Справа № 364/1009/17
Провадження № 2/364/374/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2017 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі Сіваченко Л.В.,

за участю:
Позивача та його представника,
Відповідач не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди,

ВСТАНОВИВ:
До Володарського районного суду 12.09.2017 р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, в якій Позивач просить суд: стягнути на його користь з Відповідача матеріальну шкоду в загальному розмірі 2 917,33 грн., моральну (немайнову) шкоду в розмірі 29 000,00 грн., а також судові витрати в розмірі 1 500,00 грн.

На обґрунтування заявлених вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що 10.03.2017 р. він знаходився в приміщенні ресторану «Рось», що розташований на площі Миру, 5, в смт Володарка, Київської області, опівночі 11.03.2017 р. біля цього ресторану він зустрівся з Відповідачем та ОСОБА_3 , надалі Відповідач наніс Позивачеві один удар головою в область обличчя, а саме: в область носа, в подальшому наніс також декілька ударів йому рукою в область обличчя, а саме: в ділянку правої щоки та верхньої губи. Після цієї події Позивач звернувся за медичною допомогою до Володарської центральної районної лікарні Київської області (далі Володарська ЦРЛ) з приводу отриманих тілесних ушкоджень, де йому був встановлений діагноз «закрита черепно-мозкова травма, СГМ, забійна рана верхньої губи, забійні рани спинки носа». Відносно ОСОБА_2 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000060, дії даної особи кваліфіковані за частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень Позивач проходив амбулаторне та стаціонарне лікування, було придбано необхідні для лікування лікі, під час лікування Позивачеві була проведена операція (репозиція кісток носу) у військовому шпиталі в м. Біла Церква Київської області, у зв`язку з цим витрачено також кошти на заправку автомобіля. Крім того, 30.08.2017 р. у комунальному закладі КОР «Обласна стоматологічна поліклініка» Позивачеві зроблено оплатну реставрацію 12 зуба. Таким чином, внаслідок злочинних дій ОСОБА_2 . Позивачеві було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2 917,33 грн., яка не була відшкодована ані на стадії досудового слідства, ані після відповідного вироку Володарського районного суду Київської області від 30.06.2017 р.

Окрім завданої матеріальної шкоди внаслідок вчинення злочину Позивачеві було завдано моральну (немайнову) шкоду, яку він визначає в 29 000,00 грн., виходячи із його середнього заробітку за місцем роботи за станом на березень 2017 р., коли сталася згадана подія, та часу, що минув після цієї події та до звернення Позивача до суду з даним позовом, оскільки на

неодноразові пропозиції ОСОБА_2 відшкодувати шкоду останній не реагував.

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 26.09.2017 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до слухання у попередньому судовому засіданні на 24.10.2017 р., ухвалою суду від 24.10.2017 р. справу було призначено до судового розгляду на 21.11.2017 р., відкладене через неявку Відповідача на 12.12.2017 р.

У судовому засіданні 12.12.2017 р. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, а також у додатково поданих суду поясненнях (а.с. 63-66).

Відповідач у судове засідання 12.12.2017 р. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справим належним чином повідомлений, надіслав до суду 08.12.2017 р. заяву та письмові пояснення, просив розгляд справи проводити без його участі, розгляд справи не відкладати, відмовився від визнання ним на попередньому судовому засіданні позовних вимог у частині відшкодування матеріальної шкоди, відповідно просив не враховувати його заперечення від 23.10.2017 р., позовні вимоги визнав частково, а саме: просив стягнути з нього на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1 927,17 грн., моральну (немайнову) шкоду у розмірі 500 грн., а також просив відмовити у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 1 500 грн. (а.с. 55-61).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав показання про те, що 11.03.2017 р. доставив Позивача після його побиття Відповідачем до лікарні, при цьому у Позивача сильно було ушкоджено обличчя, у названий день за проханням Позивача купував лікі, передав їх лікареві, підтвердив, що після події і лікування Позивач постійно був вдома, ні з ким не зустрічався, відчував дискомфорт, оскільки губу заважала їсти, тяжко було дихати через ніс, також був пошкоджений зуб.

Допитана в судовому засіданні як свідок мати Позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтвердила наявні у Позивача травми, завдані Відповідачем: скол зуба, розрив губи, травма носа, забій обличчя, також була підозра на перелом щелепи, тому одразу зуби не могли лікувати, як сказав лікар, треба було виждати певний час. Кормили Позивача певний час за допомогою спеціальної поїлки, були сильні набряки, пошкоджена губа, не міг жувати, постійні головні болі. Тому її син (Позивач) не хотів зустрічатися з друзями, був дуже помітним протягом весни і літа шрам на обличчі. Також повідомила, що під час розгляду судом відповідного кримінального провадження щодо Відповідача за фактом спричинення її сину тілесних ушкоджень, з боку Відповідача постійно лунали насмішки, приниження її сина, проводилося 7 судових засідань, які постійно відкладалися, в тому числі через поведінку і позицію ОСОБА_2 , який то погоджувався на відшкодування завданої ним шкоди, то відмовлявся, врешті решт відшкодування вони не отримали.

Допитаний у судовому засіданні як свідок батько Позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав аналогічні пояснення, повідомив про обставини лікування сина у військовому госпіталі в м. Біла Церква, Київська обл.

Аналогічні наведеним вище надали суду показання свідки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про те, як тяжко переживав Позивач лікування, шрам на обличчі, його пригнічений психологічний стан протягом кількох місяців.

Суд, заслухавши пояснення Позивача, його представника, показання допитаних свідків, дослідивши письмові пояснення і заяву Відповідача, матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.
Вироком Володарського районного суду Київської області від 30.06.2017 р. у справі № 364/454/17 (провадження № 1-кп/364/36/17), що набрав законної сили 01.08.2017 р. (а.с. 7-10), встановлено, що ОСОБА_2 (Відповідач) 11.03.2017 р. біля ресторану «Рось» (смт Володарка, Київська обл.) заподіяв ОСОБА_1 (Позивачу) умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Останній 11.03.2017 р. звернувся за медичною допомогою до Володарської ЦРЛ з приводу отримання тілесних ушкоджень, де йому було встановлено діагноз «ЗЧМТ, СГМ, забійна рана верхньої губи, забійні
рани спинки носа». Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 33/д від 31.03.2017 р. у Позивача було виявлено такі пошкодження: рана верхньої губи розміром 1,5 х 0,4 см, садна спинки носу, перелом кісток носу зі зміщенням уламків, після травматичний гематосинус справа, крововилив під правим оком, забій правої щоки, при цьому на тілі було не менше трьох точок прикладення сили: ніс, права щока, верхня губа.
Відповідно до частини четвертої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов`язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Крім того, не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина перша статті 61 ЦПК України).
Так, Відповідачем у письмових поясненнях (а.с. 56), поданих суду 08.12.2017 р., визнано обставини щодо проходження Позивачем лікування у період з 14.03.2017 р. до 20.03.2017 р. у травматологічному відділенні шпиталю військової частини НОМЕР_1 (м. Біла Церква, Київська обл.), вартість цього лікування в розмірі 1 520,19 грн. згідно з довідкоюрозрахунком № 1135 (а.с. 16), сплату за яке проведено відповідно до квитанції № 1138 від 20.03.2017 р. (а.с. 21), а також придбання ліків 14.03.2017 р. за фіскальним чеком на суму 301,13 грн. (а.с. 20) та 15.03.2017 р. за фіскальним чеком на суму 105,85 грн. (а.с. 20).

З огляду на це та враховуючи, що Позивач проходив зазначене стаціонарне лікування не за місцем свого проживання (смт Володарка, Київська обл.), а у шпиталі військової частини НОМЕР_1 , що знаходить у м. Біла Церква Київської області, куди його відвозили автомобілем та де його відвідували батьки, привозячи лікі, продукти харчування, одяг, що підтверджено як самим Позивачем у суді, так і допитаними в якості свідків його батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд за таких обставин вважає належними і допустимими доказами витрат на заправку автомобіля для поїздок із смт Володарка до м. Біла Церква відповідні фіскальні чеки на суму 199,97 грн. 14.03.2017 р. та на суму 99,98 грн. 17.03.2017 р. (а.с.20, 21).

Не зважаючи на заперечення Відповідача, викладені в його письмових поясненнях від 08.12.2017 р., судом встановлено, що Позивач крім наведеного стаціонарного лікування в м. Біла Церква перебував також у період з 11 до 13.03.2017 р. на амбулаторному лікуванні у Володарській ЦРЛ, що підтверджується довідками цієї лікарні № 521 і № 520 (а.с. 13, 14) та карткою хворого ОСОБА_1 (а.с. 44-48). Для надання Позивачеві медичної допомоги 11.03.2017 р. в день заподіяння Відповідачем умисного легкого тілесного ушкодження за обставин, встановлених загаданим вироком суду (а.с. 7-10), громадянином ОСОБА_4 було придбано ліки на такі суми: 116,00 грн.; 15,81 грн.; 46,40 грн., що підтверджується показами допитаного в суді як свідка ОСОБА_4 та відповідними фіскальними чеками (а.с. 20).

Судом також встановлено, що наведеного дня 11.03.2017 р. Позивач звертався також за допомогою до стоматолога, що підтверджується довідкою Володарської ЦРК від 11.03.2017 р. № 520 (а.с. 14), що містить відповідний запис стоматолога із зазначенням скарг Позивача, встановленим діагнозом. Для лікування стоматолог порадив виждати певний час через підозру на перелом щелепи, необхідність укріпнення коренів зубів після травми, а згодом лікувати скол 12 зуба, яке було проведено в комунальному закладі КОР «Обласна стоматологічна лікарня» 30.08.2017 р. (а.с. 19), вартість лікування склала 512,00 грн. (а.с. 21).

