У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 рокуОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, яка є правонаступником Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради від 25 квітня 2014 року «Про відміну рішення 28 сесії 6 скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства» у частині, що стосується надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства», яким йому відмовлено у затвердженні проекту землеустрою.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення 41 сесії 6 скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 квітня 2014 року «Про відміну рішення 28 сесії 6 скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства» у частині, що стосується надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Визнано незаконним та скасовано рішення 41 сесії 6 скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 квітня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства», яким було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 14 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано. Провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що предметом оскарження є рішення суб'єкта владних повноважень - органу місцевого самоврядування, прийняті при здійсненні владних управлінських функцій, тому вирішення даного спору відповідно до ст. ст. 3, 17 КАС України підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Зазначені висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до положень процесуального закону та узгоджуються з нормами процесуального права, які судом правильно застосовані.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належить розгляд справ фізичних та юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 положення п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування, як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Крім того, рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта, вичерпує свою дію після його реалізації, а вимоги про визнання такого рішення незаконним повинні розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло речове право. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним розглядається як спосіб захисту порушеного цивільного права за п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України та повинна пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року № 6-2510цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Апеляційний суд наведене врахував та вірно вважав, що спір у даній справі виник за зверненням до суб'єкта владних повноважень із приводу реалізації наданих йому законом функцій та у випадку, який установлений законом, розгляд якого проводиться за правилами адміністративного судочинства, а, відтак, відповідно до положень п. 1ч. 1 ст. 205 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

Під час розгляду справи апеляційним судом були додержані вимоги закону, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими та правильність висновків суду не спростовують, тому колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик