Справа№592/8542/16-ц
Провадження №2/592/163/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю: секретаря судового засідання Троценко Ю. Ю. ,

представників позивачки: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідача: ОСОБА_3 ,

третьої особи: фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про стягнення грошової суми, -

В С Т А Н О В И В :

15.09.2016 року представник позивачки ОСОБА_5 за довіреністю ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_3, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про стягнення грошової суми, в якому він зазначив про те, що 20.04.2016 року в м. Суми в приміщенні агенства Арка на бланку агенства нерухомості Арка було оформлено договір (назва на бланку Договір завдатку (куплі-продажу) ) , між ОСОБА_5 (майбутній покупець) та продавцем ОСОБА_3 . Відповідно до п. 1 Договору Покупець на підтвердження свого зобовязання по придбанню 1/2 будинку у Продавця розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на забезпечення його виконання передає в якості завдатку грошову суму еквівалентну 2500 доларів США в рахунок належних з нього розрахунків по договору купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна, а Продавець приймає вказаний завдаток і зобовязується продати Покупцю, або іншій вказаній ним особі вищевказане нерухоме майно за узгоджену сторонами даного договору суму в розмірі еквівалентній 32500 доларів США по курсу НБУ в строк до 20 жовтня 2016 року, який є частиною платежу за даний обєкт нерухомості. Відповідно до п. 4 Договору сторони також домовились, що у разі припинення зобовязання до початку його виконання завдаток підлягає поверненню. ОСОБА_5 вважає, що вищезгадана частина Договору є лише попередніми домовленостями, які навіть не були оформлені як договір завдатку про купівлю-продаж нерухомого майна та не були посвідчені нотаріально, що згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України, ч. 2 ст. 215 ЦК України свідчить про нікчемність цих домовленостей, визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Після укладення вищезгаданого Договору ОСОБА_5 довідалась, зокрема, про те, що ціна на вищезгадану частину будинку завищена у порівнянні з подібною нерухомістю у м. Суми, присадибна земельна ділянка при цій частині будинку буде продаватись за окремою ціною, тому вона звернулася до ОСОБА_3 з вимогою про повернення грошової суми в гривнях еквівалентної 2500 доларів США. Проте, ОСОБА_3 відмовив ОСОБА_5 у поверненні згаданої грошової суми пославшись на те, що Договором це не передбачено. Така відмова ОСОБА_3 протирічить вищезгаданим нормам закону та іншим нормам цивільного права. Так, відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу частини будинку. Оскільки договір купівлі-продажу частини будинку, якій би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такій договір у майбутньому, передана ОСОБА_5 відповідачу грошова сума в розмірі 66050 грн. 00 коп. еквівалентному за курсом НБУ 2500 доларів США є лише авансом, який підлягає поверненню позивачу ОСОБА_5 . Така ж правова позиція міститься в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6-176цс12. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи. ОСОБА_5 вважає, що згаданими обставинами та іншими фактичними даними, які мають значення для вирішення справи, крім згаданих вище, є також наступні. Так, як убачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань агенство нерухомості Арка не зареєстроване як юридична особа. За цією назвою (вивіскою) знаходиться ФОП ОСОБА_4, який займається нечесною підприємницькою діяльністю. З Договору вбачається, що фізична особа ОСОБА_4 позиціонує себе з працівником Агенства нерухомості Арка , якого в природі не існує, а лише на вивісці офісу цієї особи він же ФОП ОСОБА_4, який поставив підпис як третя сторона Договору, п. п. 8, 10 та 11 якого викладені у спосіб, що ввів в оману ОСОБА_5 , оскільки в основній частині Договору вказано лише дві сторони. Крім того рукописний текст цього договору виконаний ОСОБА_4, як неіснуючим працівником неіснуючого Агенства нерухомості Арка . Також, зміст Договору не містить жодної умови про обовязки та відповідальність ФОП ОСОБА_4, поштову (юридичну) адресу цієї третьої сторони .

Відповідно до ст. 1 Закону України Про захист прав споживачів продукція це будь-який виріб (товар) , робота чи послуга, що виготовляється, виконується чи надається для задоволення суспільних потреб. Відповідно до ст. 4 згаданого Закону споживач має право на необхідну, доступну, достовірну інформацію про продукцію, її кількість, якість, а також про її виробника (виконавця, продавця) . Статтею 19 вищезгаданого Закону, зокрема, передбачено, що нечесна підприємницька практика забороняється. Якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно: ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг; потреби у послугах, заміні складових чи ремонті; характеру, атрибутів та прав продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним. Перелік форм агресивної підприємницької практики не є вичерпним. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, при укладенні вищезгаданого Договору ОСОБА_5 внаслідок нечесної підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4 не отримала необхідну, доступну, достовірну інформацію про продукцію, її кількість, якість, а також про її виробника (виконавця, продавця) , ціни або способу розрахунку ціни, характеру, атрибутів та прав ФОП ОСОБА_4, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії. Крім цього, ФОП ОСОБА_4, як третя сторона договору не взяв на себе жодного зобовязання щодо своєї відповідальності за невиконання умов цього нікчемного договору. За таких обставин, ФОП ОСОБА_4 відповідно до статті 35 ЦПК України підлягає обовязковому залученню до участі у справі на стороні відповідача. Статтею 216 ЦК України, зокрема передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих що повязані з його недійсністю. Якщо у звязку із вчиненням недійсного правочину другій стороні завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Кожна із вищезгаданих обставин підтверджується копіями: договору від 20 квітня 2016 року, а також витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_4 та Агенство нерухомості Арка . На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 4, 11, 15, 109, 118, 119, 120 ЦПК України, він просив: 1. Прийняти заяву до розгляду. 2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 66050 грн. 00 коп. . 3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 660 грн. 50 коп. судового збору (а. с. 4 7) .

25.10.2016 року відповідач ОСОБА_3 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заперечення проти позову, в якому він зазначив про те, що він ОСОБА_3, який проживає за адресою: м Суми, вул. Косівщинська, буд. 41, є військовим пенсіонером, вірою та правдою відслужив належний строк, дожив до сивого волосся. Наступного року йому виповнюється 70 років, прочитавши позовну заяву в Ковпаківський районний суд м. Суми ОСОБА_5 ні з одним словом її позову до нього не згодний та дійшов висновку про те, що потрапив на аферистів. А тепер про суть справи. Після того, як його дочка з сімєю переселилися в меншій квартирі, вони з дружиною вирішили продати 2-ий поверх їхнього будинку 126,7 м ? із земельною ділянкою 3,6 сотки. Через газету Ваш шанс він подав оголошення про продаж й уклав договори з деякими агентствами з продажу нерухомості, в тому числі і з квартирним агентством Арка , директором якого є ОСОБА_4 . Перш ніж укладати договір він переконався про наявність документів підприємця по роботі з купівлею та продажем нерухомості. Після огляду будинку директором квартирного агентства, той запевнив його в тому, що допоможе з продажем 2 поверху його будинку. Після чого вони з директором квартирного агентства Арка ОСОБА_4 уклали договір Про надання інформаційних послуг на продаж обєкта нерухомості від 04.04.2016 року. Через кілька тижнів директор зателефонував йому та сказав, що є покупець на 2 поверх їхнього будинку. Відповідач відповів, щоб той вів покупця, нехай дивиться. В цей же день вони привезли покупця на своєму авто. Це були дві жінки. 2 поверх будинку їм дуже сподобався, він озвучив ціну 33000 доларів США. Жінки сказали, що подумають. Через деякий час заступник директора квартирного агентства Арка ОСОБА_6 зателефонував відповідачу та повідомив його про те, що якщо він уступить 500 доларів США, то клієнти готові купити його 2 поверх із земельною ділянкою. Але покупці просять про те, що після укладення договору завдатку щоб в ньому вказали побільше часу для повного збору грошей, хоча б на півроку. Відповідач погодився на їх пропозицію та 20.04.2016 року в офісі квартирного агентство Арка в присутності його, ОСОБА_5 , її мати ОСОБА_7 , директора квартирного агентства ОСОБА_4 та його заступник ОСОБА_6 підписали договір завдатку строком на півроку до 20.10.2016 року в сумі 2500 доларів США, з яких 2000 доларів США залишаються у нього, а 500 доларів США будуть знаходиться в квартирному агентстві Арка (виплата за роботу з інформацією) . Через кілька місяців після підписання договору завдатку його по телефону запросив директор квартирного агентство Арка до себе в офісі. Прибувши в офіс, він побачив, що там знаходяться покупці ОСОБА_5 та її мати ОСОБА_7 . Вони заявили, що готові купувати його 2 поверх будинку, але у них не вистачає грошей в кількості 1000 доларів США та щоб він зайняв їм ці гроші в розстрочку на певний період. На що він відповів їм про те, що його вік не дозволяє займати такі гроші, що таку суму їм можна зайняти у знайомих або в банку. На що вони відреагували неадекватно та грубо відповіли, щоб він продавав свій 2-ий поверх кому завгодно, а вони будуть забирати гроші. На що директор квартирного агентства Арка заявив про те, що тоді слід розірвати договір завдатку. На що вони відповіли відмовою та пішли з офісу. Після чого він все це виклав своїй дружині та вони вирішили не займати цю тисячу доларів США ОСОБА_5 , а піти на поступки та зменшити ціну на будинок. Відразу ж він передзвонив ОСОБА_5 і думав, що порадує її, але радості він не відчув. І їхні покупці пропали на кілька місяців. Директор квартирного агентства Арка , його заступник телефонували покупцям 2 поверху будинку багато разів, але вони демонстративно не брали трубку телефону. І раптом до них дійшла інформація про те, що їхні покупці розраховують на те, що він не витримає півроку очікувань та продасть 2 поверх будинку іншим клієнтам. І що за порушення договору завдатку ним ОСОБА_5 приверне своїх знайомих адвокатів і вони відсудять у нього подвійну суму завдатку. Але вони не розрахували того, що потрапили на чесну та порядну людину, що він тримає квартиру тим людям, з якими він підписав договір завдатку. Для нього слово закон! ОСОБА_5 кілька разів телефонувала йому та питала чи не продав він 2 поверх будинку? Вони ж дозволили йому його продавати. На що він відповідав їй про те, що 2 поверх будинку чекає їх, тим більше, що він не пошкодував грошей, поміняв для них всі змішувачі, поставив нові лічильники, нові пластикові розводки, поліпшив опалювальну систему. Все зробив від душі для них. Адже з сусідами треба жити дружно. Але вона відповіла йому про те, що у них є ще час на покупку до 20.10.2016 року (кінець дії договору завдатку) . І зрозумівши, що він до закінчення дії договору завдатку нікому не буде продавати 2 поверх будинок, крім них, ОСОБА_5 в хід пустила свій другий підступний план. Підключивши своїх друзів-адвокатів, вона почала дискредитацію його та директора квартирного агентства Арка ОСОБА_4 та його заступника ОСОБА_6 , нібито ціна на 2-ий поверх будинку завищена. Але це не так. Він обійшов безліч агентств і зробив висновок про те, що ціна навіть трохи занижена. Квартира 126,6 м ? плюс земельна ділянка 3,6 соток майже в центрі. Занижену ціну він виставив для того, щоб швидше продати квартиру. А звинувачення на адресу директора квартирного агентства Арка та його заступника це хамські і необґрунтовані випади. Вони на цьому ринку десятки років, так що, всі договори скасовувати? Люди працюють чесно, всі питання вирішують справедливо, на своєму особистому транспорті розвозять покупців дивитися обєкти для покупки, а скільки разів вони ОСОБА_5 й її рідних возили до нього на огляд 2 поверху будинку. Їм все подобалося та вони переживали, щоб комусь іншому його не продали. Їх ніхто не змушував підписувати договір завдатку. Вони прийняли це рішення самостійно. Всі аферні дії ОСОБА_5 спрямовані на те, щоб заробити гроші шляхом подвоєння завдатку, якщо він продасть 2 поверх до закінчення строку дії договору завдатку іншим покупцям. Він поступає по-людські: 2 поверх вільний, всі виписані та чекають їх. Правда не дай Бог мати таких сусідів. 20.10.2016 року директор квартирного агентства ОСОБА_4 викликав до себе в офіс його та ОСОБА_5 для розірвання договору завдатку (купівлі-продажу) будинку від 20.04.2016 року, оскільки строк дії договору завдатку, укладеного між ним та ОСОБА_5 , 20.10.2016 року закінчується та втрачає свою силу. Після неодноразових дзвінків директором квартирного агентства Арка до ОСОБА_5 , вона відмовилася зявитися на процедуру розірвання договору та заявила про те, що купувати будинок не буде, оскільки в неї немає грошей. Почекавши до 18 години 00 хвилин 20.10.2016 року (кінець робочого дня агентства) директор ОСОБА_4 запропонував розірвати дію договору завдатку (купівлі-продаж 2 поверху будинку) в односторонньому порядку, що і було зроблено з відміткою на двох примірниках: на його та квартирного агентства Арку в присутності директора ОСОБА_4 , його та заступника ОСОБА_6 . На підставі вищевикладеного він просив позовну заяву позивачки ОСОБА_5 про стягнення грошової суми залишити без задоволення у звязку з необґрунтованістю її претензій (а. с. 24 26) .

31.10.2016 року третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_4 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заперечення проти позову, в якому він зазначив про те, що між мною фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, як власником агентства нерухомості Арка , і відповідачем ОСОБА_3, згідно ст. ст. 626, 627, 628 ЦК України, 04.04.2016 року був укладений договір про надання інформаційних послуг на продаж його будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Косівщинська, буд. 41. Зазначене підтверджується копією договору ОСОБА_3 , який додано до заперечення. Також, між ним та позивачкою ОСОБА_5, згідно ст. ст. 626, 627, 628 ЦК України, 04.04.2016 року був укладений договір про надання інформаційних послуг на підбір їй будинків в м. Суми, які пропонуються на ринку нерухомості. Зазначене підтверджується копією договору ОСОБА_5 , який додано до заперечення. Відповідно до їхнього договору про надання інформаційних послуг, укладеного з ОСОБА_5, їй було запропоновано для огляду ряд будинків, в тому числі і 1/2 частка будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Косівщинськ, буд. 41, яка відповідав її вимогам і яку вона оглянула в присутності їхнього ріелтора ОСОБА_6, та цей будинок її сподобався. Для підтвердження свого наміру з придбання 1/2 частки будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Косівщинська, буд. 41, в їхньому агентстві 20.04.2016 року, згідно ст. ст. 570, 571 ЦК України, був оформлений договір завдатку, і покупець ОСОБА_5 передала продавцю ОСОБА_3 завдаток в розмірі 2500 доларів США та вони домовилися до 20.10.2016 року зробити основний договір купівлі-продажу цього будинку. Зазначене підтверджується копією договору завдатку, який додано до заперечення. На теперішній час для продажу 1/2 частки будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Косівщинська, буд. 41, продавцем ОСОБА_3 була виготовлена довідка-характеристика будинку, зроблена експертно-грошова оцінка будинку та отриманий витяг з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. Зазначене підтверджується копією довідки-характеристики, звіту про експертно-грошової оцінки та витягу з ДЗК, які додані до заперечення. Але 20.10.2016 року під час телефонного спілкування між ним та покупцем ОСОБА_5 було зясовано, що вона відмовляється від покупки цього будинку і причину відмови не пояснила. Тому, 20.10.2016 року продавцем ОСОБА_3 в односторонньому порядку був розірваний договір завдатку, про що було зроблено відповідний запис. Зазначене підтверджується копією договору завдатку та копією роздруківки телефонів, які додані до заперечення. В позовній заяві представник ОСОБА_1 вказує, що цитує: як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань агентство нерухомості Арка не зареєстроване як юридична особа. За цією назвою (вивіскою) знаходиться ФОП ОСОБА_4 , який займається нечесною підприємницькою діяльністю . Ці ствердження представника позивача ОСОБА_1 є надуманими та неправдивими. Так дійсно, він не зареєстрований як юридична особа, а він є фізична особа-підприємець. Зазначене підтверджується копією виписки з ЄДРЮФОП та копією свідоцтва про сплату єдиного податку, які додані до заперечення. В Законі України Про підприємництво вказано про те, що підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як субєкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством. Субєктами підприємницької діяльності (підприємцями) можуть бути: - громадяни України, інших держав, особи без громадянства, не обмежені законом у правоздатності або дієздатності; - юридичні особи всіх форм власності; - обєднання юридичних осіб. Відповідно ст. З закону підприємці мають право без обмежень приймати рішення і здійснювати самостійно будь-яку діяльність, що не суперечить чинному законодавству. Згідно ст. 6 закону підприємництво в Україні здійснюється в будь-яких організаційних формах, визначених законами України, на вибір підприємця. Тому, для того, щоб відрізнятися від інших підприємців, які займаються таким же видом діяльності, наданням послуг з продажу нерухомості, він зареєструвався в реєстрі субєктів підприємницької діяльності (основний вид економічної діяльності: 68.31 агентства нерухомості) і отримав свідоцтво про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності та назвав себе та місце своєї діяльності Агентство нерухомості АРКА , що не забороняється Законами України. І ствердження представника ОСОБА_1 про те, що жодних договорів з ним фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 , як з власником агентства нерухомості Арка , позивачка ОСОБА_5 не укладала та що він, здійснюю нечесну підприємницьку діяльність та вводить в оману позивача й інших людей, є безпідставними. Згідно ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Аванс сума коштів, яка вноситься в рахунок наступних платежів або виплачується в рахунок майбутніх виплат, передбачуваними законодавчими актами. Аванс грошова сума або інші матеріальні цінності, що видаються наперед у рахунок заробітку, належних платежів за товари, роботи, послуги та інше. Розмір авансу, строки виплати та порядок погашення визначаються угодами (контрактами) між сторонами. У цивільному кодексі не міститься окремо статей присвячених авансу. Згідно ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. 20.04.2016 року в квартирному агентстві Арка між покупцем ОСОБА_5 та продавцем ОСОБА_3 був оформлений договір завдатку (купівлі-продажу) , де вказано, що цитує: Покупець на підтвердження свого зобовязання по придбанню 1/2 будинку у Продавця, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Косівщинська, буд. 41, на забезпечення його виконання передає в якості завдатку грошову суму еквівалентну 2500 доларів США в рахунок належних з нього розрахунків по договору купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна, а Продавець приймає вказаний завдаток і зобовязується продати покупцю, або іншій вказаній ним особі вищевказане нерухоме майно... . Також в договорі завдатку в п. 3 вказано про те, що цитує: Сторони підтверджують, що вони знайомі з положеннями ст. ст. 570, 571 ЦК України, згідно яким у разі відмови Покупця від купівлі зазначеного обєкту нерухомості сума завдатку залишається у Продавця, а у разі відмови останнього від продажу цього обєкту нерухомості Покупцю, або іншій вказаній ним особі, продавець повертає Покупцю суму завдатку у подвійному розмірі . Тобто, між покупцем та продавцем був оформлений договір завдатку, а не договір авансу і ця суму грошей передавалася покупцем ОСОБА_5 Г продавцю ОСОБА_3 як завдаток. Тому, встановлювати та доводити, що ця сплачена сума грошей є завдатком, а не авансом, не потрібно. І ствердження представника ОСОБА_1 про те, що оскільки договір купівлі-продажу частини будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не був укладений, а сторони лише домовилися укласти такій договір у майбутньому, передана ОСОБА_5 відповідачу грошова сума в розмірі 66050 грн. 00 коп. еквівалентному за курсом НБУ 2500 доларів США є лише авансом і яка підлягає поверненню позивачеві, є безпідставним і надуманим. Посилання представника позивача ОСОБА_1 на правову позицію, яка міститься в Постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року за № 6-176цс12, копія якої було додано до справи, також є безпідставними. З цієї Постанови вбачається, що між сторонами вкладався договір завдатку та Особа1 передала Особі2 оплату в рахунок суми за основними договорами в розмірі.... . Тобто згідно цієї Постанови було встановлено, що передана сума не вказувалася під час передачі як завдаток чи аванс, тому вона є авансом і вона підлягає поверненню позивачеві. Тому, посилання представника ОСОБА_1 на Постанову судової палати у цивільних справах Верховного Суду України є помилковим, необґрунтованим і безпідставним. Відповідно до ч. ч. 2, 3 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Враховуючи вищевказане, він просив позовну заяву позивачки ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_1 про стягнення грошової суми по справі № 592/8542/16-ц залишити без задоволення в звязку з її необґрунтованістю (а. с. 53 55) .

У відкритому судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_5 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_1, ОСОБА_2 позов підтримали, надали суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Вони просили: 1. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 66050 грн. 00 коп. . 2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 660 грн. 50 коп. судового збору.

У відкритому судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в запереченні проти позову. Він просив позовну заяву позивачки ОСОБА_5 про стягнення грошової суми залишити без задоволення у звязку з необґрунтованістю її претензій.

У відкритому судовому засіданні третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_4 позов не визнав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в запереченні проти позову. Він просив позовну заяву позивачки ОСОБА_5 про стягнення грошової суми залишити без задоволення в звязку з її необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення представників позивачки ОСОБА_5 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , третьої особи: фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_6 , дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Судовим розглядом було встановлено, що 20.04.2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір завдатку, відповідно до умов якого ОСОБА_5 зобовязувалася в строк до 20.10.2016 року купити у ОСОБА_3 1/2 частину будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Косівщинська, буд. 41. На забезпечення його виконання ОСОБА_5 передала в якості завдатку грошову суму еквівалентну 2500 доларів США в рахунок належних з нього розрахунків по договору купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна, а ОСОБА_3 приймає вказаний завдаток і зобовязується продати ОСОБА_5 Або іншій вказаній нею особі вищевказане нерухоме майно за узгоджену сторонами даного договору суму в розмірі еквівалентній 32500 доларів США по курсу НБУ в строк до 20.10.2016 року, який є частиною платежу за даний обєкт нерухомості (а. с. 8, 27, 60) .

ОСОБА_3 зобовязався 1/2 будинку нікому іншому не продавати. Усі взяті на себе зобовязання за договором завдатку ОСОБА_3 виконав. Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Згідно ч. 1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобовязання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_3 відмовився від продажу зазначеного майна ОСОБА_5 суду не надала.

Оскільки матеріалами справи достовірно встановлено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна не було укладено з вини ОСОБА_5 , то сума в розмірі 2500 доларів США не підлягає поверненню позивачці.

В ході розгляду даної справи надано належної оцінки змісту укладеного між сторонами договору завдатку та його правової природи. При цьому договір завдатку є реальним, а відтак вважається укладеним з моменту передання завдатку.

