АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/855/17 Головуючий 1 інстанції Сенаторов В.М.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Гуцал Л.В.,

суддів Колтунової А.І., Котелевець А.В..,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

07 липня 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк (далі ПАТ КБ) «ПриватБанк» звернулось до суду з даним позовом.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 12543,82 гривень за Кредитним договором б/н від 30 вересня 2011 року, яка складається з: заборгованості за кредитом 6141,41 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 5328,89 гривень, штрафів 500 гривень (фіксована частина), 573,52 гривень (процентна складова).

Посилався на те, що 30 вересня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений Кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6500 гривень. Позивач зазначає, що ним зобовязання за договором виконані у повному обсязі, в той час як відповідач свої зобовязання не виконує, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка складає спірну суму.

Заочним рішенням Київського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням не погодився позивач. В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідач була ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, на підтвердження чого підписала Анкету-заяву про приєднання до них. Відповідачу була оформлена Кредитна картка № 152763 та ОСОБА_1 активно користувалась кредитними коштами після отримання цієї картки, що підтверджується випискою з банківського рахунку. Позивач вважає, що факт укладення договору є доведеним, а висновки суду першої інстанції помилковими та такими що ґрунтуються на припущеннях, що суперечить положенням ч.4 ст.60 ЦПК України. Акцентує увагу на тому, що рішення ухвалене в заочному порядку, відповідач участь у судових засіданнях не приймала, на спростовування вимог позивача доказів не надавала.

У суді апеляційної інстанції представник ПАТ КБ «ПриватБанк» апеляційну скаргу підтримала, та зазначила, що додані до скарги письмові докази не надавалися суду першої інстанції з поважних причин.

ОСОБА_1 жодного разу до суду не зявилась, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялась за місцем своєї реєстрації.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає викладеним вимогам процесуального закону з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що між ним та відповідачем було укладено Кредитний договір, оскільки надана Анкета-заява та додані до неї документи не відповідають вимогам, які предявляються до договорів про надання споживчого кредиту згідно Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Судова колегія з таким висновком не погоджується.

Згідно ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Разом із тим, у даній справі судом першої інстанції не було реалізовано закріплений у ч.4 ст. 10 ЦПК України обовязок. Матеріали справи свідчать, що справу розглянуто у відсутність сторін, при цьому дані про повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» про розгляд справи 22 вересня та 24 жовтня 2016 року у справі відсутні. Наявність заяви позивача, доданої до позову про розгляд справи у відсутність представника ОСОБА_2, не звільняла суд від обовязку повідомити позивача про час та місце розгляду справи. Крім того, позивачем подавалась заява з проханням, у разі необхідності надання додаткових пояснень, отримання доказів та ін. повідомляти про це Банк.

Натомість суд ухвалив рішення про відмову в позові за недоведеністю позовних вимог без жодного повідомлення позивача про розгляд справи, чим обмежив його процесуальні права, зокрема і прав надання додаткових пояснень та доказів.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

З огляду на викладене вище, при вирішенні спору суд апеляційної інстанції приймає нові письмові докази, що надані позивачем з апеляційною скаргою, як такі що не були подані суду першої інстанції з поважних причин.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 вересня 2011 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між відповідачем і ОСОБА_2 Договір про надання банківських послуг. Позичальник ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами ОСОБА_2, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді.

На виконання умов Кредитного договору ОСОБА_2 відповідачу була видана Кредитна картка №152763, що підтверджується доданою до позову довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, а також доданою до апеляційної скарги роздруківкою фотографії відповідача разом із отриманою карткою.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідачу ОСОБА_2 встановлювався кредитний ліміт: 19 лютого 2013 року 1400 гривень, 19 лютого 2013 року 0 гривень; 15 листопада 2013 року 6500 гривень; 10 червня 2015 року 6150 гривень; 12 червня 2015 року 6150 гривень.

Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, що є частиною договору, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором.

Позивачем до апеляційної скарги додана виписка з банківського рахунку, з якої колегія суддів вбачає, що ОСОБА_1 частково виконувала умови Кредитного договору, шляхом внесення платежів на погашення заборгованості. Крім того встановлено, що Позичальник активно користувалась наданими ОСОБА_2 кредитними коштами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

За приписами ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Неналежне виконання відповідачем ОСОБА_1 зобовязань за Договором підтверджується письмовою доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме Анкетою-заявою від 30 вересня 2011 року, Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, які у сукупності складають Кредитний договір, розрахунком заборгованості за Договором, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування Кредитної карти, випискою по банківському рахунку відповідача.

Зазначені докази відповідачем не спростовані.

За таких обставин позов підлягає задоволенню, а заборгованість за Кредитним договором стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Судові витрати, які понесені позивачем при подачі позовної заяви та апеляційної скарги і підтверджені документально, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.303, ст.304, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст.309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316,317,319 ЦПК України, судова колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н.) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 12543 (дванадцять тисяч пятсот сорок три) гривень 82 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2893 (дві тисячі вісімсот девяносто три) гривень 80 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді