АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/908/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48, 50 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_7 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що її батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 перебували в зареєстрованому шлюбі. Після їх розлучення, позивач перебуває на утриманні матері ОСОБА_8 Заробітку матері не вистачає на утримання їх обох. До 30 вересня 2016 року із заробітку відповідача на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2016 року на її користь стягувались аліменти на її утримання.

ОСОБА_7 в 2016 році продовжила навчання в університеті Лазарського, м.Варшава, Республіка Польша і є студенткою 3 року навчання І ступеня, напрямку «Міжнародні відносини». Форма навчання денна, термін навчання до 31 березня 2017 року, сума оплати за навчання у 2016-2017 академічному році складає 5509,00 злотих.

Вказує, що відповідач отримує стабільний дохід, так як є військовослужбовцем Збройних Сил України, інших утриманців не має, а тому має змогу сплачувати аліменти.

Просила стягнути з відповідача на її корить аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів, щомісячно на час навчання до досягнення 23 років, починаючи з дня подання заяви до суду.

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 21 лютого 2017 року позов задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліменти на її утримання, в звязку з навчанням в розмірі ? частини всіх видів заробітків та доходів, починаючи з 20.10.2016 року та продовжувати до закінчення навчання чи досягнення 23 років, що настане раніше.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_6, подав апеляційну скаргу в якій посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках встановлених законом, до суду можуть звернутись, зокрема особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сімейним законодавством України обов»язок утримувати не лише неповнолітніх, але і повнолітніх дітей, що зокрема продовжують навчання, покладено на їх батьків (глава 16 СК України), але він не є безумовним.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є потреба у зазначеній матеріальній допомозі саме у зв»язку з навчанням, та можливість її надання батьками.

Крім того, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст. 199 СК України).

За змістом ст. 29 ЦПК України та ст. ст. 30, 34 ЦК України особа з досягненням 18 річного віку набуває здатності особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_6 та ОСОБА_8

Згідно довідки про продовження навчання іноземним громадянином «Університет Лазарського» від 03.10.2016 року ОСОБА_7 була прийнята на навчання на рівень першого ступеню (бакалаврат) на стаціонарну форму навчання на період з 01.10.2013 року по 31.03.2017 року (а.с.10).

Із запрошення Університету Лазарського від 03.10.2016 року вбачається, що позивачка є студенткою 3 року навчання, спеціальності «Міжнародні відносини», навчання І ступеню, стаціонарної форми на факультеті Економіки та Менеджменту. Очікуваний час закінчення навчання 31.03.2017 року (а.с.12).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7 , стягнувши з ОСОБА_6 аліменти на її утримання, в звязку з навчанням в розмірі ? частини всіх видів заробітку та доходів, починаючи з 20.10.2016 року та до закінчення навчання чи досягнення 23 років, що настане раніше.

Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта стосовно того, що дані позовні вимоги не підлягають до задоволення, так як на користь позивачки з нього вже стягнуті аліменти рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.02.2016 року, оскільки згідно даного рішення аліменти стягнуті з ОСОБА_6 на користь позивачки у звязку з навчанням в розмірі ? частини всіх видів заробітку та доходів починаючи з 29.10.2015 року по 30.09.2016 року.

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта стосовно того, що строки навчання позивачки є такими, що містять суперечливу інформацію, оскільки дані твердження спростовуються матеріалами справи, а саме: довідка про продовження навчання іноземним громадянином та запрошення Університету Лазарського від 03.10.2016 року.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки в ході розгляду апеляційної скарги не були встановлені порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи колегія суддів не знаходить підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення суду, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання залишити без змін.

Ухвала набирає чинності одразу після проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :