ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/924/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2017 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А., за участю секретаря судового засідання Дудки В.В., розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

Обставини справи:

07.09.2017 Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що до банку звернувся ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву № б/н від 24.03.2011, згідно якої останній отримав кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти, відсотки та інші передбачені договором платежі, не повертає. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за Договором про наданння банківських послуг, у зв'язку з чим, станом на 20 серпня 2017 року, виникла заборгованість в сумі 20 722,07 грн., яка складається: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 10463,76 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1334, 22 грн., заборгованість за пенею 7461, 13 грн. а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 962, 96 грн. На підставі вищезазначеного просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 20722,07 грн. та судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі (а.с.32).

28.11.2017 до суду надійшли заперечення Відповідача щодо позову разом з заявою про застосування позовної давності, в яких Відповідач вказав, що до позовної заяви позивач в додатку № 2 додає розрахунок ціни позову, в якому розраховується пеня за несвоєчасне погашення кредиту та пеня за несвоєчасне погашення відсотків. Посилаючись на норми ст. 258 ч.2 п.1 ЦК України, відповідно до якої позовна давність застосовується в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). А тому, зазначає, що позивачем було пропущено строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), оскільки позовна давність обчислюється від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості. Позивач довідався про факт не сплати платежів за кредитом з дня виникнення прострочення платежів, а саме за несвоєчасне повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків за кредитом з 04.09.2016, тобто з дати виникнення прострочення платежів за кредитом. Просив прийняти дані заперечення по справі та застосувати позовну давність й відмовити у задоволенні вимог повністю або частково, в залежності від фактичних обставин справи (а.с. 53-56).

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановив:

ОСОБА_3 з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст. 526, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з положень статей 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України.

Судом встановлено, що 24 березня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк ''Приватбанк'' та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, який складається з анкети-заяви, ОСОБА_3 обслуговування кредитних карт, Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умов та Правил). На підставі вказаного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

На виконання умов договору позивач надав відповідачеві кредит, зазначений факт відповідачем не заперечувався, оскільки ним було подано заяву про застосування позовної давності.

Відповідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил, до яких приєднався відповідач підписавши Анкету-Заяву про приєднання, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання такого договору є прямою і безумовною згодою Клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного розміру, встановленого банком.

Відповідно до п. 1.1.2.1.7. Умов та Правил позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісію відповідно до умов договору.

З умов кредитування вбачається, що позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом щомісячними платежами, до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, що слідує за обліковим, у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн.

ОСОБА_3 зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідач скористався наданим кредитом, що фактично останнім не оспорюються в наданих запереченнях, разом з цим, свої зобов'язання за договором не виконує, кредит та проценти банку не повертає.

На підтвердження наявності заборгованості за кредитом та його розміру, позивачем надано розрахунок заборгованості, який містить відомості, як щодо нарахованої заборгованості за кредитом, процентами, так і сплачених відповідачем коштів за зобов'язанням.

Так, відповідно до розрахунку, останній платіж відповідач здійснив 13 грудня 2016 року в сумі 128 грн., (вчинення особою дії, що свідчить про визнання ним свого боргу) станом на 20 серпня 2017 року заборгованість за кредитом (тіло кредита) становить 10463,76 грн., заборгованість по відсоткам 1334, 22 грн., пені 7461, 13 грн.

ОСОБА_3 до ч.1, ч.3 ст.12 ЦПК України (в новій редакції, який діє з 15.12.2017) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_3 ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України (в новій редакції, який діє з 15.12.2017) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст.76 ЦПК України (в новій редакції, який діє з 15.12.2017) вбачається, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Дослідженні в судовому засіданні письмові докази, надані банком, суд вважає такими, що відповідають ст.ст. 77-78 ЦПК України (в новій редакції, який діє з 15.12.2017) тобто, належними та допустимими, оскільки вказані докази підтверджують факт укладення кредитного договору між сторонами, використання відповідачем кредитних коштів та порушення ним взятих на себе зобов'язань за договором. Відповідачем вказаний розрахунок заборгованості не спростовано, а тому у суду є всі підстави для задоволення в цій частині позовних вимог.

В той же час, вимоги позивача про стягнення з відповідача, окрім неустойки, ще і штрафів (заборгованість по судовим штрафам, як зазначалось в розрахунку заборгованості), задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Аналізуючи умови укладеного між сторонами кредитного договору, а саме відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил встановлена відповідальність позичальника за порушення клієнтом строків платежів по кожному із грошових зобовязань, більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

ОСОБА_3 обслуговування розмір штрафу за порушення строків платежів встановлений у сумі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17, що узгоджується зі ст. 263 ч.4 ЦПК України (в новій редакції, який діє з 15.12.2017) яка враховується для застосування судом відповідних норм права щодо спірних правовідносин.

За таких обставин, в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача штрафу (фіксована частина та процентна складова) має бути відмовлено.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 19259,11 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 10463,76 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1334,22 грн., заборгованість за пенею 7461,13 грн.

Щодо заяви відповідача з приводу застосування строку позовної давності, то суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Проте, згідно Умов та Правил долучених до матеріалів справи, а саме п. 1.1.7.31 вбачається, що термін позовної давності щодо вимог банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів, витрат Банку складає 50 років.

Слід вважати, що відповідач підписавши Анкету-Заяву приєднався до таких Умов та Правил, давши свою згоду на установлений банком термін застосування позовної давності.

Отже, розмір пені позивачем був обрахований станом на 20.08.2017 в межах строку позовної давності, який становить 7461,13 грн. (6511,13 + 950) і таке стягнення відповідає відповідно до встановлених Умов та Правил.

За таких обставин, в задоволенні заяви відповідача про застосування позовної давності необхідно відмовити.

Щодо розподілу судових витрат, які складаються з судового збору.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України (в новій редакції, який діє з 15.12.2017) судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 22.08.2017р. про сплату судового збору в сумі 1600,00 грн. Враховуючи те, що задоволено 93,2% відсотків позовних вимог (19259,11грн. : 20722,07 грн.*100 складає 92,94%), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1487,04 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1600грн. х 93,08 % :100).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 256, 258, 259, 526, 530, 549, 626, 638, 1046, 1050 , 1054 ЦК України , суд ,-

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (дата народження 10.11.1989, адреса: 51820 Дніпропетровська область Петриківський район с. Чаплинка вул. Залізна, буд. 17; ІН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" (адреса: м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, 50; , рахунок № 3111) заборгованість за кредитним договором № б/н від 24 березня 2011 року у розмірі 19259 (девятнадцять тисяч двісті пятдесят девять) грн. 11 коп., яка складається із: заборгованість за кредитом 10463,76 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1334,22 грн., заборгованість за пенею 7461,13 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (дата народження 10.11.1989, адреса: 51820 Дніпропетровська область Петриківський район с. Чаплинка вул. Залізна, буд. 17; ІН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" (адреса: м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, 50; , рахунок № 3111) судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1487 (одна тисяча чотириста вісімдесят сім) грн. 04 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4