СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1803/17
Провадження № 2/306/710/17
Рядок статзвіту № 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

13 грудня 2017 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Тхір О.А.,

за участі секретаря - Касинець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Свалява цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, у якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.04.2010 року в розмірі 12 645,36 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 15.04.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір згідно заяви № б/н, поданої з метою отримання банківських послуг, відповідно до якої банк надав позичальнику кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Власним підписом відповідач засвідчив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Визнання такої угоди відповідачем також підтверджується фактом користування останнім картрахунком та використання кредитних коштів. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату відсотків, комісії та інших витрат. Позивач свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач, зі своєї сторони, свої зобов'язання за умовами укладеного договору належним чином не виконував, у зв'язку із чим, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 10.08.2017 року у останнього перед банком утворилась заборгованість в розмірі 12645,36 грн., з яких: 3210,10 грн. - заборгованість за кредитом; 1312,18 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 7044,73 грн. - заборгованість за пеню та комісію; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. штраф (фіксована складова) та 578,35 грн. (процентна складова). Крім суми кредитної заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1600,00 грн.

Одночасно з позовною заявою представником позивача подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, у якій останній також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заяв чи клопотань з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» немає та проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином судом був повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить наявні в матеріалах справи поштові конверти на ім'я ОСОБА_1 про виклик відповідача в судове засідання, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

За викладених обставин, зі згоди представника позивача, суд провів заочний розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550 ЦК України.

Судом встановлено, що 15.04.2010 року між Публічним акціонерним товариство КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, оформлений анкетою-заявою про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 15.04.2010 року, відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1, відповідач отримав кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік з розрахунку 360 днів в році. Цим же договором визначено порядок погашення заборгованості, а саме: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

ОСОБА_1 своїм підписом у заяві підтвердив те, що він ознайомлений та згідний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, а також погодився, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та банком договір банківських послуг.

Таким чином, відповідач взяв на себе зобов'язання із вчасного здійснення платежів з погашення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом.

Правовідносини, що виникли між сторонами, носять зобов'язальний характер.

Укладеним між сторонами договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Згідно п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.

За змістом ст.ст.509, 526, 530 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства...., у строк, встановлений у зобов'язанні.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом п.1.1.7.11, п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі порушення боржником строків платежу по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, боржник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.

Крім цього, згідно п.2.1.1.3.5. вищевказаних Умов та Правил, клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум, які підлягають сплаті Банку по цьому договору, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у випадку настання строків платежів за іншими договорами Клієнта, в межах встановлених договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості по кредитному договору № б/н від 15.04.2010 року та на підставі витребуваних судом доказів встановлено, що станом на 10.08.2017 року у останнього перед банком утворилась заборгованість в розмірі 12645,36 грн., з яких: 3210,10 грн. - заборгованість за кредитом; 1312,18 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 7044,73 грн. - заборгованість за пеню та комісію; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. штраф (фіксована складова) та 578,35 грн. (процентна складова). Крім суми кредитної заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1600,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами кредитного договору, а саме довідкою-пам'яткою про умови кредитування та пунктом 1.1.5.21, 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості.

У той самий час, згідно з довідкою-пам'яткою про умови кредитування та пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена сплата позичальником штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення термінів платежів по будь-якому з грошових зобов'язань тобто несвоєчасне повернення кредиту та процентів за користування кредитом.

Враховуючи вищевикладене і те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003 цс 15), прийнятій за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосування таких норам права.

Тож застосування окрім штрафу, визначеного Умовами, додатково пені, а також не передбаченої договором комісії, - є необґрунтованим.

Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, в частині нарахування суми боргу за пенею та комісією в розмірі 7044,73 грн., як такий, що не відповідає встановленим вимогам Конституції України та ЦК України.

На підставі вище викладеного, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом з ОСОБА_1 в сумі 3210,10 грн. та процентам за користування кредитом в сумі 1312,18 грн. ґрунтується на вимогах закону, а відтак за відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача, підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім цього суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 1078,35 грн.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки відповідачем ОСОБА_1 порушено умови укладеного кредитного договору, заборгованість по платежах ним своєчасно не сплачувалась, тому з останнього слід стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», суму заборгованості за зобов'язанням, що виникла у відповідача у зв`язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними протягом строку від 15.04.2010 до 10.08.2017, виходячи з поданих та досліджених доказів, без врахування суми боргу за пенею та комісією, що в загальному складає 5600,63 грн., з яких: 3210,10 грн. - заборгованість за кредитом; 1312,18 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. штраф (фіксована складова) та 578,35 грн. (процентна складова), та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 3ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки рішенням суду позов задоволено частково, а саме на 44,26 відсотків, то судовий збір з відповідача має бути стягнутий пропорційно задоволеним вимогам, тобто в розмірі 44,26 відсотків від 1600,00 грн., що становить 708,16 грн.

Керуючись ст.ст.8, 10, 60, 212-215, 224-226, 360-7 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 549, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 61 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (МФО 305299, , на рахунок № 3111) заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.04.2010 року в розмірі 5600 (п'ять тисяч шістсот) гривень 63 копійки.

Стягнути зОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (МФО 305299, , на рахунок №3111) судові витрати у справі в сумі 708 (сімсот вісім) гривень 16 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги через Свалявський районний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області О.А.Тхір