :

13 квітня 2017 року позивачі звернулись до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 вересня 2016 року представником Публічного акціонерного товариства «Сумигаз» (далі ПАТ «Сумигаз») був складений акт про порушення на обєкті житловий будинок №9 по вул. Металургів в м. Суми по факту відмови споживачів від встановлення лічильника, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ. 15 грудня 2016 року постійно діючою комісією ПАТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення прийнято рішення про визначення фактичного обєму спожитого природного газу мешканцям даного будинку, як побутовим споживачам, у яких не установлені індивідуальні лічильники газу, з 01 грудня 2016 року за граничними обємами споживання природного газу населенням. Вважають це рішення незаконним, так як акти про порушення відносно конкретних побутових споживачів, які відмовилися від встановлення лічильника не складались. Чинним законодавством не передбачено відповідальності окремого побутового споживача за відсутність загальнобудинкового облікового приладу газу.

Остаточно уточнивши свої позовні вимоги (т.2, а. с. 20-21), просять: визнати недійсним рішення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» від 15 грудня 2016 року, щодо визначення мешканцям будинку №9 по вул. Металургів у м. Суми, в тому числі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з 01 грудня 2016 року режиму споживання, за яким фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, згідно Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем; зобовязати ПАТ «Сумигаз», товариство з обмеженою відповідальністю «Сумигаззбут» здійснити перерахунок спожитого природного газу починаючи з 01 грудня 2016 року із застосуванням норми споживання природного газу за вищевказаний період, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Сумська міська рада, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. При цьому вказує на те, що позивачі не відмовлялись від встановлення загальнобудинкового лічильника газу, а лише наполягали на встановлення їм індивідуальних приладів обліку природного газу. Зазначає, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення не було взято до уваги те, що передбачена п. 3 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем відповідальність застосовується лише до окремих споживачів, а не споживачів багатоквартирного будинку та лише на період відповідного календарного місяця, коли був складений акт.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Сумської міської ради ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу, представників ПАТ «Сумигаз» ОСОБА_7 та ТОВ «Сумигаззбут» ОСОБА_8, які заперечують проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мешкають в багатоквартирному будинку №9 по вул. Металургів в м. Суми.

Згідно з ліцензією, виданою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) на підставі рішення №929 від 26 березня 2015 року (переоформлена рішенням від 01 вересня 2015 року №2248), ПАТ «Сумигаз» є газорозподільною організацією (т. 1, а. с. 75).

Постановою НКРЕКП №549 від 31 березня 2016 року, з наступними змінами від 15 грудня 2016 року, затверджено План розвиту газорозподільної системи ПАТ «Сумигаз» на 2016-2025 роки, яким передбачено витрати на встановлення будинкових приладів обліку.

Будинок №9 по вул. Металургів в м. Суми включено в План розвитку газопостачальної системи на 2016-2025 роки Інвестиційної програми ПАТ «Сумигаз» на 2016 рік, якою передбачені витрати на встановлення будинкових приладів обліку (т. 1, а. с. 113-115).

15 вересня 2016 року мешканцями вказаного будинку проведені збори, на яких було прийнято рішення про відмову від установлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу (т. 2, а. с. 10-12).

Мешканці даного будинку звернулись до голови правління ПАТ «Сумигаз» з письмовим зверненням, в якому вони повідомили, що відмовляються від встановлення загальнобудинкового лічильника газу. Просили забезпечити їх індивідуальними приладами обліку природного газу (т. 1 а. с. 116, т. 2 а. с. 9).

19 вересня 2016 року складено акт про порушення №04/215, яким встановлено, що споживачі відмовилися від встановлення лічильника газу в житловому будинку №9 по вул. Металургів в м. Суми, що здійснюється з ініціативи та за кошти ПАТ «Сумигаз». Недопуск представників оператора ГРМ для проведення ремонтних, монтажних робіт. В акті маються підписи чотирьох осіб (т. 2, а. с. 8).

Згідно рішення постійно діючої комісії ПАТ з розгляду актів про порушення від 15 грудня 2016 року, комісією вирішено з 01 грудня 2016 року фактичний обєм спожитого природного газу по побутовим споживачам будинку №9 за вказаною адресою, у яких не встановлено індивідуальних лічильників газу, визначати за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку №10 до Кодексу газорозподільних систем ( том 1 а. с. 191).

Порядок та підстави забезпечення населення приладами обліку природного газу врегульований Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Законом України «Про ринок природного газу», Главою 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 (далі Кодекс), Тимчасовим положенням про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року №620 (далі Тимчасове положення), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498 та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відмова позивачів від встановлення загальнобудинкового лічильника знайшла підтвердження під час розгляду справи, а тому постійнодіюча комісія ПАТ «Сумигаз», розглянувши акти про неможливість встановлення лічильника, колективні звернення мешканців будинку, в тому числі і позивачів, прийшла до обґрунтованого висновку про збільшення фактичного обєму спожитого природного газу позивачам за граничними обємами споживання природного газу населенням. Такі дії відповідача узгоджуються з положенням Кодексу газорозподільних систем та відповідають ситуації, яка склалась по будинку за вищезазначеною адресою.

Проте, з такими висновками суду колегія суддів не може погодитись з наступних підстав.

Згідно п. 4 Тимчасового положення, ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

У відповідності до приписів ст.ст. 2-6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку, зокрема для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території та отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу.

Суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

У разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Відповідно до п. 3, глави 4, розділу IX Кодексу (в редакції, яка діяла станом на 19 вересня 2016 року), якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу.

Згідно до приписів глави 5 розділу XI Кодексу (в редакція, яка діяла станом на 19 вересня 2016 року), у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача / несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов'язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об'єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов'язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об'єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

ПАТ, в порушення приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 чи ОСОБА_5 19 вересня 2016 року вчиняли дії, які свідчать про їх відмову від встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу, суду надано не було. Відповідних актів про порушення відносно позивачів не складалось.

В акті про порушення від 19 вересня 2016 року не зазначено конкретного споживача за участю якого він складений. Він лише містить підписи певних мешканців будинку №9 по вул. Металургів в м. Суми. Підписи позивачів в даному акті відсутні.

Звернення мешканців будинку №9 по вул. Металургів в м. Суми, адресоване ПАТ «Сумигаз», в якому вони заперечують проти встановлення загальнобудинкового лічильника обліку та просять встановити індивідуальні лічильники в кожну квартиру не є підставою для визначення цим мешканцям фактичного об'єму спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населення, так як такою підставою є відповідний акт про порушення, складений відповідно до вимог глави 5 розділу XI Кодексу.

Під час розгляду акту про порушення від 19 вересня 2016 року, постійнодіючою комісією ПАТ «Сумигаз» не встановлювалось коло осіб, які саме здійснили вказані в даних актах порушення. Оскаржуваним рішенням від 15 грудня 2016 року застосована відповідальність відносно усіх мешканців будинку №9 по вул. Металургів в м. Суми, у яких не встановлені індивідуальні газові лічильники та не за відповідний календарний місяць, в якому малося порушення, а саме, вересень 2016 року, а з 01 грудня 2016 року та на невизначений строк.

Крім того у п. 3, глави 4, розділу IX Кодексу (в редакції, яка діяла на час складання акту про порушення від 19 вересня 2016 року) не йдеться про відмову споживача від встановлення саме загальнобудинкового лічильника. Відповідні зміни до цього пункту, які передбачають визначення фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу, який відмовився від встановлення загальнобудинкового лічильника газу, за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, набрали чинності 29 листопада 2016 року. Після вказаної дати відповідні акти про порушення відносно конкретних мешканців будинку №9 по вул. Металургів у м. Суми, в тому числі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПАТ «Сумигаз» не складались.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» від 15 грудня 2016 року, щодо визначення мешканцям будинку №9 по вул. Металургів у м. Суми, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з 01 грудня 2016 року режиму споживання, за яким фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, згідно Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем було прийнято з порушення норм чинного законодавства.

Згідно ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», постачальник природного газу (далі постачальник) субєкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу (п. 27), а оператор газорозподільної системи субєкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 17).

Отже, по відношенню до побутового споживача ТОВ «Сумигаззбут» є постачальником, а ПАТ «Сумигаз» - оператором газорозподільної мережі.

Відповідно до глави 4 розділу ОСОБА_9 газорозподільних систем, обєми та обсяги споживання природного газу побутовими споживачами визначаються оператором газорозподільної мережі (в даному випадку ПАТ «Сумигаз»). Зокрема, в абзаці 3 п. 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу вказано, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про обєм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання субєктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу обєми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обовязковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Виходячи із зазначених положень діючого законодавства, саме ПАТ «Сумигаз» як оператор газорозподільної мережі здійснює дії щодо визначення обсягу спожитого газу споживачами.

Оскільки плата за природний газ нараховувалась позивачам за граничними обємами споживання природного газу населенням, згідно Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем без належних на те правових підстав, підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо зобовязання ПАТ «Сумигаз» здійснити позивачам перерахунок спожитого природного газу із застосуванням норми споживання природного газу, починаючи з 01 грудня 2016 року.

Таким чином, на підставі п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до приписів ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачі, позов в інтересах яких заявлено Сумською міською радою, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» звільненні від сплати судового збору, а тому за подання даного позову до суду судовий збір було сплачено помилково. Крім того з матеріалів справи вбачається, що судовий збір було сплачено не Сумською міською радою, а виконавчим комітетом Сумської міської ради, який не є стороною в даній справі.

Таким чином, з ПАТ «Сумигаз» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п. 2; 309 ч. 1 п. 2, п.4; 313-314; 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Сумської міської ради задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 листопада 2017 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Сумської міської ради в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» від 15 грудня 2016 року, щодо визначення мешканцям будинку №9 по вул. Металургів у м. Суми Гончаренку ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з 01 грудня 2016 року режиму споживання, за яким фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, згідно Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Сумигаз» здійснити перерахунок спожитого природного газу, із застосуванням норми споживання природного газу, ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2), ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_3), починаючи з 01 грудня 2016 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумигаз» на користь держави судовий збір у розмірі 1 600 гривень 00 копійок.

Рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -