Справа № 758/5226/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

30 листопада 2017 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Філіпповій О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва», ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зобов'язання зняти з реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зобов'язання зняти з реєстрації.

Свої вимоги мотивує тим, що він є наймачем квартири АДРЕСА_1. Вказав, що у спірній квартирі зареєстровані три особи: позивач, відповідач та син позивача ОСОБА_2 Посилаючись на те, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі більше 5 років, не оплачує комунальні послуги та не бере участь в утриманні будинку, просять визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирИ АДРЕСА_1

У судовому засіданні позивач позов підтримав з тих же підстав, просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомив.

Представник третьої особи - житлового органу, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно плану-схеми спірне жиле приміщення являє собою двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. (а.с. 3)

Вищезазначена квартира відноситься до державного житлового фонду.

Відповідно до довідки форми № 3, виданої Центром комунального сервісу від 29.03.2017 року № 1148, дана квартира не приватизована, в ній зареєстровані три особи: позивач, відповідач та третя особа (а.с. 5).

Позивач у судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_3 спірною квартирою не цікавиться, оскільки проживає за кордоном, витрат по утриманню квартири не несе, перешкод в користуванні квартири йому ніхто не створював. Замки в квартирі не змінювалися.

Ці обставини також підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є сусідами сторін. Свідки пояснили, що відповідач у спірній квартирі не проживає, а проживає за кордоном.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам.

Факт не проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актом від 22.03.2017 року, затвердженого КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва».

Спірні правовідносини регулюються нормами ЖК України.

У ст. 71 ЖК України зазначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно роз'яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Передбачених ч. 2 ст. 71 ЖК України випадків, коли жиле приміщення зберігається за відсутнім членом сім'ї наймача понад шість місяців, у судовому засіданні не встановлено. Підстав для продовження строку відсутності особи у квартирі понад шість місяців не виявлено, а відтак, ОСОБА_3 слід визнати таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що реєстрація відповідача порушує права позивачів вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 потрібно визнати таким, що втратив право користування житлом - квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, в цій частині вимоги позивача є заснованими на законі, обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про зняття з реєстраційного обліку відповідача, оскільки така вимога стосується третьої особи, а не відповідача, та дане питання не віднесене до компетенції суду та може бути предметом судового розгляду лише в разі відмови відповідних органів зняти ОСОБА_3 з реєстрації на підставі даного рішення відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання».

Таким чином, в цій часті позовних вимог слід відмовити.

Статтею ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 71,107 ЖК України ст. ст. 3, 10, 11, 15, 58-60, 88, 209, 212-215, 224, 228, 233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя Н. М. Ларіонова