Справа № 529/1075/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.

при секретарі Цихоцька Л. М.,

з участю відповідача ОСОБА_1,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю 'Фінансової компанії 'Європейської агенції з повернення боргів' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що відповідач по справі ОСОБА_1 згідно кредитного договору № 500314135 від 22 жовтня 2012 року та кредитного договору № 500244738 від 06 грудня 2011 року укладеного з ПАТ Альфа-Банк отримав кошти від останнього в загальній сумі 23 378 грн. 80 коп. та відповідно до умов кредитних договорів відповідач зобовязаний здійснювати погашення обох кредитів та сплату відсотків за користування ними, але відповідач ці кредити не погашає, згідно чого зявилася заборгованість в загальній сумі 55851 грн. 59 коп. Далі, 30. 09. 2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Дата ОСОБА_2" укладеного договору факторингу останні набули право вимоги до боржника відповідача по справі ОСОБА_1 Потім, 10. 10. 2016 року між ТОВ "Дата ОСОБА_2" та позивачем ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів відповідно укладеного договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від вказаної дати позивач набув право вимоги до боржника відповідача по справі ОСОБА_1 Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягти з відповідача заборгованість за вказаними кредитними договорами від 06. 12. 2011 року та 22. 10. 2012 року в загальній сумі 55 851 грн. 59 коп., а також понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 1 600 грн. 00 коп.

У судове засідання представник позивача не з'явився, а на адресу суду надіслав письмового листа в якому вимоги викладені у позовній заяві підтримав у повному обсязі та просив його задоволити, а саму справу розглянути у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково мотивуючи це тим, що йому позивачем було безпідставно нараховані комісія як по одному так і по іншому кредитному договору. Як вказаує відповідач, що продукт "свій кредит", який є додатком до позову не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору щодо збільшення строку позовної давності з 1 року до 5 років, так як "загальні умови кредитування", не містять підпису відповідача як позичальника та відсутні докази, що ці умови зрозумілі позичальнику.

Тому, відповідач ОСОБА_1 визнає позов частково за кредитним договором від 06. 12. 2011 року, в сумі 11 617 грн. 61 коп., з яких тіло кредиту в сумі 9977 грн. 06 коп., та проценти - 1640 грн. 55 коп. За кредитним договором від 22. 10. 2012 року визнає в сумі 10 153 грн. 47 коп., з яких тіло кредиту в сумі 7692 грн. 89 коп. та проценти 2 461 грн. 08 коп. Всього визнає заборгованість по двох кредитних договорах на загальну суму 21 771 грн. 08 коп. А стосовно комісій по обох кредитних договорах відповідач їх не визнає і до неустойки просив застосувати строки позовної давності, про що подав заяву до суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши заперечення відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву, дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з кредитного договору № 500244738 від 06 грудня 2011 року ПАТ Альфа-Банк дійсно надав відповідачу по справі ОСОБА_1 кредитні кошти в загальній сумі 13 500 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до графіку оплати кредитної заборгованості.

Також, відповідно до кредитного договору № 500314135 від 22 жовтня 2012 року ПАТ Альфа-Банк дійсно надав відповідачу по справі ОСОБА_1 кредитні кошти в загальній сумі 8 420 грн. 80 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до графіку оплати кредитної заборгованості.

Відповідно до договору факторингу від 30. 09. 2014 року укладеного між ПАТ Альфа-Банк та ТОВ Дата ОСОБА_2, ПАТ Альфа-Банк передав, а ТОВ Дата ОСОБА_2, як новий кредитор набув право вимоги до боржника відповідача по справі ОСОБА_1

Крім цього, відповідно до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10. 10. 2016 року укладеного між ТОВ Дата ОСОБА_2 та ТОВ "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів", ТОВ Дата ОСОБА_2, а позивач, як новий кредитор набув право вимоги до боржника відповідача по справі ОСОБА_1 в загальній сумі 55 851 грн. 59 коп., з яких: за кредитним договором № 500244738 від 06. 12. 2011 року в сумі 28234 грн. 08 коп., де 9977 грн. 06 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 4457 грн. 02 коп. - заборгованість за процентами та комісією, 13 800 грн. - пеня, штраф, неустойка, а кредитним договором № 500314135 від 22. 10. 2012 року в сумі 27617 грн. 51 коп., де 7692 грн. 39 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 6332 грн. 68 коп. - заборгованість за процентами та комісією, 13592 грн. 44 коп. - пеня, штраф, неустойка.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 19.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" передбачено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Згідно із Правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-160цс14: "Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов".

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Відповідно до вимог статті 266 ЦК України, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Відтак, з урахуванням того, що строк дії порушення виконання основного зобов'язання по кредитному договору №500244738 від 06. 12. 2011 року був встановлений 08. 06. 2013 року, з позовною вимогою про стягнення пені позивач звернувся до суду тільки 30. 11. 2017 року, а стосовно кредитного договору №500314135 від 22. 10. 2012 року встановлений 19. 06. 2013 року, а з вимогою про стягнення пені позивач звернувся тільки 30. 11. 2017 року.

При таких обставинах вимоги про стягнення пені не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути судові витрати по справі - суму судового збору, пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 800 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 549, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягти з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів на рахунок 7001 в ПАТ ТАСкомбанк , МФО 339500, заборгованість по кредитному договору № 500244738 та кредитному договору № 500314135 в загальній сумі 27 392 (двадцять сім тисяч триста дев'яносто два) гривень 44 коп.

Стягти з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргівсплачені за подання позовної заяви - судовий збір в сумі 800 (восімсот ) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області на протязі десяти днів з дня його проголошення. Особи. які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: