10 березня 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі :
судді Скиба М.М.,
за участю секретаря Панаслюк Є.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Торецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне.
03.06.2013 року померла його тітка, ОСОБА_2.
Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме - двокімнатна квартира за номером 62 (шістдесят два), загальною площею - 44,9 кв. м., жилою - 27,4 кв.м., яка знаходиться в житловому будинку за номером 4 (чотири) по вулиці Куйбишева в місті Донецьк.
14 вересня 1992 року ОСОБА_2 було складено заповіт, засвідчений ОСОБА_3, старшим державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори, та зареєстроване в реєстрі за № 3672, відповідно до якого спадкоємцем спадкового майна ОСОБА_2 є ОСОБА_1, який народився в місті Донецьку 02 жовтня 1947 року.
ОСОБА_1 звернувся до Сьомої донецької державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_2, на підставі чого було заведено спадкову справу № 282/2013, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55338316 від 19.11.2013 р.
Приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу заведено спадкову справу відповідно до п. 2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 № 296/5 затвердженого Мін'юстом України.
Зазначене вище майно належало померлій на підставі правовстановлюючого документу: договору купівлі-продажу від 24 травня 1991 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1856.
З 30 червня 2004 року разом з ОСОБА_2 в спадковому майні мешкав ОСОБА_1
21 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до виконуючий обовязки Сьомої донецької державної нотаріальної контори Державного нотаріуса Восьмої донецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 з заявою про видачу Свідоцтва про права на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_2.
У зв'язку із тим, що зазначена квартира була зареєстрована органами БТІ 31 травня 1991 року (інвентаризаційна справа № 3/9959кв175, реєстровий № 29д/к-144), то відомості про цей об'єкт нерухомого майна не внесені до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Зробити запит до органу, що проводив державну реєстрацію прав власності неможливо тому, що вказана інформація знаходиться в органі, який перебуває на даний момент на тимчасово окупованій території Донецької області.
21 жовтня 2016 року Державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2, померлої 02 червня 2013 р., у якій зазначено що видача Свідоцтва про право на спадщину за заповітом неможлива у звязку з тим, що архів Сьомої донецької державної нотаріальної контори знаходиться в зоні АТО.
ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на майно в порядку спадкування за заповітом, що залишилося після смерті ОСОБА_2, померлої 02.06.2013 року, а саме : двокімнатну квартиру за номером 62 (шістдесят два), загальною площею 44,9 кв.м., жилою площею 27,4 кв.м., яка знаходиться в житловому будинку за номером 4 (чотири) по вулиці Куйбишева в місті Донецьку.
Позивач надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи без його участі не надав, причини неявки суду не повідомив. Справа розглядається заочно на підставі ст.ст. 224-225 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За частиною 2 наведеної норми право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до узагальнення судової практики, а саме листа ВССУ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Здійснення спадкування за законом передбачено ст. 1217 ЦК України, результатом чого з огляду на положення ст. 1296 ЦК України є отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, відсутність якого не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
За положеннями абз. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Як з'ясовано, позивач є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України, але отримав письмову відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спірне нерухоме майно у зв'язку з тим, що архів Сьомої донецької державної нотаріальної контори, де заведена спадкова справа, знаходиться в зоні АТО.
З матеріалів справи вбачається, що 03.06.2013 року померла ОСОБА_2. (а.с. 4).
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження щодо належній їй двокімнатній квартири за номером 62 в будинку № 4 по вул. Куйбишева в м. Донецьку заповіла ОСОБА_1 (а.с. 5).
Згідно довідки КП «Житлово-експлуатаційна контора № 7» Ленінського району м. Донецька від 05.07.2011 року, разом з ОСОБА_2 за адресою : м. Донецьк, вул. Куйбишева, 4/62, зареєстрований ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 30.06.2004 року. (а.с. 6).
Квартира за номером 62 (шістдесят два), загальною площею 44,9 кв.м., жилою площею 27,4 кв.м., яка знаходиться в житловому будинку за номером 4 (чотири) по вулиці Куйбишева в місті Донецьку належала померлій ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.1991 року . (а.с. 7).
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.11.2013 року в Сьомій донецькій державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа № 55338316 після смерті ОСОБА_2 (а.с. 10).
Постановою про відмову вчинення нотаріальних дій в.о. Сьомої донецької державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Восьмої донецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 21.10.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2, померлої 02.06.2013 року року, у звязку з тим, що архів Сьомої донецької державної нотаріальної контори, де заведена спадкова справа, знаходиться в зоні АТО.
Таким чином, беручи до уваги відмову нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право власності на спадщину і здобуття, поряд з цим, підтвердження існування права власності спадкодавця ОСОБА_2 на спірну квартиру, що становлять предмет даного спору - наявні матеріально-правові підстави для задоволення вимог про визнання права власності позивача на це спадкове майно.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на майно в порядку спадкування за заповітом, що залишилося після смерті ОСОБА_2, померлої 02.06.2013 року, а саме : двокімнатну квартиру за номером 62 (шістдесят два), загальною площею 44,9 кв.м., жилою площею 27,4 кв.м., яка знаходиться в житловому будинку за номером 4 (чотири) по вулиці Куйбишева в місті Донецьку.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя :