АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Мазурик О.Ф.
при секретаріГоін В.С.
за участю: представника позивача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року

У справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи ОСОБА_27, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко Віктор Петрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мішенін ІванСергійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про встановлення факту, визнання недійсними договорів та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року позов задоволено частково./т. 3 а.с. 221-227/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, ОСОБА_8 не доведено родинних відносин зі спадкодавцем. Не враховано наявне в матеріалах справи рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2014 р., залишене без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, яким у задоволення позову ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

№ справи 761/18093/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/ 3563/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4, її батьками зазначені - ОСОБА_17 - батько, ОСОБА_18 - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Після реєстрації шлюбу 12.11.1974 року ОСОБА_8 змінила прізвище на «ОСОБА_8».

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вбачається, що 27.08.1962 року було зареєстровано народження ОСОБА_19, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5.

30.09.1972 року вчинено запис №27 про усиновлення та прізвище дитини «ОСОБА_19» змінено на «ІНФОРМАЦІЯ_6», по-батькові з «ОСОБА_19» на «ІНФОРМАЦІЯ_6». Також змінено дані про батька з «ОСОБА_25» на «ОСОБА_17», ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1.

Крім того, 01.06.1978 року змінено дані про матір дитини з «ОСОБА_26» на «ОСОБА_21», ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає в АДРЕСА_1.

Відповідні свідоцтва про народження видавались 27.08.1962 року (вперше після реєстрації народження), 07.12.1978 року (після усиновлення, змінено дані про батька), 01.06.1978 року (після зміни даних про матір) та 02.07.1978 року.

ОСОБА_19 помер ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_19 звернулись:

- 28.09.2012 року ОСОБА_7, як дружина;

- 20.11.2012 року ОСОБА_8, як рідна сестра;

- 30.11.2012 року ОСОБА_27, як тітка.

В подальшому із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину звертались ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яким нотаріус постановами від 15.10.2014 року та 21.11.2014 року відповідно відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Після смерті померлого ОСОБА_19 відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належала спадкодавцю ОСОБА_19 та його мамі ОСОБА_21 на підставі Свідоцтва про право власності на житло видане 22.08.1995 року та на земельну ділянку загальною площею 0,044 га, розташовану на території садового товариства «Колективна праця» села Старі Петрівці Вишгородського району Київської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого Старопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області, реєстровий запис №286 від 06.08.1998 року

З копії довідки №683 від 05.10.2012 року, яка видана КП ЖЕК «Михайлівська» вбачається, що ОСОБА_19 проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 18.07.1978 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2014 року у справі №761/9324/13-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, 3-я особа: ОСОБА_23 про встановлення факту, визнання права власності та зустрічною позовною заявою ОСОБА_8 до ОСОБА_7, 3-я особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко Віктор Петрович про визнання права власності на спадкове майно. Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8, 3-я особа: ОСОБА_23 про встановлення факту, визнання права власності позов задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_7 однією сім'єю з ОСОБА_19 з 1994 року по день його смерті - до ІНФОРМАЦІЯ_7.

В іншій частині позову відмовлено.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_8 до ОСОБА_7, 3-я особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко ВікторПетрович про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.05.2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва залишено без змін.

Як встановлено зазначеним рішенням суду, ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_21 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті 18 грудня 2000 року серії НОМЕР_1.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді х/г частини квартири АДРЕСА_1.

На день смерті ОСОБА_21 у спірній квартирі був зареєстрований ОСОБА_19, що підтверджується довідками, виданими КП "ЖЕК "Михайлівська" Шевченківського району № 683 від 05.10.2012 року, №187 від 20.03.2013 року.

Свідоцтво про право на спадщину щодо майна померлої ОСОБА_21 не видавалось. Дана обставина була визнана сторонами в судовому засіданні, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Таким чином, з урахуванням зазначеного вище, ОСОБА_19 є таким, що прийняв спадщину після смерті матері.

