Справа № 189/1866/17
У Х В А Л А

11.12.2017 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., розглянувши заяву представника позивача за довіреністю ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк», третя особа фермерське господарство «Фенікс-Агро» про визнання припиненим права користування земельною ділянкою та визнання права оренди земельної ділянки за законним користувачем, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2017 року в провадження судді Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорної О.В. надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк», третя особа фермерське господарство «Фенікс-Агро» про визнання припиненим права користування земельною ділянкою та визнання права оренди земельної ділянки за законним користувачем.

Одночасно з позовом до суду від представника позивачки за довіреністю ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій, а саме, заборонити державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії з державної реєстрації будь-яких речових прав щодо земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0314, яка знаходиться на території Великомихайлівської сільської ради; заборонити ТОВ «Маяк» реєструвати договір про внесення змін до договору стосовно земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0314 площею 4,5413 га, який належить позивачу на праві приватної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначає, що позивач надав у користування свою земельну ділянку ФК «Фенікс Агро» і неодноразово звертався до відповідача з вимогами про усунення ТОВ «Маяк» перешкод у користуванні земельними ділянками. Надалі позивач приводить у заяві перелік заяв про державну реєстрацію іншого речового права, розгляд яких зупинений приватними нотаріусами та Дніпропетровською міською радою, що, на його думку, свідчить про факт перешкоджання з боку ТОВ «Маяк» йому як власнику земельної ділянки площею 5,254 га, кадастровий номер :01:001:0314 у вільному володінні та розпорядженні своєю земельною ділянкою.

Також у своїй заяві позивач зазначає, що існує очевидна небезпека заподіяння ТОВ «Маяк» шкоди його земельній ділянці, порушення його прав і законних інтересів як власника землі.

З поданої позовної заяви суддя встановив, що між позивачем та відповідачем, ТОВ «Маяк», існує спір стосовно укладеного між ними договору оренди земельної ділянки від 11.12.2007 року, який позивач вимагає визнати припиненим і визнати право оренди земельної ділянки за ФГ «Фенікс-Агро».

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частин 2, 3 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

До заяви про забезпечення позову позивач не надав суду жодних доказів щодо її обґрунтованості, не конкретизував, у чому саме полягає очевидна небезпека заподіяння шкоді земельній ділянці, у чому полягають порушення його прав та законних інтересів і як це співвідноситься з обраним видом забезпечення позову.

Позивач також не обґрунтував, яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В заяві про забезпечення позову позивач просить суд заборонити відповідачу реєструвати договір про внесення змін до договору від 11.12.2007 року, укладеного стосовно даної земельної ділянки 27.07.2016 року, але при цьому не надав ні до заяви про забезпечення позову, ані до позовної заяви копії цього договору; також позивач у заяві посилається на чотири заяви про державну реєстрацію іншого речового права, які знаходяться у провадженні різних субєктів реєстрації, однак також не надає їх суду.

Суд не може розглядати заяву про забезпечення позову шляхом заборони здійснення реєстраційних дій, не встановивши, які саме права позивача можуть бути порушені, чи є у наявності договір, заборону реєстрації якого вимагає позивач, чи дійсно існують заяви про державну реєстрацію іншого речового права стосовно земельної ділянки позивачки.

Позивачем не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача, у звязку з чим і яким саме чином.

За відсутності вказаних відомостей, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 151- 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк», третя особа фермерське господарство «Фенікс-Агро» про визнання припиненим права користування земельною ділянкою та визнання права оренди земельної ділянки за законним користувачем, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Покровський районний суд протягом 5 (пяти) днів з дня її проголошення.

Суддя: О.В. Чорна