Номер провадження: 22-ц/785/2877/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні виділені матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до товарної біржі «ПРОФІ-Т», товариства з обмеженою відповідальністю «Спільна Словенсько-Українська компанія «ДІМ КОНСАЛТИНГ», треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання недійсними аукціону, проколу, передавального акту, свідоцтва про право власності, визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2016 року про відмову в забезпеченні позову,

встановила:

У листопаді 2016 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2016 р. відкрито провадження у справі.

06.12.2016 р. до суду надійшла заява ОСОБА_4 про забезпечення позову, в якому позивач просила: 1) накласти арешт на цілісний майновий комплекс ЗАТ «Санаторій Україна», загальною площею 10 236,8 кв. м., розташований за адресою: Одеська область, м. Одеса, бульвар Французький, будинок 54, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01; 2) заборонити ТОВ «Спільна Словенсько-Українська компанія «ДІМ КОНСАЛТИНГ» вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, у тому числі, але не обмежуючись шляхом: продажу, дарування, міни, уступки в рахунок боргу, відступлення майнових прав, передання в довірче управління, передання статутного капіталу (фонду) тощо, а також передання в заставу (іпотеку) цілісного майнового комплексу ЗАТ «Санаторій Україна», загальною площею 10 236,8 кв. м., розташованого за адресою: Одеська область, м. Одеса, бульвар Французький, будинок 54, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2016 р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Постановити нову ухвалу про задоволення її заяви про забезпечення позову. Посилається на те, що ухвала постановлена судом першої інстанції при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, у судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Письмових заперечень на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надали.

Згідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Постановляючи ухвалу про відмову в забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не обґрунтувала реальність загрози невиконання рішення суду за відсутності заходів забезпечення позову, накладення арешту на цілісний майновий комплекс та заборони його відчуження є неспівмірними із заявленими позовними вимогами (Т. 1, а. с. 243).

Колегія суддів вважає, що погодитися з такими висновками суду першої інстанції повністю не можна. Цих висновків суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищевказане стосується й вимог про забезпечення позову.

Статтями 151, 152 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, прав яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову не врахував вищевказаних вимог діючого процесуального законодавства та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суд першої інстанції повинен був здійснити оцінку обґрунтованості доводів заяви щодо необхідності вжиття конкретних видів забезпечення позову з урахуванням: належності та допустимості доказів, які обґрунтовують кожний довід, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; розумності та обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін по справі; наявності звязку між конкретним видом забезпечення позову та конкретною позовною вимогою, зокрема чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити виконання рішення суду; наявності обставин щодо імовірного утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому.

Відповідно до виділених з цивільної справи матеріалів, в позовній заяви ОСОБА_4 оскаржує результати аукціону, проведеного 17.05.2016 р., з реалізації цілісного майнового комплексу ЗАТ «Санаторій Україна» у складі 16-ти одиниць будівель, загальною площею 10 236,8 кв. м., які розташовані за адресою: м. Одеса, бульвар Французький, 54. При цьому вона посилається, що є власником частини спірного майна (Т. 1, а. с. 3 18).

На час розгляду заяви про забезпечення позову, в якості доказів, що обґрунтовують позовні вимоги, ОСОБА_4 надала суду, зокрема ОСОБА_7 про реєстрацію права власності на нерухоме майно та Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (Т. 1, а. с. 30, 106 107), відповідно до яких остання є власником - 1/5 ч. окремих будівель цілісного майнового комплексу за адресою: м. Одеса, бульвар Французький, 54.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 7 ст. 319 ЦК України передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадку і в порядку, встановлених законом.

Колегія суддів вважає, що з наданих позивачем доказів дійсно вбачається наявність спору між сторонами відносно реалізації на аукціоні цілісного майнового комплексу за адресою - м. Одеса, бульвар Французький, 54, до складу якого входять належні позивачці 1/5 ч. окремих будівель.

Таким чином, колегія суддів вважає можливим забезпечити позов шляхом накладення арешту на належні позивачці 1/5 ч. окремих будівель цілісного майнового комплексу за адресою - м. Одеса, бульвар Французький, 54.

Однак, колегія суддів вважає, що наклавши арешт на належне позивачці нерухоме майно, забезпечивши тим самим її позовні вимоги, зайвим буде забезпечення цих же позовних вимог шляхом заборони відповідачеві вчиняти будь-які дії по відчуженню належного позивачці нерухомого майна та усього цілісного майнового компексу. Крім того, накладення арешту на конкретне нерухоме майно є підставою для проведення державної реєстрації обмежень права на це нерухоме майно шляхом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна.

Таким чином, доводи апелянта про помилковість висновку суду про те, що вона не обґрунтувала загрозу невиконання рішення суду у випадку не забезпечення позову, суд не надав оцінку доводам позову та заяви про забезпечення позову, вона оскаржує правовстановлюючі документи, на підставі яких покупець набув право власності на цілісний майновий комплекс є обґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що накладення арешту можливо на індивідуальне визначене майно якому присвоєно реєстраційним номер, а тому накладення арешту на одну із літер, яка є складовою частиною цілісного майнового комплексу неможливо, суд не вирішив питання по другому пункту заяви про забезпечення позову, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з вищевказаних встановлених по справі обставин та положень діючого законодавства.

Виходячи з вищевказаного, доводи апелянта є частково обґрунтованими. Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, якщо судом першої інстанції були порушені норми матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що забезпечення позову застосовується з метою реального виконання можливого рішення про задоволення позову, з урахуванням наданих позивачем доказів на підтвердження своїх вимог, колегія судів вважає, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню.

Необхідно постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/5 частину окремих будівель цілісного майнового комплексу, загальною площею 1 196,5 кв. м., який знаходиться за адресою Одеська область, м. Одеса, бульвар Французький, будинок 54, реєстраційним номер майна 8803502, які належать ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий № 16447.

В задоволенні решти вимого заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2016 року про відмову в забезпеченні позову скасувати. Постановити нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/5 частину окремих будівель цілісного майнового комплексу, загальною площею 1 196,5 кв. м., який знаходиться за адресою Одеська область, м. Одеса, бульвар Французький, будинок 54, реєстраційним номер майна 8803502, які належать ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий № 16447.

В задоволенні решти вимого заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3