РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/352/17

пр. № 2/759/2187/17

16 березня 2017 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Немировській А..М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2011 року постановлено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 в січні 2017 року заявив позов до ОСОБА_2, за яким просив зменшити розмір аліментів на утримання дитини до 1/6 частки від заробітку, пославшись на тяжкий матеріальний стан, та на те, що в нього народилася ще одна дитина і на утриманні перебувають батьки похилого віку.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наддав пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві.

ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні позову, за необгрунтованістю.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за таких підстав.

Згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вказані обставини повинні бути суттєвими (істотними) і відігравати значну роль в житті стягувача, платника аліментів.

Визнати наведені позивачем в обгрунтування позову обставини суттєвитми, суд не може.

Так, обставини звільнення з роботи не змінють того, що позивач є працездатним, особою продуктивного віку, а відповідно такого, що взмозі забезпечити потреби своєї сім'ї та покладені на нього фінансові зобов'язання. До того ж, в судовому засіданні встановлено, що позивача поновлено на роботі, і йому проведені виплати заробітку за минулий час (див. довідку про доходи).

Народження дитини, хоч і призвело до змін в сімейному стані, проте визнати, що це призвело до унеможливлення виконання аліментних зобов'язань у визначеному розмірі не можна. До того ж, батьки приймаючи рішення народити дитину вочевидь мають виходити з тих позицій, що вони зможуть її утримувати та забезпечити належний розвиток.

Те, що батьки позивача є особами похилого віку, не вказує на те, що вони перебувають у нього на утриманні.

Інших доводів та доказів в обгрунтування позову не надано.

Тому, суд не знаходить достатніх підстав для застосування до спору приписів ст. 192 СК України, а відтак вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, за необгрунтованістю.

За вказаного рішення, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, відповідно до ст. 88 ЦПК України, має бути зарахований до відповідного бюджету держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий М.Ф. Сенько