Справа № 636/3648/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Карімова І.В.,

за участю секретаря - Селеверстової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Чугуєва цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Чугуївське обєднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, про встановлення факту що має юридичне значення, та просила на підставі ст..256 ЦПК України встановити юридичний факт, що вона знаходилась на утриманні померлої матері ОСОБА_2, у звязку з тим, що стала інвалідом до досягнення 18 років.

Посилалася на те, що 17.02.2016 р. померла її мати ОСОБА_2, на утриманні якої, вона перебувала як інвалід 2 другої групи з дитинства та проживала з нею за адресою: Харківська область, м.Чугуїв, вул.Кременецька, буд.43/1.

Зазначала, що вона відповідно, до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» має право на пенсію у звязку із втратою годувальника, однак надати відповідні докази на підтвердження вищезазначених обставин вона не має можливості, оскільки народилася у м. Єреван Вірменської РСР 12.07.1966 року, усі документи про стан її здоровя, медичні обстеження тощо, знаходяться у Республіці Верменія. Згідно відповіді Міністерства праці та соцпитань Республіки Вірменія, її хвороба з дитинства.

У листопаді 2016 року ОСОБА_1, посилаючись на вищезазначені обставини просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: те, що вона за станом здоровя мала медичні показники для визнання її інвалідом дитинства до досягнення 18 років. Просила розглянути справу за її відсутності.

Заінтересована особа Чугуївський обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області просило розглянути справу без участі їх представника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст..256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Встановлення зазначеного факту про перебування особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії. Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» » пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.36 вказаного Закону, непрацездатними членами сім'ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

Відповідно до свідоцтва про народження, викладеного у перекладі з вірменської мови на українську серії 1-ЗЖ №938867, виданого Бюро ЗАГСу Шаумянського району м. Єревана 21.07.1966 року, батьками ОСОБА_1 зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про смерть 1-ВЛ №533567 виданого ВДРАЦС по м. Чугуєву Чугуївського МРУЮ 18.02.2016 р., ОСОБА_2 мати заявниці, померла 17.02.2016 р, про що складено відповідний актовий запис №96.

З записів домової книги для прописки громадян мешкаючих у б.43/1 по вул.. Кременецької у м. Чугуїв, вбачається, що за зазначеною адресою була зареєстрована заявниця ОСОБА_1 (з 16.10.2014 року) та її мати ОСОБА_2.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення, серії АГ №365276, заявниця ОСОБА_1 отримує соціальну пенсію, як інвалід дитинства 2 групи з 16.04.2004 р. довічно.

Таким чином, факт сумісного проживання ОСОБА_1, як непрацездатної особи з її матірю ОСОБА_2 підтверджений наданими доказами.

Між тим, відповідно до п.2 ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», непрацездатними членами сім'ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

Як вбачається з наданої заявницею копії направлення на ЛТЕК № 6049 від 24.11.1986 року, ОСОБА_1 була направлена для проходження даної комісії. Підставою для даного направлення на ВТЕК зазначено наявність ознак інвалідності (п.18).

З відповіді начальника Агенції Лікарсько-соціальної експертизи Республіки Вірменія міністерства праці та соцпитань від 06.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 перший раз проходила експертизу в комісії спеціалізованої психологічної лікарсько-трудової експертизи 25.11.1986 року, в результаті якої їй була визначена 2 група інвалідності строком на 1 рік з причинним звязком «хвороба з дитинства».

З 1987 -1990 рр. на такій самій підставі були прийняті аналогічні рішення термінами на 1 рік, а 17.12.1991 року визначено 2 групу інвалідності безстроково.

Вищенаведене свідчить про те, що встановлення ОСОБА_1 інвалідності з дитинства відбулося після досягнення нею 18-ти річного віку. Тобто ОСОБА_5 не підпадає під дію ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Доводи заявниці про необхідність встановлення факту про те, що вона за станом здоровя мала медичні показники для визнання її інвалідом дитинства до досягнення 18 років протирічять п.2 ч.1 ст.256 ЦПК України, оскільки стосуються не встановлення факту, що має юридичне значення, а містять визнання судом обставин стану її здоровя ( медичного характеру), що не відноситься до компетенції суду і містяться в висновках ЛТЕК.

Таким чином, дана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст..10,11, 256,257,259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 заінтересована особа: Чугуївське обєднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В. Карімов