Справа № 489/2691/16-ц
Номер провадження 2/489/109/17
Ухвала

Іменем України

06 квітня 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву позивача про відвід головуючому судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5 було надано відповідачу за договором позики 3000 євро до 01.09.2013. В квітні 2016 року між ОСОБА_5 та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги. Позивач вказує, що відповідачем зобов'язання не виконано.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 3000 євро, що еквівалентно 89100 грн.; 3% річних у розмірі 247,56 євро, що еквівалентно 7352,53 грн.; пені у розмірі 82914,28 грн., збитки від інфляції у розмірі 80255,62 грн.

08.09.2016 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява. Вказав, що кошти за розпискою були передані подружжю (ОСОБА_2 та ОСОБА_3 М.). За такого, кошти мають бути стягнуті з відповідачів в солідарному порядку.

27.02.2017 до суду від позивача надійшло клопотання про відвід судді та зупинення провадження у справі.

Сторони в судове засідання не з'явилися, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Відповідно до ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підстав для відводу судді посилається на те, що суддею порушено принцип розумних строків при розгляді справи та ухвалено суддею рішення без відповідача з порушенням положень закону щодо заочного рішення суду.

Суд зазначає, що питання розгляду справи в межах розумних строків вже ставилось позивачем, на що суд дав оцінку в мотивувальній частині ухвали суду від 14.12.2016, а саме, що тривалий строк розгляду справи є наслідком перш за все дій позивача, який після початку розгляду справи по суті заявив клопотання про виклик свідків, незабезпечення їх явки, про залучення другого відповідача тощо .

Що стосується посилань позивача на упереджене ставлення судді до позивача при ухвалені рішення суду від 20.01.2017 у ц/с №489/5356/16-ц, суд зазначає таке.

Умови проведення заочного розгляду справи врегульовано положеннями ст. ст. 224 - 226 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення від 20.01.2017 (ц/с489/5356/16-ц), суд виходив з того, що відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи та надав свої заперечення по суті спору, а від так підстави для проведення заочного розгляду справи у суду були відсутні.

Тому вказані твердження позивача не можуть бути підставою для сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді.

Враховуючи те, що судові рішення, постановлені у відповідності до ЦПК України, підстави відводу судді, вказані позивачем, є надуманими і не свідчать про необ'єктивність та неупередженість суду.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 208-210 ЦПК України суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні заяви позивача про відвід головуючому судді.

Ухвала, окремо від рішення суду, оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Кокорєв