АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1992/17 Справа № 180/1706/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю секретаря - Григорєвій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено частково (а.с.67-70).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови в стягненні процентів за користування кредитом по справі № 180/1706/16ц і в цій частині ухвалити нове рішення, яким позовну вимогу ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості по процентам у розмірі 14052,69 грн. задовольнити. В іншій частині рішення залишити без змін. Стягнути з відповідача судові витрати (а.с.74-78).

В частині задоволених позовних вимог рішення суду не оскаржується, тому колегією суддів не ревізується.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.303 ЦПК апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.10.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № б/н (а.с.6).

За договором ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 відсотків на місяць відповідно до «Умов та правил надання банківський послуг» (а.с.7).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 16.10.2013 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно зі ст..526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

ОСОБА_4 взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого позивачем станом на 17.07.2016 року нарахована заборгованість на загальну суму 20338,37 грн., яка включає:

-1941,00 грн. заборгованість за кредитом;

-14052,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією,що підтверджується розрахунком заборгованості.

Крім того, відповідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг позивач просив стягнути з відповідача штраф: 500 грн. (фіксована частина) та 944,68 грн. (процентна складова) за порушення позичальником строків платежів.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала в наслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в частині заборгованості за кредитом та за пенею і комісією. Відмовляючи в задоволені стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом суд зазначив, що позивачем не надано суду належних доказів того, що відсотки за користування кредитом необхідно нараховувати саме за ставками 2,3%, 2,7% або 3,5% в місяць. Крім того, банк змінював в односторонньому порядку відсоткову ставку у спірних правовідносинах. Жодних доказів згоди відповідача чи його повідомлення про таку згоду позивачем суду не надано.

Висновки суду про порушення відповідачем процедури підвищення фіксованої процентної ставки, є вірними, базуються на доказах, наданих позивачем для розгляду спору, відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами у розмірі 14052,69 грн., які нараховані в період з 28 жовтня 2013 року по 17 липня 2016 року. Причому такі проценти обраховані в період з 28 жовтня 2013 року по 30 серпня 2014 року за ставкою на рівні 2,3% в місяць або 27,6% в рік; в період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року за ставкою 2,7% в місяць або 32,4% річних; з 01 квітня 2015 року по 01 червня 2016 року за ставкою 3,5% в місяць або 42,0% річних, про що надає розрахунки, отже, позивачем не надано належних доказів того, що відсотки за користування кредитом необхідно нараховувати саме за ставками 2,3%, 2,7% або 3,5% в місяць, крім того це суперечить відсотковій ставці, визначеній у тарифі по престижним картам Visa, згідно якої базова ставка в місяць складає 2,5% (а.с.7), а також Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», виходячи з наступного.

Зазначеним Законом, який набрав чинності 9 січня 2009 року, положення ЦК України доповнено ст.. 1056-1, частиною другою якої передбачено, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку (наведена редакція статті була чинною до 16 жовтня 2011 року).

Отже, якщо умовами кредитного договору передбачається право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов з додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну було прийняте до набрання чинності зазначеним законом.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності з 16.10.2011 року, ст..1056-1 викладена в новій редакції.

Відповідно до ч.. 2, 3, 4 зазначеної статті розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемним.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобовязаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. При цьому кредитодавець зобовязаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобовязаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Якщо умовами кредитного договору передбачається право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов з додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну було прийняте до набрання чинності Законом N 661-VI. Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові № 6-2355цс15 від 16 грудня 2015 року.

У даному випадку банк збільшив процентну ставку після набрання чинності Законом № 661-VI без згоди відповідача, що є неправомірним.

Доводи апеляційної скарги, що Банк змінив відсоткову ставку за кредитним договором на законних підставах, оскільки відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті складає між нею та Банком Договір, а на підставі п.1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», Банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ , а також інших умов обслуговування рахунків, колегія суддів відхиляє, оскільки додані до позовної заяви Умови і правила надання банківських послуг не містять підпису відповідачки, а позивачем належними та допустимим доказами не доведено що саме з цими Умовами і Правилами та Тарифами була ознайомлена відповідачка, підписуючи заяву позичальника.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не доведено дотримання зазначених норм матеріального права з огляду на те, що заява позичальника, що підписана відповідачкою, не містить положення про застосування самостійно банком змінюваної процентної ставки.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що Умови і правила надання банківських послуг разом з Тарифами банку не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 16 жовтня 2013 року, тому висновок суду про необґрунтованість позовних вимог банку є правильним.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано. Позивачем не надано ні до суду першої інстанції ні до апеляційного суду належних доказів того, що відсотки за користування кредитом необхідно нараховувати саме за ставками 2,3%, 2,7% або 3,5% в місяць.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази. Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.213, 214 ЦПК та підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року в частині, що оскаржується - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: