Справа № 462/6826/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Кирилюк А.І.

при секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Рудненської селищної рада Залізничного району м. Львова про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації,

встановив:

Позивчач звернувся до суду із позовом, у якому просить скасувати рішення Рудненської селищної ради Залізничного району м.Львова Львівської області № 671 від 29.12.2008 р. «Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і госпадасрькик будівель гр. ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0592 га, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку зареєстрований 18.11.2009 р. за № НОМЕР_2 в кн.зиписів 01-8, який виданий ОСОБА_3 на прибудинкову земельну ділянку площею 0,0592 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та визнати недійсною державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку 18.11.2009 р. за № НОМЕР_2 в кн.зиписів 01-8, який виданий ОСОБА_3 на прибудинкову земельну ділянку площею 0,0592 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_1 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судові витрати.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.02.2016 року Відділом Держгеокадастру у м.Львові Львівської області було повідомлено, що відповідно до державної статистичної звітності, земельна ділянка на АДРЕСА_1 площею 0,0592 га кадастровий № НОМЕР_1 знаходиться у власності ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. До листа від 03.02.2016 р. було надано технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку в АДРЕСА_1. Зокрема в даній технічній документації є рішення Рудненської селищної ради № 671 від 29.12.2008 р. «Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель гр..ОСОБА_2 по АДРЕСА_1». Окрім цього, в наявній технічній документації є витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яким згідно свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 володіє 2/5 частинами будинку та реєстраційне посвідчення згідно якого ОСОБА_2 володіє 3/5 частинами будинку згідно договору дарування будинку. Зважаючи на те, що відповідачу ОСОБА_2 прибудинкова земельна ділянка, на думку ОСОБА_1, передана у власність неправомірно, беручи до уваги, що позивачу лише 03.02.2016 року стало відомо про надання ОСОБА_2 у власність прибудинкової земельної ділянки, про рішення Рудненської селищної ради № 671 від 29.12.2008 року, а також про державний акт на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 18.11.2009 року, позивач вважає, що строк позовної давності пропущено з поважних причин. З урахуванням наведеного, останній змушений був звернутись до суду із позовом, який просить задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні позов заперечила, покликаючись на безпідставність його вимог, у зв'язку із чим, просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до переконань про те, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом.

Частина 4 цієї ж статті гласить, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2014 року визнано недійсним договір дарування від 12 жовтня 1998 року на 3/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Ленишин У.М. зареєстрований в реєстрі № 1-3978 в частині 4 /15 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 07 жовтня 2004 року на 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 посвідчене державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Кутельмах О.Ф., зареєстроване в реєстрі за № 3-1686.в частині 1/ 15 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1./а.с.10-14/

Згодом вказане рішення було роз'яснено і відповідно до ухали колегії Апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2015 року, спірне будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 було спільним майном подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7, то після укладення договору дарування частка кожного з них стала становити по 1/3 частки.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 81262726 від 25.02.2017 року, ОСОБА_3 є власником 3/5 частки будинку (загальною площе 185,8 кв.м., який включає в себе літню кухню та гараж В та гараж Г) АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування, Р № 1-3978,12.10.1998, посвідченого Другою Львівською держнотконторою та являється власником 2/5 частки будинку АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, Р№3-1685, 07.10.2004, посвідченого Другою Львівською держнотконторою./а.с.46-48/

Відповідно до рішення Рудненської селищної ради № 671 від 29.12.2008р. «Про передача безоплатно у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель гр.. ОСОБА_2 по АДРЕСА_1»/а.с.20/

З наведеного слідує, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 в смт. Рудне, площею 0,0592 га, кадастровий № НОМЕР_1 знаходиться у власності відповідача - ОСОБА_2, для обслуговування житлового будинку і господарських будевіль.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання-недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною першою статті 155 ЗК України передбачено, що в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації позивач зобов'язаний навести доводи у позові в чому полягає порушення його права оскаржуваним свідоцтво та рішенням, що останнім зроблено не було.

Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що позивачем не доведено суду, як саме відповідач порушив його права, не навів підстав, у зв'язку із чим суд повинен визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку та скасувати державну реєстрацію, не подав суду у встановленому законом порядку належних доказів, які б слугували підтвердженням його позиції, суд приходить до переконань про те, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 77-83, 141, 259, 263-268, 272, 354, 355 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Рудненської селищної рада Залізничного району м. Львова про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 272 ЦПК України суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня. За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Повний текст складено 18.12.17

Суддя (підпис).

З оригіналом згідно.

Суддя