Провадження № 4с/645/19/17
УХВАЛА

іменем України

29 березня 2017 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі :

головуючого судді Бабкової Т.В.,

при секретарі Кривеженко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу боржника ОСОБА_1 на дії Комінтернівського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, стягувач ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

29.07.2016 року ПП «Юридична компанія «Право груп»» звернулося до суду від імені ОСОБА_1 зі скаргою на дії Комінтернівського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі Комінтерівський ВДВС м.Харків). У скарзі посилалася на те, що у Комінтерівському ВДВС м.Харків здійснювалося зведене виконавче провадження виконавчих листів, виданих Фрунзенським районним судом м.Харкова на підставі судових рішень за позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Про існування примусового виконання до липня 2016 року ОСОБА_1 відомо не було, постанов про відкриття виконавчого провадження та будь-яких інших повідомлень з боку Комінтерівського ВДВС м.Харків він не отримував. За таких обставин ОСОБА_1 був позбавлений можливості добровільно виконати рішення суду. 14.07.2016 року за заявою стягувача ОСОБА_2 виконавчі листи були повернуті стягувачу. 22.07.2016 року заявник виконав усну вимогу державного виконавця та сплатив виконавчий збір у сумі 92 537 грн. 50 коп. та як слід став вимагати скасування арештів, накладених на його майно в рамках виконавчого провадження. Того ж дня ОСОБА_1 отримав документи виконавчого провадження, а саме постанови про відкриття виконавчих проваджень про стягнення з нього сум виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Вказуючи на те, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору належать до певного виду відповідальності за невиконання рішення у добровільному порядку та порушення обовязків, що покладаються на осіб, які беруть участь у виконавчому провадженні, однак особисто він не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а тому як слід був позбавлений можливості добровільно виконати виконавчі документи, ОСОБА_1 просив суд визнати дії державного виконавця, які полягали у неналежному повідомленні боржника про винесення процесуальних документів по виконавчому провадженню ВП № 51517876, № 51692132, № 51692034, № 51691007, № 51691867, неправомірними. Також просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення

- постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 51692132 від 15.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 суми виконавчого збору в розмірі 63 284 грн. 30 коп.;

-постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 51692034 від 15.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 50 грн.;

-постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 51691007 від 15.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 суми виконавчого збору в розмірі 28 673 грн. 20 коп.;

-постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 51691867 від 15.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 50 грн. 00 коп.;

та скасувати постанову про стягнення з нього сум виконавчого збору в розмірі 63 284 грн. 30 коп., постанову про стягнення сум витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 50 грн., постанову про стягнення суми виконавчого збору в розмірі 28 673 грн. 20 коп., постанову про стягнення суми витрат про проведення виконавчих дій у розмірі 50 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 та стягувач ОСОБА_2 вказані вимоги підтримали.

Представник Комінтерівського ВДВС м.Харків проти скарги заперечувала.

Дослідивши доводи сторін виконавчого провадження та державного виконавця, перевіривши матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до наступного.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Комінтернівському відділі державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ( Комінтерівський ВДВС м.Харків ) перебувало зведене виконавче провадження про стягнення грошових сум з боржника ОСОБА_1, до складу якого входили виконавчий лист Фрунзенського районного суду м.Харкова № 645/12146/13-ц від 14.01.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації 632 843 грн. 00 коп., виконання по якому відкрито 21.01.2015 року, та виконавчий лист Фрунзенського районного суду м.Харкова № 645/8461/15-ц від 01.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інфляційних витрат 267 798 грн. 72 коп. з грудня 2014 року по грудень 2015 року за несвоєчасне виконання судового рішення, 3% річних 18 933 грн.28 коп. з 16.12.2014 року по 14.12.2015 року за несвоєчасне виконання судового рішення, виконання по якому відкрито 10.03.2016 року.

Судом встановлено, що зазначене виконавче провадження розпочато державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ( в подальшому назву змінено на Комінтернівський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області - Комінтерівський ВДВС м.Харків) ОСОБА_3 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2015 року ВП №47359136 з виконання виконавчого листа №645/12146/13-ц, виданого 14.01.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості у загальній сумі боргу 632 843 грн. 00 коп., який стягувачка предявила до виконання 21.01.2015 року, т.2 а.с.45-48.

Даною постановою боржнику встановлено строк для добровільного виконання 7 днів, тобто до 28.01.2015року.

У зв'язку із невиконанням боржником у встановлений строк рішення, державним виконавцем було здійснено ряд заходів, спрямованих на примусове виконання рішення: направлення запитів до Управління держземагенства у м.Харкові Харківської області, Харківському міському голові, Державної податкової служби, Пенсійного фонду України; складено акт опису й арешту майна від 03.09.2015 року; винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 21.09.2015 року.

10.03.2016 року старшим державним виконавцем Комінтернівського ВДВС м.Харків ОСОБА_5 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2016 року ВП №50445588 з виконання виконавчого листа №645/8461/15-ц, виданого 01.03.2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми інфляційних витрат у розмірі 267 798 грн. 72 коп. з грудня 2014 року по грудень 2015 року за несвоєчосне виконання судового рішення, 3% річних у розмрі 18 933 грн. 28 коп. з 16 грудня 2014 року по 14 грудня 2015 року за несвоєчасне виконання судового ріщення, який стягувачка предявила до виконання 02.03.2016 року. Разом з тим даною постановою боржнику встановлено строк для добровільного виконання до 17.03.2016 року, а.с.58-60 т.2.

18.03.2016 року виконавче провадження ВП №47359136 з виконання виконавчого листа №645/12146/13-ц, виданого 14.01.2015 року, та ВП№50445588 з виконання виконавчого листа №645/8461/15-ц, виданого 01.03.2016 року, приєднані до зведеного виконавчого провадження ВП № 51517876.

Розглядаючи скаргу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, яким врегульовано умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, який був чинний на час виникнення правовідносин, що розглядаються (наділі Закон України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Приписами ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам (ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

На виконання Закону України «Про виконавче провадження» наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5 затверджено Інструкцію про проведення виконавчих дій (яка була чинна на час відкриття виконавчого провадження ВП № .01.2015 року), п. 4.1. якої передбачено, що постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за умов, передбачених для вручення судових повісток. У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, установленому статтею 32 Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Представник скаржника у скарзі та в судовому засіданні наголошував, що ОСОБА_1 неотримував постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2015 року ВП №47359136 та від 10.03.2016 року ВП № 50445588.

Дані посилання неспростовані з боку державної виконавчої служби, приймаючи до уваги, що у витребуваних судом матеріалах зведеного виконавчого провадження ВП№51517876 не міститься доказів належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Зокрема, матеріали виконавчого провадження свідчать , що постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2015 року, в якій державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (тобто до 28.01.2015 року), надіслана ОСОБА_1 після значного спливу вказаного строку - 24.04.2015 року.

Дані на підтвердження надіслання вказаної постанови боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення, дані про фактичне його відправлення та вручення адресату в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Відповідно до п.п. 1) п. 1 Розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 28.11.2013 року N 958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Згідно з п. 2 Розділу ІІ Нормативів при пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Приймаючи до уваги, що надіслання копії постанови про відкриття виконавчого провадження мало місце 24.04.2015 року, що підтверджується наданою суду копією квитанції, на адресу зазначену у виконавчому листі, беручи до уваги норми Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, та враховуючи достатність часу, необхідного для пересилання рекомендованої кореспонденції, суд вважає, що відсутність в матеріалах виконавчого провадження станом на 2017 рік даних про його вручення свідчить про неналежне повідомлення боржника.

Більш того, судом встановлено, що 28.04.2015 року до державного виконавця надійшла заява стягувачки, що боржник ОСОБА_1 змінив місце проживання та всю кореспонденцію слід надсилати за іншою адресою: м.Харків, пр. Героїв Сталінграду, 167 А, кв.24.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що державним виконавцем Ємельяновим О.О. не було належним чином повідомлено боржника у виконавчому провадженні про відкриття виконавчого провадження та відповідно, про встановлення державним виконавцем строку для добровільного виконання ним рішення суду до 28.01.2015 року, що в свою чергу свідчить про те, що боржника було фактично позбавлено можливості добровільно виконати рішення суду у встановлений державним виконавцем строк.

Дані на підтвердження вручення боржнику постанови державного виконавця Кононенко У.В. від 10.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 645/8461/15-ц від 01.03.2016 року, якою ОСОБА_1 було надано строк для самостійного виконання вимоги виконавчого документу в строк до 17.03.2016 року, в матеріалах виконавчого провадження також відсутні.

Суд звертає увагу на те, що обов'язок державного виконавця з'ясувати обставину вручення копії постанови про відкриття виконавчого провадження передує вчиненню будь-яких дій стосовно примусового виконання рішення.

З огляду на встановлені судом обставини та вищенаведені норми Закону України «Про виконавче провадження» суд дійшов висновку про неправомірність дій державного виконавця щодо несвоєчасного та неналежного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та встановленого строку для добровільного виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

14.07.2016 року державним виконавцем були завершені виконавчі дії з примусового виконання зазначених вище виконавчих документів на підставі п.1.ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме згідно заяви стягувача про повернення виконавчого документу. Постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та положень п.п. 3.7.1-3.7.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за № 489/20802, були виділені в окреме провадження.

15.07.2016 року державним виконавцем відкрито виконавчі провадження з примусового виконання постанов про стягнення з Демяненка О.М. на користь Держави виконавчого збору та на користь Комінтернівського ВДВС м.Харків витрат на проведення виконавчих дій :

-виконавче провадження ВП№51691007 про стягнення, на підставі постанови від 18.03.2016 року, виконавчого збору 28 673 грн. 20 коп.,

-виконавче провадження ВП №51691867 про стягнення, на підставі постанови від 30.06.2016 року, суми витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 50 грн. 00 коп.,

-виконавче провадження ВП№51692034 про стягнення, на підставі постанови від 30.06.2016 року, суми витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 50 грн. 00 коп.,

-виконавче провадження ВП№51692132 про стягнення, на підставі постанови від 18.03.2016 року, виконавчого збору 63 284 грн. 30 коп.

З огляду на встановлені судом обставини та вищенаведені норми Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку про неправомірність дій державного виконавця щодо винесення оскаржуваних постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, оскільки їх винесення в силу ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» можливо у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, за умови вчинення державним виконавцем, передбачених законодавством дій щодо належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та встановленого строку для добровільного виконання рішення суду.

Верховним Судом України під час розгляду справи № 6-30цс16 16.03.2016 року була висловлена наступна правова позиція - якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Зокрема, Верховний Суд України виходив з того, що за приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

З врахуванням наведеного вище вимоги, викладені боржником ОСОБА_1 стосовно неправомірності дій державної виконавчої служби під час виконання зведеного виконавчого провадження ВП № 51517876, в повному обсязі підлягають вирішенню за правилами цивільного судочинства.

В той же час судом встановлено, що з боку Демяненка О.М. заявлено вимоги про визнання неправомірними дій державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харків під час здійснення виконавчих проваджень та відповідно про скасування постанов державного виконавця від 15.07.2016 року про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання постанов про стягнення з Демяненка О.М. на користь Держави виконавчого збору та на користь Комінтернівського ВДВС м.Харків витрат на проведення виконавчих дій :

-виконавче провадження ВП №51691007 про стягнення, на підставі постанови від 18.03.2016 року, виконавчого збору 28 673 грн. 20 коп.,

-виконавче провадження ВП №51691867 про стягнення, на підставі постанови від 30.06.2016 року, суми витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 50 грн. 00 коп.,

-виконавче провадження ВП №51692034 про стягнення, на підставі постанови від 30.06.2016 року, суми витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 50 грн. 00 коп.,

-виконавче провадження ВП №51692132 про стягнення, на підставі постанови від 18.03.2016 року, виконавчого збору у розмірі 63 284 грн. 30 коп.

Стягувачем у вказаних виконавчих провадженнях виступає Держава та відповідний відділ Державної виконавчої служби.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в

загальному порядку.

У зв'язку із цим оскарження дій та постанов державного виконавця в процесі виконавчих проваджень ВП№51691007, ВП№51691867, ВП№51692034, ВП№51692132, які здійснені при виконанні не судового рішення, ухваленого відповідно до норм ЦПК України в редакції 2004 року, не на підставі виконавчого документу, виданого судом, а в звязку з виконанням постанов самого державного виконавця, відноситься до юрисдикція адміністративних судів.

У разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України.

З врахуванням наведеного вище, суд закриває провадження ОСОБА_1 по скарзі в частині оскарження ним дій державного виконавця та постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень з виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.10,11, п.1 ч.1 ст.205, 210,386-388 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Комінтернівського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, стягувач ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Комінтернівського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо неналежного повідомлення боржника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження ВП № 47359136 (в подальшому приєднане до зведеного ВП № 51517876) на підставі постанови державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 21.01.2015 року з виконання виконавчого листа № 645/12146/13-ц від 21.01.2015 року Фрунзенського районного суду м.Харкова.

Визнати неправомірними дії Комінтернівського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо неналежного повідомлення боржника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження ВП № 50445588 (в подальшому приєднане до зведеного ВП № 51517876) на підставі постанови старшого державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 10.03.2016 року з виконання виконавчого листа № 645/8461/15-ц від 01.03.2016 року Фрунзенського районного суду м.Харкова.

Визнати неправомірними та скасувати, винесені в рамках зведеного виконавчого провадження ВП № 51517876, постанову державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 18.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Держави виконавчого збору у розмірі 28 673 грн. 20 коп., постанову державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 30.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Держави суми витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 50 грн. 00 коп., постанову державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 30.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Держави суми витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 50 грн. 00 коп., постанову державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 18.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Держави виконавчого збору 63 284 грн. 30 коп.

Закрити провадження по скарзі ОСОБА_1 на дії Комінтернівського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, стягувач ОСОБА_2, в частині оскарження дій державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області та постанов про відкриття виконавчих проваджень від 15.07.2016 року ВП № 51692132, ВП № 51692034, ВП № 5169007, ВП № 51691867 з виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в звязку з тим, що вказані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Зобовязати Комінтернівський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області повідомити суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду про виконання ухвали суду.

Суддя -