Справа № 576/611/17ц
Провадження № 6/576/16/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.17 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Усенко Л.М.

при секретарі Українській О.А.

розглянувши у судовому засіданні подання заступника начальника Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області про надання дозволу на примусове проникнення до приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

05 квітня 2017 року до суду надійшло подання заступника начальника Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області про надання дозволу на примусове проникнення до житла, яке обґрунтоване наступним.

На виконанні Глухівського міськрайонного відділу ДВС з 23 березня 2016 року знаходиться виконавчий лист № 2/576/14 від 15.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000 грн. заборгованості по договору купівлі продажу.

23 березня 2016 року відкрито виконавче провадження та винесена відповідна постанова, копії якої направлено сторонам заказною кореспонденцією. Боржник на виклик державного виконавця зявився, але сплачувати заборгованість наміру не мав.

З метою виявлення майна боржника державним виконавцем направлені запити до територіального сервісного центру 5941, Реєстру прав на нерухоме майно, управління держгеокадастру у Глухівському районі Сумської області, Глухівського відділення Шосткинської ОДПІ, Глухівського обєднаного управління Пенсійного фонду Сумської області, банківських установ. Однак, майно виявлено не було. А на кошти у відкритому особовому рахунку в ПАТ «Державний ощадний банк» державним виконавцем відповідною постановою накладено арешт.

21 червня 2016 року державним виконавцем під час виїзду за місцем проживання боржника, описано та арештоване майно, що належить боржнику, а саме бронежилет та каску.

Згідно відповіді Управління ветеринарної медицини у Глухівському районі за ОСОБА_1 зареєстровано 4 великої рогатої худоби, на підставі чого державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, копія якої направлена боржнику.

В результаті виїзду на місце проживання боржника при примусовому виконані рішення державному виконавцеві були застосовані зі сторони боржника перешкоди у вигляді нецензурної лайки, загородження дверей та перешкоди до входження державного виконавця до двору.

Станом на 28.06.2017 року боржник заборгованість не сплатив, у звязку з чим державний виконавець звернувся до суду із зазначеним поданням та просив постановити рішення про примусове проникнення до приміщення, де знаходиться майно боржника за адресою вул. Колгоспна, 16а с. Шевченкове Глухівський район.

Державний виконавець в судове засідання не зявилась, разом з поданням надала клопотання про розгляд подання без участі представника виконавчої служби.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

На примусовому виконанні у Глухівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області знаходиться виконавче провадження № 50597509 по виконанню виконавчого листа № 2/576/14, виданого 05 березня 2016 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 10 000 грн. 23 березня 2016 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 5,6).

20 квітня 2016 року старшим державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках в Ощадбанку та всіх інших рахунках, які відкриті чи будуть відкриті в банківській установі та належать боржнику в межах суми 11 050,00 грн. (а.с. 7).

Із листа Управління Держгеокадастру у Глухівському районі Сумської області від 28.04.16р. № 8-28-99.1-689/54-16 вбачається, що за ОСОБА_1 право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровані (а.с.8).

Із відповіді центру 5941 від 18.05.2016 року вбачається, що автомототранспорт за ОСОБА_1 не зареєстрований (а.с.10 зворотній бік)

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру тварин № /14.02.2017/В4 та додатку до нього вбачається, ОСОБА_1 у господарстві за адресою Сумська область, Глухівський район, Шевченкове, вул. Колгоспна, 16А утримується поголівя великої рогатої худоби, а саме корів, у кількості 4 (а.с. 15), на які постановою старшого державного виконавця від 16 лютого 2017 року накладено арешт (а.с. 16 зворотній бік).

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 листопада 2016 року у справі № 576/2223/16-ц тимчасово, строком на один рік обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до пункту 13 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи при виконання судових рішень вирішується судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі № 1-18/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 ЦПК України у взаємозв'язку зі статтями 151, 152, 153 ЦПК України, роз'яснено, що Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (частина друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України).

Кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

В Україні як правовій державі визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1 частина перша статті 8 Конституції України), який передбачає панування права в суспільстві і вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, завданням якого є, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з листа начальника відділу ДВС Глухівського міськрайонного управління юстиції від 25.05.16р. № 6110 ОСОБА_1 повідомляється про те, що йому необхідно бути присутнім за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 31.05.2016 р. 8-30 години по 12-00 годину для проведення державним виконавцем огляду, опису й арешту майна, на яке може бути звернено стягнення для погашення заборгованості (а.с. 9).

Разом з цим в поданні, що розглядається, виконавець просить постановити рішення про проникнення до приміщення за іншою адресою, а саме: вул. Колгоспна, 16а с. Шевченкове, Глухівський район.

Одночасно з матеріалів справи вбачається, що у своїй власності боржник не має нерухомого майна, а доказів його реєстрації чи фактичного проживання за будь якою з наведених вище адрес суду не надано, як не надано доказів іншого володіння боржника.

Так само не надано жодного доказу направлення чи вручення боржнику доданих до даної справи документів: постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт коштів боржника, вищевказаного листа начальника відділу ДВС Глухівського міськрайонного управління юстиції від 25.05.16р. № 6110, листа старшого виконавця від 21.02.2017 року № 1129, яким ОСОБА_1 викликається до виконавчої служби, постанови про арешт майна боржника. А надано лише незавірену ксерокопію зворотного боку поштового повідомлення про вручення без опису вкладеного, з якого неможливо встановити ні змісту, ні відправника кореспонденції.

В поданні зазначено, що державний виконавець здійснював виїзд за місцем проживання боржника, але не вказано дати та адреси такого виїзду, не надано доказів того, що він взагалі відбувся та того, що боржник був повідомлений про цю виконавчу дію.

Крім цього заступник начальника Глухівського міськрайонного ВДВС просить постановити рішення про примусове проникнення до приміщення, де знаходиться майно боржника, не зазначаючи при цьому ні конкретного приміщення (житловий будинок, сарай тощо), ні майна. У звязку з цим неможливо встановити з огляду на вимоги ст. 376 ЦПК України являється таке приміщення житлом чи іншим володінням особи.

При цьому зі змісту подання вбачається, що таке рішення необхідне для проникнення до приміщення, де знаходиться саме велика рогата худоба.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що подання заступника начальника Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області про примусове проникнення до приміщення є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені подання заступника начальника Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області про примусове проникнення до приміщення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя