АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 668/3170/16 Головуючий в І інстанції Майдан С.І.
Номер провадження №22-ц/791/650/17 Доповідач: Фурман Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Фурман Т.Г.

суддів: Пузанової Л.В.

ОСОБА_1

секретар Чертков Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє від імені ОСОБА_4, до ОСОБА_2, ОСОБА_5, в інтересах якого діє його мати ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради про витребування майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_3, яка діє від імені ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що у 1993 році батько позивача - ОСОБА_6 набув право власності на квартиру № 11 за адресою: м.Херсон, просп.200 років Херсона,41.

17 вересня 2007 року ОСОБА_6 помер.

У встановлений законом строк ОСОБА_4, як спадкоємець, звернувся до Другої Державної нотаріальної контори м. Херсона із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки майно, що мало спадкуватись, вибуло з права власності спадкодавця.

Намагаючись відновити свої порушенні права, ОСОБА_4 звернувся до правоохоронних органів із заявою про злочин, в ході розслідування якого встановлено, що ОСОБА_7 незаконно заволодів вказаною квартирою шляхом укладення угоди у формі договору купівлі-продажу на товарній біржі, яка рішенням третейського суду при вказаній біржі від 06.04.2007 року визнана дійсною та за покупцем визнано право власності на квартиру. Зазначені факти були встановлені в ході досудового слідства та відображені у висновку почеркознавчої експертизи, відповідно до якої підпис у зазначеній угоді не належав власнику квартири продавцю - ОСОБА_6.

Судовим рішенням, яке набрало законної сили, угода між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнана недійсною, а рішення третейського суду скасовано.

09 січня 2008 року ОСОБА_7 продав спірну квартиру ОСОБА_8, а той у свою чергу продав квартиру ОСОБА_2, яка знаючи про незаконність своїх дій подарувала майно своєму сину ОСОБА_5 за безвідплатним договором від 19.01.2016 року сподіваючись уникнути виконання раніше постановлених судових рішень, які набрали чинності, про витребування спірного майна з чужого незаконного володіння.

З підстав передбачених ст. 388 ЦК України представник позивача просила суд витребувати квартиру №11, розташовану в буд. №41 по просп.200 років Херсона в м. Херсоні у ОСОБА_5 та передати її у власність ОСОБА_4

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2017 року позов задоволено.

Витребувано нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка належить йому на підставі договору дарування, посвідченого 19.01.2016 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_9, та передано її ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 на праві власності належала квартира №11 по просп.200-річчя Херсона, 41 в м. Херсоні, яку він за третейською угодою від 01 березня 2007 року, укладеною у формі договору купівлі-продажу, продав ОСОБА_7.

17 вересня 2007 року помер ОСОБА_6, його син позивач у даній справі є спадкоємцем першої черги, який у встановленому законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, однак державним нотаріусом було відмовлено спадкоємцю у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки майно, що мало спадкуватись, вибуло з права власності спадкодавця.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 29 травня 2009 року, яке набрало законної сили, угода купівлі-продажу спірної квартири між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 01 березня 2007 року визнана недійсною, а рішення третейського суду скасовано.

Згідно з ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Отже право власності ОСОБА_6 на спірне житло відновлено з 01 березня 2007 року.

Оскільки ОСОБА_6 на момент смерті був власником спірної квартири, то після його смерті до ОСОБА_4, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, перейшли права та обов'язки спадкодавця.

9 січня 2008 року ОСОБА_7 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу продав спірну квартиру ОСОБА_8, який її відчужив ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу від 05 жовтня 2010 року, яка в подальшому подарувала майно своєму сину ОСОБА_5 за безвідплатним договором від 19.01.2016 року.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 06 грудня 2012 року, яке набрало чинності, спірна квартира витребувана у ОСОБА_8 у на користь ОСОБА_4, з підстав передбачених ст. 388 ЦК України ( а.с.8).

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17 червня 2014 року, яке вступило в законну силу, квартира №11, що розташована в буд. №41 по просп.200 років Херсона в м. Херсонівитребувана від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 з підстав передбачених ст. 388 ЦК України ( а.с. 9-10,11-12, 13-17).

Отже на час відчуження спірного житла ОСОБА_5за безвідплатним договором від 19.01.2016 рокуу ОСОБА_2 існував обовязок повернення квартири її власнику за судовим рішенням, яке набрало чинності.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безпідставно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

В п.26 Постанови № 5 від 07 лютого 2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надав розяснення, що відповідно до положень ч.1 ст.388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача.

Оскільки спірна квартира вибула з володіння власника поза його волею, що було встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, та зважаючи на те, що позивач, як спадкоємець прав та обовязків власника квартири має право на підставі ст. 388 ЦК України витребувати майно від добросовісного набувача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано, відповідно до вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, задовольнив позов у обраний позивачем спосіб.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до положень ЦПК України, та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Посилання апелянта на рішення апеляційного суду Херсонської області від 02.10.2014 року, колегія судів до уваги не приймає, оскільки зазначене судове рішення скасоване Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку ( а.с. 13-17).

Інші доводи апелянта висновки суду першої інстанції не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г. Фурман

Судді: Л.В. Пузанова

ОСОБА_1