АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 жовтня 2016 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 жовтня 2016 року визнано не поданою та повернено позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, з підстав визначених положеннями ч.2 ст.121 ЦПК України (а.с.7).

Не погодившись з ухвалою судді, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали судді (а.с.9).

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу судді залишити без змін, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2016 року позовна заяви ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України (позивачем не сплачений судовий збір, і позивачу було запропоновано строк для усунення недоліків (а.с.3).

21 жовтня 2016 року ОСОБА_2 отримав копію ухвали судді про залишення позову без руху (а.с.4), та звернувся з заявою про звільнення від сплати судового збору (а.с.5).

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 жовтня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, відмовлено (а.с.6).

Ухвалою суду від 27 жовтня 2016 року визнано не поданою та повернено позивачеві його позовну заяву, оскільки у зазначеній в ухвалі від 29 вересня 2016 року строк він не усунув недоліки позовної заяви (а.с.7).

Колегія суддів погоджується з висновками судді та вважає їх такими, що відповідають нормам чинного законодавства, враховуючи наступне.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

У пункті 7 частини першої статті 5 Закону було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 № 484-УІІІ, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до частини 3 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом у липні 2016 року, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, тому правові підстави для звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви, відсутні.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, позивачі не звільняються від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що суддя суду першої інстанції повертаючи позовну заяву, не порушив норм процесуального права, оскільки керувався вимогами чинного законодавства та беручи до уваги вищезазначене, вірно прийшов до висновку про необхідність оплати позивачем судового збору.

Посилання ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року, як на підставу звільнення його від сплати судового збору, не може бути прийнято до уваги, оскільки ця ухвала не має преюдиційного значення при подальшому розгляді відповідних спірних правовідносин.

Підстав для скасування ухвали судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Отже, доводи апеляційної скарги не містять юридичного обґрунтування і не спростовують висновків суду.

Враховуючи, що за подачу апеляційної скарги ОСОБА_2 несплачений судовий збір, то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з останнього на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 320 грн. (за ставкою станом на 01 січня 2017 року).

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 жовтня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_3

ОСОБА_4