Справа № 2-О-428/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Продан М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Солом'янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся в суд з заявою, у якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце смерті - Донецька область, Київський район, м. Донецьк, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначив, що він є сином гр. України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Донецьку його батько, громадянин України ОСОБА_2 - помер.

Згідно довідки про причину смерті, виданої Центром первинної медико-санітарної допомоги №18 м. Донецька від 10 листопада 2017 року, причиною смерті ОСОБА_2 є наслідки інфаркту головного мозку у 2016 році при церебральному атеросклерозі.

Оскільки, після смерті матері отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, так як факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, тому заявник змушений звернутися з заявою про встановлення факту смерті до суду.

Встановлення факту смерті його батька необхідно для державної реєстрації смерті останнього, отримання свідоцтва про смерть та для оформлення (прийняття) спадщини, що залишилась після смерті батька.

Заявник подану заяву про встановлення факту смерті просив задовольнити та розгляд заяви проводити за його відсутності, про що зазначив у поданій заяві.

Заінтересована особа - Солом'янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Солом'янського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві з проханням ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства, враховуючи фактичні обставини справи.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви.

Суд, враховуючи вимоги ст. 257-1 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5.

Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника.

Оскільки документ, який виданий на території Донецької області є недійсним і не створює правових наслідків, заявник звернувся до суду.

Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтва про народження № НОМЕР_1, виданого 09 липня 1970 року, заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м. Донецьк, в графі батьки: батьком зазначено ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_3 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_5 батько заявника - ОСОБА_2 помер в м. Донецьк, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 14 листопада 2017 року Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки (а.с. 10).

Причиною смерті ОСОБА_2 є наслідки інфаркту головного мозку у 2016 році при церебральному атеросклерозі.

Також, судом встановлено, що Солом'янський районний у м. Києві ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації смерті гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 14 листопада 2017 року Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, оскільки заявником пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 9).

Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року.

Відповідно до п. 1 частини 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 від 02 грудня 2015 року м. Донецьк віднесений до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров'я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року № 545.

Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт смерті гр. ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 підтверджується наданими заявником доказами, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Солом'янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Межева Межевського району Дніпропетровської області, місце смерті якої - Донецька область, Київський район, місто Донецьк, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя Л.І. Кізюн