ОСОБА_19 був усиновлений ОСОБА_21 та батьком ОСОБА_8 - ОСОБА_17, що підтверджується записом акта про народження №2441 від 27 серпня 1962 року.

Таким чином, ОСОБА_7 за викладених обставин є спадкоємцем четвертої черги.

З урахуванням наведеного ОСОБА_8 є спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_19

Також судом встановлено, що після звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Авдієнко В.П. від 21.11.2014 року відмовлено ОСОБА_8 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_19 на тій підставі, що не надано оригіналів правовстановлюючих документів.

В постанові зазначено, що ОСОБА_7 є спадкоємицею четвертої черги за законом. Також нотаріус зазначив, що надані документи не містять чітких відомостей щодо місця народження спадкодавця.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13.01.2015 року визнано за ОСОБА_7 право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,044 га, яка розташована на території с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області, с/т «Колективна праця» та квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Право власності на квартиру на підставі зазначеного рішення ОСОБА_7 зареєструвала 30.01.2015 року.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 24.04.2015 року ОСОБА_7 зареєструвала право власності на земельну ділянку на підставі рішення суду.

В цей же день за договором купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мішеніним І.С. та зареєстрований в реєстрі за №179 ОСОБА_7 продала квартиру АДРЕСА_1ОСОБА_9.

В подальшому, за договором купівлі-продажу від 01.10.2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. та зареєстрований в реєстрі за №1434, ОСОБА_9 продав зазначену квартиру ОСОБА_10.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 15.09.2015 року скасоване рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13.01.2015 року.

Станом на 21.10.2016 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_10; земельна ділянка загальною площею 0,044 га, розташована на території садового товариства «Колективна праця» села Старі Петрівці Вишгородського району Київської області зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 1258 ЦК України яка визначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.І). Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч.2), ч. 1 ст.1260 ЦК України якою передбачено, що у разі спадкування за законом усиновлений та його нащадки, з одного боку, та усиновлювач і його родичі - з другого, прирівнюються до родичів за походженням, та ст. 1262 ЦК України про те, що рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері мають право у другу чергу на спадкування за законом.

Встановивши, що ОСОБА_8 подала заяву про прийняття спадщини, не відмовлялась від спадщини та відноситься до другої черги спадкоємців, постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, водночас ОСОБА_7 відноситься до четвертої черги спадкоємців, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що саме ОСОБА_8 має право в порядку спадкування отримати майно, яке входить до спадкової маси після померлого ОСОБА_19

Доводи апеляційної скарги, щодо недоведеності родинних відносин ОСОБА_8 за спадкодавцем ОСОБА_19, колегія суддів не приймає до уваги, як такі, що спростовуються матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про народження ОСОБА_19, виданим місцевим відділом ЗАГСУ м. Херсон, свідоцтвом про народження відповідачки ОСОБА_8, виданим місцевим ЗАГСом м. Києва 29.03.1956 р., свідоцтвом про укладенню шлюбу відповідачки ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 від 12.11.1974 р., виданим Печерським відділом ЗАГСу м. Києва та Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 15 лютого 2013 року, виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області про ОСОБА_19.

Доводи апеляційної скарги щодо не взяття до уваги рішення суду, яким у задоволенні позову ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено та встановлено факт проживання ОСОБА_7 однією сім'єю з ОСОБА_19, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки ОСОБА_7 за вказаним рішенням віднесена до четвертої черги спадкоємців у відповідності до ст. 1264 ЦК України, а відмовлено у позові у зв'язку з неналежним способом захисту. Встановивши зазначеним рішенням те, що ОСОБА_8 є спадкоємцем другої черги, судом вказано на те, що остання може реалізувати своє право на спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину.

Так, при розгляді даної справи, судом першої інстанції встановлено, що 21.11.2014 р. нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з чим виник спір щодо права на спадкування, який судом першої інстанції обґрунтовано задоволено.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: