Справа № 308/9557/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, справу за скаргою адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанови головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області ОСОБА_3 по ВП №54722768 від 18.09.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанови головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області ОСОБА_3 від 18.09.17 року за ВП №54722768.

Скаргу обґрунтовує тим, що 03 листопада 2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було винесено рішення у цивільній справі № 308/3824/16-ц, яким частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 стягнувши з останнього на користь позивача 41 400, 00 доларів США заборгованості за Договором позики, що становить станом на день ухвалення рішення цього суду 1 058 129, 00 грн. за курсом НБУ, 11 842, 03 грн. інфляційних нарахувань, 72 046, 53 грн. пені, 11 843, 26 грн. в якості трьох процентів річних, а також стягнувши з Позивача до Відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 6 924, 45 грн.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 04 липня 2017 року зазначене рішення суду першої інстанції змінене лише в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних нарахувань, в решті - залишено в силі.

На виконання рішень вказаних судів Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист від 13.09.17 року про стягнення з відповідача на користь позивача 41 400, 00 доларів США заборгованості за Договором позики, що становить станом на день ухвалення рішення цього суду 1 058 129, 00 грн. за курсом НБУ, 72 046, 53 грн. пені, 11 843, 26 в якості трьох процентів річних та про стягнення з позивача на користь відповідача суми сплаченого судового збору в розмірі 6 924, 45 грн. Після подання даного виконавчого листа для примусового виконання до Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області головний державний виконавець цього відділу ОСОБА_3 виніс дві постанови №54722768 від 18.09.2017 року: про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на все майно відповідача.

Адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, вважає їх такими, що суперечать закону, а тому просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №54722768 від 18.09.2017 року та постанову про накладення арешту на все майно, належне ОСОБА_2 №54722768 від 18.09.2017 року. А також, - зобовязати головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області ОСОБА_3 невідкладно вжити необхідних дій по вилученню з усіх відповідних реєстрів заборон відчуження рухомого та нерухомого майна із Єдиного реєстру боржників записів щодо ОСОБА_2.

В судове засідання заявник не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Боржник в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З доводами скаржника не погодився на адресу суду надіслав письмові заперечення.

Головний державний виконавець Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З доводами скаржника не погодився на адресу суду надіслав письмові заперечення.

Дослідивши матеріали скарги судом встановлено наступне.

Ужгородським міськрайонним судом 13.09.2017 року було видано виконавчий лист по цивільній справі №308/3824/16-ц. Відповідно до рішення суду першої та апеляційної інстанцій по даній справі з ОСОБА_2 судами вирішено стягнути на користь ОСОБА_4 41 400, 00 доларів США заборгованості за Договором позики, що становить станом на день ухвалення рішення суду 1 058 129, 00 грн. за курсом НБУ, 72 046, 53 грн. пені, 11 843, 26 грн. в якості трьох процентів річних. Окрім того стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 6924,45 грн.

Частинами 1 та 3 статті 74 Закону України визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

28 вересня 2017 року представником боржника у порядку ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.383 ЦПК України (в ред.. звернення зі скаргою до суду) скаргу подано до Ужгородського міськрайонного суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч.1 ст.385 ЦПК України (в ред.. звернення зі скаргою до суду) скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Враховуючи, що заявник (скаржник) постанови державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області від 18.09.2017 року про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на мано боржника, подав 28.09.2017 року, суд вважає, що заявником (стягувачем) строк звернення до суду з зазначеною скаргою визначений ч.1 ст.385 ЦПК України не пропущено.

У відповідності до положень ст.383 ЦПК України (в ред.. звернення зі скаргою до суду) сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, мають право звернутися до суду із скаргою.

Згідно положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

13 вересня 2017 року Ужгородським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист по цивільній справі №308/3824/16-ц про стягнення: з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 41 400, 00 доларів США заборгованості за Договором позики, що еквівалентно станом на день ухвалення рішення цього суду 1 058 129, 00 грн. за курсом НБУ, 72 046, 53 грн. пені, 11 843, 26 грн. в якості трьох процентів річних; та з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 6924,45 грн.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судом встановлено, що 15.09.2017 року, стягувачем ОСОБА_4 подано заяву до Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області, разом із оригіналом виконавчого листа, в якій він просив відкрити виконавче провадження щодо стягнення на його користь коштів із ОСОБА_2 та накласти арешт на все майно боржника.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження», а саме з ч.1 та ч.2 ст. 4 зазначено про вимоги до виконавчого документа. Так, у виконавчому документі зазначаються:1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);7) строк предявлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти. У разі предявлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України. 2. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обовязок чи право стягнення є солідарним.

18 вересня 2017 року головним державним виконавцем Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54722768 та постанову про накладення арешту на майно боржника № 54722768 відповідно до ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

13.10.2017 року головним державним виконавцем Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області було винесено постанову про виправлення помилки в постановах про відкриття виконавчого провадження №54722768 від 18.09.2017 року та постанови про накладення арешту на майно боржника №54722768 від 18.09.2017 року, саме: замість «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму сплаченого судового збору в розмірі 6 924, 45 грн.», вказати правильно відповідно до зазначеного вище виконавчого листа по цивільній справі № 308/3824/16-ц, : «Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 6 924, 45 грн.».

У відповідності до положень ч.7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Згідно положень ч.1-4 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Враховуючи вищезазначене головним держаним виконавцем Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області у відповідності до положень ст. 56 Закону винесено постанову про накладення арешту на майно боржника (оскільки стягувачем не зазначено конкретного майна) у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України pа результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до листа до ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ 28.01.2013 № 24-152/0/4-13, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи ДВС і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі наведеного суд приходить висновку, що державний виконавець в ході виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду №308/3824,16-ц від 13 вересня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, діяв відповідно до Закону та в межах своїх повноважень, не порушуючи право скаржника, а тому скарга є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4, 26, 56, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 210, 383,-387 ЦПК України(в ред.. звернення зі скаргою до суду) ст. 447, 451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_1, який дія в інтересах ОСОБА_2, на постанови про відкриття виконавчого провадження №54722768 від 18.09.2017 року та про накладення арешту на майно боржника №54722768 від 18.09.2017 року, головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатської області ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6