Справа № 462/1667/17
УХВАЛА

12 квітня 2017 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія ОСОБА_3», третя особа державний реєстратор Львівського міського управління юстиції про визнання договору про відступлення прав за іпотечними договорами недійсним та скасування державної реєстрації права на нерухоме майно

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою до Товарситва з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія ОСОБА_3», третя особа державний реєстратор Львівського міського управління юстиції, в якій просить суд визнати недійсним договір про відступлення права за іпотечними договорами від 28.11.2012 р., в частині відступлення права іпотеки, предметом якої є квартира АДРЕСА_1, визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «Факторингова компанія ОСОБА_3» на вказане нерухоме майно.

Разом із позовною заявою позивачі подали до суду клопотання про забезпечення позову, в якому просять накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

У відповідності до вимогст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2002 р.

Позивачі (боржники) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям, мають двох неповнолітніх дітей.

На даний час позивачі(боржники) разом із своїми дітьми постійно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено матеріалами справи.

У 2006 році позивач (боржник) ОСОБА_1 уклав договір кредиту з акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк»), для забезпечення якого уклав договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Однак, в подальшому дізнався, що за договором відступлення прав між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія ОСОБА_3» (стягувач), ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ «Факторингова компанія ОСОБА_3» свої права вимоги в частині кредитних зобовязань та в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позивачі (боржникик) вважають такий договір недійсним, а відтак і реєстрацію права власності відповідача на спірну квартиру незаконним.

Відтак, враховуючи наведене у позивачів (боржників) є підстави вважати, що у випадку задоволення позову, виконання цього рішення може бути утрудненим або взагалі неможливим, також можливим вчиненням відповідачем (стягувачем) дій щодо відчуження спірної квартири.

Оглянувши матеріали цивільного позову, з урахуванням змісту заявлених позовних вимог, доказів, наданих на підтвердження таких вимог, суд приходить до переконання, що вид забезпечення позову, який просять застосувати позивачі, а саме накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, відповідає позовним вимогам і є співмірним із такими, доводи позивачів про необхідність накладення арешту є обґрунтованими і таке забезпечення забезпечить реальне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відтак, клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд

у х в. а л и в :

Заяву позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2,.

Копію ухвали направити Залізничному Відділу Державної виконавчої служби м. Львова та Реєстраційній службі Львівського міського управління юстиції для відома та виконання.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - три роки з наступного дня після її постановлення.

Ухвала підлягає до негайного виконання. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення.

Суддя Постигач О.Б.