При розгляді даної справи було доведено факту передачі ОСОБА_5 за договором завдатку ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 2500 доларів США , що підтверджує безпідставність позову

Крім того, ані позивачкою Карпенко К. Г. , ані її представниками за нотаріально посвідченою довіреністю Попругою І. С. , Дерезою М. Е. не доведено, що сплачені нею 2500 доларів США є авансом. Передана Карпенко К. Г. сума у розмірі 2500 доларів США мала цільове призначення, а саме: для купівлі 1/2 частину будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Косівщинська, буд. 41.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 635 ЦК України договір завдатку укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі.

Ч. 4 ст. 203 ЦК України встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Як вже наголошувалося, 20.04.2016 року сторони домовилися про купівлю-продаж 1/2 частини будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Косівщинська, буд. 41, вартістю 32500 доларів США та підписали договір, за умовами якого ОСОБА_5 Передала ОСОБА_3 завдаток грошову суму в розмірі 2500 доларів США.

Будь-які обовязки сторін щодо укладання договору купівлі-продажу, строків його укладання, а також відповідальність сторін та строк, в який продавець повинен здійснити оформлення документів укладеним договором не передбачено. Договір укладено у простій письмовій формі та підписаний сторонами без будь-яких застережень (а. с. 8, 27, 60) .

Твердження представників позивачки про те, що сторони договору від 20.04.2016 року порушили вимоги щодо форми правочину, а тому він є неукладеним, зобовязань купівлі-продажу між сторонами не виникло, а передана позивачкою на забезпечення виконання майбутнього зобовязання сума в розмірі 2500 доларів США в розумінні ч. 2 ст. 570 ЦК України є авансом та підлягає стягненню з відповідача, не є безспірним.

Як вже зазначалося, зі змісту договору від 20.04.2016 року вбачається, що сторони не визначали, що даний договір має силу попереднього, не встановлювали строк укладання основного договору, умови забезпечення виконання цього договору та відповідальність за його невиконання, відсутні зобовязання сторін укласти в обумовлений строк основний договір на умовах, встановлених цим договором. Тобто, даний договір фактично свідчить лише про наміри сторін у майбутньому укласти договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку.

З пояснень відповідача ОСОБА_3 вбачається, що він виконав усі необхідні дії щодо оформлення документів для укладання договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку та мав безумовний намір її продати; він виготовив технічну документацію на 1/2 частини будинку та провів її експертну оцінку.

Зазначені обставини позивачкою та її представниками не спростовано, доказів того, що відповідач не виконав дії щодо оформлення документів на 1/2 частини будинку ними не надано, матеріали справи такі докази не містять. Більш того, позивачка від купівлі-продажу 1/2 частини будинку відмовилася.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Ст. 208 ЦК України визначено критерії, при яких правочини слід вчиняти у письмовій формі.

Укладений договір завдатку між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до таких не належить, а тому нотаріальне його посвідчення для встановлення його дійсності не вимагається.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) . У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) .

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що договір завдатку від 20.04.2016 року укладений між сторонами не є нікчемним, як то стверджували представники позивача.

Тому, фактично позивачка, не змінюючи підставу подачі даного позову до суду, якою є стягнення коштів за договором завдатку, вважає, що вона на підставі договору завдатку передала відповідачу (продавцю) аванс за придбання 1/2 частини будинку.

Отже, на думку суду, грошова сума передана позивачкою відповідачу (продавцю) на підставі договору завдатку від 20.04.2016 року є завдатком, і оскільки основне зобовязання, в звязку з не укладенням договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку з вини покупця (позивачки) не виконано, то саме завдаток підлягає поверненню у такому випадку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про стягнення грошової суми слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 208, 209, 213 215, 218, 222 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про стягнення грошової суми відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Сумської області через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: І.Г. Бичков