Справа № 140/623/15-ц Провадження № 22-ц/772/999/2017Головуючий в суді першої інстанції Слободяник Т. В.
Категорія 72 Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Медвецького С.К.,

суддів: Нікушина В.П., Оніщука В.В.,

з участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 31 березня 2015 року у справі за заявою прокурора Немирівського району Вінницької області в інтересах держави в особі Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, заінтересована особа: відділ Держземагентства у Немирівському районі, про визнання спадщини відумерлою,

встановила:

У березні 2015 року прокурор Немирівського району Вінницької області в інтересах держави в особі Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області звернувся в суд із цією заявою, в обґрунтування якої зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,2525 га, розташованої на території Стрільчинецької сільської ради та належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю ділянку серії НОМЕР_1.

Посилаючись на те, що спадкоємці за законом чи заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до сільської ради не звернулися, заявник просив суд визнати спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, відумерлою та передати її у власність територіальної громади - Стрільчинецької сільської ради.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 31 березня 2015 року заяву задоволено.

Визнано відумерлою спадщину та передано у власність Стрільчинецької сільської ради земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2525 га, розташованої на території Стрільчинецької сільської ради вартістю 65 582, 49 грн. та належної померлому ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю ділянку серії НОМЕР_1 від 4 березня 2002 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який не брав участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права та обов'язки, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить зазначене рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що він є спадкоємцем за заповітом померлого ОСОБА_3 Після смерті останнього він звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори. За його заявою було заведено спадкову справу. 3 лютого 2017 року нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним не надано витяг з Державного земельного кадастру на спадкову земельну ділянку. Одержати витяг він не зміг, так як земельна ділянка є власністю Стрільчинецької сільської ради.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор Самборська Я.А. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Немирівська міська рада, яка є правонаступником Стрільчинецької сільської ради Немирівського району, надіслала заяву про розгляд справи у відсутність її представника. Просила апеляційну скаргу задовольнити.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з таких міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив із вимог ст. 1277 ЦК України, якою регулюється правовий режим вирішення питання про відумерлість спадщини, зокрема з відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, а також відмовою від її прийняття.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Статтею ст. 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Принцип безперешкодного доступу до правосуддя визнається міжнародним співтовариством як фундаментальний згідно з Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (п. 1 ст. 6) та Міжнародним пактом про громадянські і політичні права (п. 1 ст. 14 ): кожен у випадку спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд справи в розумний строк незалежним, неупередженим і компетентним судом, створеним на підставі закону, при дотриманні принципу рівності всіх перед судом.

Гарантуючи державний, у тому числі судовий, захист прав і свобод людини і громадянина, Конституція України одночасно закріплює право кожного захищати свої права і свободи всіма способами, не забороненими законом (ст. 55).

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в селі Стрільчинці Немирівського району Вінницької області помер ОСОБА_5 (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,2525 га, розташованої на території Стрільчинецької сільської ради та належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю ділянку серії НОМЕР_1.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 1277 ЦК України (у редакції чинній на час вирішення заяви) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Із такою заявою прокурор Немирівського району в інтересах держави в особі Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області звернувся у 2015 році.

З довідки Стрільчинецької сільської ради від 17 лютого 2015 року № 28 слідує, що після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, однак станом на 1 березня 2015 року спадкове майно не було оформлено (а.с.8).

Відповідно до статті 278 ЦПК України (у редакції чинній на час вирішення заяви) суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, у порушення вимог ст. 278 ЦПК України не встановив спадкоємців за заповітом і законом, а обмежився лише висновком про те, що спадкоємці не звертались до сільської ради про переоформлення спадщини.

Однак, суд не врахував, що відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Проте у порушення вимог ст. 214 ЦПК України факт прийняття ОСОБА_6 спадщини у встановлений законом строк після смерті ОСОБА_3 судом не було перевірено.

Згідно з ч. ч. 1 .2 ст. 235 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

З долученої до апеляційної скарги копії заповіту слідує, що 5 квітня 1999 року ОСОБА_3 заповів все своє майноОСОБА_2 Цей заповіт був посвідчений секретарем Стрільчинецької сільської ради (а.с.26).

З довідки Немирівської державної нотаріальної контори № 289/02-14 від 3 березня 2017 року слідує, що 22 січня 2013 року була заведена спадкова справа № 36/2013 на підставі заяви № 59 ОСОБА_2 про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.34).

У порушення зазначених норм закону та вимог статті 278 ЦПК, суд належним чином не перевірив відсутність спадкоємців за заповітом і за законом та дійшов помилкового висновку про задоволення заяви.

Отже, у справі, яка переглядається, суд зазначених норм матеріального та процесуального права не врахував, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, а це, відповідно до статті 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 31 березня 2015 року скасувати й ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви прокурора Немирівського району Вінницької області в інтересах держави в особі Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, заінтересована особа: відділ Держземагентства у Немирівському районі, про визнання спадщини відумерлою, відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: Підпис С.К. Медвецький

Судді: Підпис В.П. Нікушин

Підпис В.В. Оніщук

Згідно з оригіналом

Головуючий: С.К. Медвецький