Таким чином, судом встановлено, що злочинними діями Відповідача було заподіяно Позивачеві матеріальну шкоду на загальну суму 2 917,33 грн. (1 520,19 грн. + 301,13 грн. + 105,85 грн. + 199,97 грн. + 99,98 грн. + 116,00 грн. + 15,81 грн. + 46,40 грн. + 512,00 грн.).
Відповідно до положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з частинами першою та другою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є, зокрема, втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За загальним правилом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За роз`ясненням, викладеним у пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

З огляду на це та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що заподіяна Позивачеві матеріальна шкода в розмірі 2 917,33 грн. підлягає відшкодуванню в повному обсязі Відповідачем, який її заподів, оскільки його дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Крім того, положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених законом.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Судом встановлено, що внаслідок злочину, вчиненого Відповідачем, Позивач зазнав моральних страждань, цей злочин призвів до того, що порушився звичайний, нормальний спосіб життя Позивача, останній зазнав душевних страждань. Так, зокрема, Позивача наказом від 17.10.2016 р. № 421-о було призначено з 21.10.2016 р. на посаду лейтенанта податкової поліції (а.с. 11), його заробітна плата у березні 2017 року згідно з довідкою, видною 08.09.2017 р. за вихідним № 10-36-05-20/133 Головним управлінням ДФС у Київській області, становила 4 704,83 грн.(а.с. 12). Внаслідок заподіяння Позивачеві тілесного ушкодження, він вимушений був проходити курс лікування, перенести операцію, внаслідок чого тривалий час відчував дискомфорт, не міг виконувати свої обов`язки за місцем постійної роботи, був обмежений у спілкуванні із товаришами та знайомими. У Позивача тривалий час боліло в області скули та голови, а тому він переніс моральні переживання у зв`язку із порушенням його стану здоров`я, йому необхідно було приділяти додатковий час для лікування із виїздом за межі свого постійного місця проживання. Також тривалий час він вимушений був приділяти неодноразовим явкам до слідчого, в судові засідання, на кількість останніх впливала і поведінка Відповідача, який часто змінював свої позиції в суді, що розглядав відповідне кримінальне провадження, та в даній цивільній справі, зокрема позиції щодо бажання та небажання відшкодувати Позивачу шкоду, визнання і невизнання її розміру, через що питання про відшкодування шкоди вирішується лише після спливу більше ніж півроку після заподіяння Відповідачем тілесних ушкоджень Позивачеві.

Усе наведене в цілому негативно впливало як на фізичний стан здоров`я Позивача, так і на його психологічний стан. За цей час він переніс моральні переживання у зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень, внаслідок нанесення удару в область обличчя пошкоджена верхня губа, мається шрам на лиці, а тому Позивач постійно відчуває дискомфорт. Зазначене підтверджується письмовими поясненнями Позивача від 21.11.2017 р., наданими у судовому засіданні 12.12.2017 р. з доданими фототаблицями № 3, 1, 2 (а.с. 64, 65, 66), його усними поясненнями, а також показаннями свідків його родичів і близьких людей, які були цей час поруч з ним.

Отже, вчиненим Відповідачем злочином Позивачеві завдано моральну шкоду, що частково визнав і Відповідач у наданій до суду заяві.

Відповідно до положень статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на це суд вважає обґрунтованим і доведеним Позивачем розмір завданої йому моральної (немайнової) шкоди, яку він визначив в 29 000,00 грн., виходячи із його заробітку у 4 704,83 грн. (а.с. 12) за місцем роботи за станом на березень 2017 р., коли йому було заподіяно Відповідачем тілесних ушкоджень, та часу, що минув після цієї події до звернення до суду з цим позовом 6 місяців. При цьому суд бер до уваги той факт, що на неодноразові пропозиції ОСОБА_2 відшкодувати шкоду останній не реагував.

У той же час Відповідач, оцінюючи завдану ним моральну шкоду у 500 грн., не навів розрахунків, з яких він виходив, визначаючи такий розмір моральної шкоди.

Таким чином, ураховуючи все викладене та характер, обсяг душевних і психічних страждань Позивача, їх тривалість, суд вважає, що відшкодуванням його моральної шкоди в розмірі 29 000,00 грн. є розумним, справедливим, виваженим та обґрунтованим належними і допустимими розрахунками.

Аналіз досліджених у судовому засіданні та оцінених доказів переконують суд у тому, що Позивачем доведено факт порушення Відповідачем його права, внаслідок чого Позивачу було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, Позивач у повному обсязі обґрунтував розмір матеріальної та моральної шкоди, а тому його позов належить задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до числа яких стаття 79 ЦПК України відносить як судовий збір, так і витрати на правову допомогу (а.с. 22-24). Якщо ж позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (частина третя статті 88 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд виходь з критерію реальності адвокатських витрат, а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, п. 269).

Керуючись статтями 15, 16, 22, 23, 1166-1168, 1195 Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 131, 158, 208, 209, 212-215, 218, 222, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , матеріальну шкоду в розмірі 2 917 (дві тисячі дев`ятсот сімнадцять) грн. 33 (тридцять три) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , моральну (немайнову) шкоду в розмірі 29 000 (двадцять дев`ять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , судові витрати на правову допомогу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку оскарження або після перегляду в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення видати копії судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин.

Особи, які беруть участь у справі, можуть ознайомитись з повним рішенням суду 18.12.2017 р.

Повне рішення складено 18.12.2017 р.

Суддя Л.А. Макаренко