Справа 165/1100/17
Провадження 2/165/434/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Лизун Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Дячук С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Нововолинського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визначення розміру часток у спільній сумісній власності,визнання права власності на спадкове майно та зняття арешту з нерухомого майна,

встановив:

12 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, Нововолинського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання права власності на спадкове майно та зняття арешту з нерухомого майна.

23 листопада 2017 року позивач подала письмову заяву про уточнення заявлених вимог, просить також визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності.

Вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1. Дана квартира житловою площею 26,7 кв.м, загальною площею 45,0 кв.м належала на праві спільної сумісної власності її матері ОСОБА_3 та брату ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 23.02.1994. На день смерті ОСОБА_3 частки учасників спільної власності визначені не були. У встановлений законом строк вона звернулась до приватного нотаріуса для оформлення спадщини за заповітом на свою частку даної квартири. Під час оформлення документів стало відомо, що на спірну квартиру накладено арешт на підставі постанови державного виконавця ВДВС Нововолинського МУЮ Манюти В.Ю. у зв'язку з відкритим виконавчим провадженням по примусовому виконанню виконавчого листа Нововолинського міського суду про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, тому приватний нотаріус постановою від 15.02.2017 відмовила позивачу у вчиненні нотаріальних дій. Крім того, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки не були визначені частки учасників спільної власності. Просить визначити, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними, частка померлої ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру становила 1/2, частка ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру становить 1/2, визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 та скасувати накладений на цю частку квартири арешт.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, подали до суду письмові заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутності, позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов визнає повністю, при цьому просить залишити чинним арешт, накладений державним виконавцем на майно боржника ОСОБА_2, для забезпечення виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Як слідує із копії свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 23 лютого 1994 року приватизаційним відділом Нововолинського управління житлово-комунального господарства, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.5).

Із копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.28) і після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори Бобак О.І. 25 травня 2006 року, спадкодавець ОСОБА_3 у випадку своєї смерті заповіла все своє майно своїй дочці ОСОБА_1 (а.с.78).

Станом на 03 квітня 2017 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 відповідно до висновку про вартість майна становить 105293,00 грн. (а.с.9-16).

Як вбачається із повідомлення Нововолинського міського відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області, на виконанні у відділі виконавчої служби перебуває відкрите виконавче провадження щодо стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина (а.с.24). Даний факт підтверджується також постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 12 квітня 2007 року (а.с.26).

У зв'язку з цим на квартиру АДРЕСА_1 накладено обтяження - арешт нерухомого майна на підставі постанови №5801 від 12.04.2007, винесеної старшим державним виконавцем ВДВС Нововолинського МУЮ Манютою В.Ю., що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.76-77).

Постановою приватного нотаріуса Божко О.О. позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, що належала померлій ОСОБА_3, у зв'язку з накладенням на цю частку арешту (а.с.22).

Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно із ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитись своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із п.п.1.2 п.1 Глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України 22.02.2012 №296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, земельну ділянку, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, рішенням суду.

Частинами 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, на вказану квартиру у межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів постановою відділу державної виконавчої служби Нововолинського МУЮ Волинської області від 12 квітня 2007 року №5801 накладено арешт, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо заявлених вимог, а тому позовні вимоги слід задовольнити, визначити, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними, частка померлої ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру становила 1/2, частка ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру становить 1/2, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 та зняти арешт, накладений на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст.316, 317, 361, 368, 370, 392 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними: частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/2, частка ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зняти арешт з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, що належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1, накладений постановою відділу державної виконавчої служби Нововолинського МУЮ Волинської області від 12 квітня 2007 року №5801 про арешт майна боржника ОСОБА_2, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4803729 від 13 квітня 2007 року 16:38:01.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Ю.В.Лизун