Справа № 175/4457/16-ц
Провадження № 2/175/1825/16
Справа №175/4457/16-ц
Провадження №2/175/1825/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 березня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.

за участю секретаря Єльшиної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади Горьківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на нерухоме майно житловий будинок №108 по вул. Центральній в с. Пашена Балка Дніпровського району Дніпропетровської області. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що у 1996 році власниця будинку ОСОБА_2 померла. Після її смерті ніхто в будинку не проживав, будинок стояв пустий. Син власниці будинку ОСОБА_3 помер у 1997 році. У 2003 році після знайомства з ОСОБА_4, яка виявилася невісткою бабусі.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 домовилися про купівлю будинку №108 по вул. Центральній в с. Пашена Балка Дніпровського району Дніпропетровської області, після чого ОСОБА_1 віддала ОСОБА_4 гроші за будинок у в сумі 1300 грн., у присутності свідків, а ОСОБА_4 дозволила позивачу в ньому поселитися.

З дозволу ОСОБА_4 позивач поселилася в будинку і стала в ньому проживати. Факт підтверджується розпискою про передачу грошей ОСОБА_1 спадкоємниці ОСОБА_4 в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що свідчить про те, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа чужим майном.

20 лютого 2003 року ОСОБА_4 зробила нотаріально посвідчену заяву про відмову від спадщину на користь ОСОБА_1 Нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався, оскільки виявилося, що спадкоємниця власника будинку не прийняла та не оформила спадщину на будинок, тобто не одержала свідоцтво про право на спадщину.

На даний час оформити право власності позивач не має можливості, оскільки ОСОБА_4 померла.

Крім того, позивач вказує, що починаючи з 2003 року та на протязі більше 10 років, добросовісно володіє чужим майном і продовжую відкрито, безперервно володіти нерухомим майном, а саме поселилася в будинку, постійно в ньому проживає, доглядає за будинком, веду підсобне господарство, обробляє огород.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з вищевказаним позовом.

ОСОБА_1 та її представник до суду не зявилися, але ОСОБА_1 надала письмову заяву в якій просила проводити розгляд справи без їхньої участі, уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник Територіальної громади Горьківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Раніше надав до суду письмові заперечення в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що спірне домоволодіння належить ОСОБА_2, а тому у випадку задоволення даного позову будуть порушені права ОСОБА_2.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК України, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Враховуючи положення п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01.01.2004 року, положення ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01.01.2001 року.

Таким чином строк давнісного володіння почався раніше 01.01.2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01.01.2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 16.11.1958 року належав житловий будинок №108 по вул. Центральній в с. Пашена Балка Дніпропетровського району Дніпропетровської області.(а.с.19)

Розпискою ОСОБА_4 від 18.02.2003 року підтверджується факт отримання грошових коштів від ОСОБА_1М.(а.с.23)

Заявою ОСОБА_4 від 20 лютого 2003 року, посвідченою приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу ОСОБА_7 підтверджується факт відмови ОСОБА_4 від спадщини, що залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1М.(а.с.24)

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 надали письмові пояснення в яких вказала, що ОСОБА_1 дійсно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2003 року.(а.с.25-27)

Крім того, у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_9, який також підтвердив, що ОСОБА_1 проживає у вищевказаному будинку більше 10 років та доглядає за ним.

Згідно листа №24/01-16 від 11.01.2017 року завідуючої Дніпровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_10, після смерті ОСОБА_2, померлої у 1996 році спадкова справа відсутня.(а.с.52)

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 з 2003 року вона постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, доглядає за будинком, веде підсобне господарство, обробляє земельну ділянку. Спадкоємці не заявляли про свої права на будинок. Орган самоврядування не подавав до суду заяв про визнання спадщини відумерлою. Вважає, що володіє будинком добросовісно, відкрито та безперервно протягом десяти років.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Обставини викладені у письмових запереченнях представника Територіальної громади Горьківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судовому засіданні не підтвердилися, а тому суд не бере їх до уваги та вважає необґрунтованими.

Таким чином, починаючи з 2003 року та по теперішній час ОСОБА_1 проживає в зазначеному житловому будинку, крім того, вона добросовісно, відкрито та безперервно володіє будинком та згідно положення ст.344 ЦК України набула право власності на це майно в порядку набувальної давності, а тому, суд прийшов до висновку що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог і підтверджені нею письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності в порядку набувальної давності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У звязку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551,20 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Керуючись ст.ст.11, 15, 16, 344 ЦК України, ст.ст. 3,8,10,11,12-15, 33, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади Горьківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АМ 027908 виданий Бабушкінським РВ ДМУ МВС України в Дніпропетровській області 19 жовтня 2000 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) право власності за набувальною давністю на нерухоме майно - житловий будинок №108 та господарські будівлі та споруди, що розташовані по вул. Центральній в с. Пашена Балка Дніпровського (колишня назва Дніпропетровського) району, що складається з:

- А-1 житловий будинок, загальною площею 32,7 кв.м., житловою площею 12,6 кв.м., допоміжною площею 20,1 кв.м.;

- 1 коридор, площею 9,2 кв.м.;

- 2 кухня, площею 10,9 кв.м.;

- 3 кімната, загальною та житловою площею 12,6 кв.м.;

- Б сарай, площею 27,7 кв.м.;

- В погріб з шийкою, площею 2,8 кв.м.;

- Г вбиральня, площею 1,0 кв.м.;

- №1,2 огорожі;

- К колодязь, площею 1,0 кв.м.

Стягнути з Територіальної громади Горьківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АМ 027908 виданий Бабушкінським РВ ДМУ МВС України в Дніпропетровській області 19 жовтня 2000 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А.Борисов