№ провадження 2/646/764/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.17 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Журавель В.А..

при секретарі - Писаренко Я.С..

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1

ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4. ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач ОСОБА_4 подав до суду клопотання про забезпечення вказаного позову шляхом:

-накладання арешту на майно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, яке знаходиться за вказаною адресою,

-заборони ОСОБА_3 здійснювати дії, що можуть призвести до втрати права власності на нерухоме та рухоме майно у будь-який спосіб, у тому числі шляхом внесення у статутний капітал юридичних осіб, передачу у заставу, оренду тощо.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначає, що у нього є підстави вважати, що відповідач намагатиметься відчужити належне їй майно, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. (ч.І ст.151 ЦПК України)

Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦІІК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розяснено, що згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту та майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Відтак, підставою для накладення арешту на майно відповідача є докази, що свідчать про наявність такого майна (грошей). їх належність особі на праві власності. Також докази повинні свідчити про фактичне знаходження майна (грошей) у особи.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В той же час, позивачем не було зазначено конкретного майна, яке перебуває у власності відповідача ОСОБА_3 на яке він просить накласти арешт.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

У зв'язку з вищевикладеним. суд позбавлений можливості перевірити співмірність вказаних заходів забезпечення позову предявленим позовним вимогам, про що зазначено у вищевказаній правовій нормі.

За таких обставин підстав для задоволення заяви про забезпечення позову не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151 -153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.А. Журавель