Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Гуденко О.А.,

при секретарі Кваші С.О. ,

за участі сторін ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві скаргу боржника ОСОБА_1 на неправомірні дії Заводського відділу ДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ( далі ВДВС), заінтересована особа ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови щодо реалізації предметі іпотеки , закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ :

23 грудня 2016 року боржник звернувся до суду зі скаргою , в якої просить визнати незаконною та скасувати Постанову ВДВС щодо реалізації предметі іпотеки , житлового будинку, загальною площею 126 кв.м., що знаходиться за адресою м.Миколаїв, вул.Скороходова, 10/1 за початковою ціною продажу майна 406 900 грн., закінчити виконавче провадження.

Справа перебувала в провадженні судді Батченко О.В., прийнята до провадження суддею Гуденко О.А. 14 лютого 2017 року.

У судовому засідання боржники та їх представник ОСОБА_3 просили про задоволення скарги з тих підстав, що завдяки діям відповідального зберігача арештованого майна , який був призначений державним виконавцем, житловий будинок прийшов в занедбаний стан, знецінився, більш того державним виконавцем з моменту його опису та арешту з 2011 року не продавався. Внаслідок таких дій будинок був проданий за низьку ціну, що грубо порушило їх права як боржників, оскільки сума боргу перед банком, яку слід було погасити за рахунок іпотечного майна, все одно залишилася непомірно великою. Фактично оскаржують дії державного виконавця з опису і арешту будинку в 2011 році та продажу будинку за низьку ціну, а також призначення неналежного зберігача майна.

Державним виконавцем Карастан А.О. надані заперечення проти задоволення вимог скарги , в яких зазначає, що заявникові достовірно було відомо про проведення оспорюваних виконавчих дій, на теперішній час будинок вже реалізований з електронних торгів, взагалі є незрозумілим, яка саме постанова оскаржується, отже просили відмовити у задоволенні скарги.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини.

Заочним рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 02.03.2010 року на користь ПАТ "Кредитпромбанк" з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку стягнуто заборгованість за кредитним договором № 23/025/08 від 07.03.2008 року в сумі 701229,40 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 27.11.2015 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-1-1781/2010, виданого Центральним районним судом м.Миколаєва 17.09.2010 року, з ПАТ "Кредитпромбанк" на правонаступника ПАТ "ДельтаБанк".

У відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 29318093 за виконавчим листом № 2-1-1781/2010, виданого Центральним районним судом м.Миколаєва 17.09.2010 року , про

стягнення на користь ПАТ "Кредитпромбанк" з ОСОБА_2А, та ОСОБА_1Л, в солідарному порядку 701229,40 грн. та судових витрат в сумі 910 грн з кожного.

18 жовтня 2011 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника. 17.10.2012 року державним виконавцем складено акт опису ита арешту майна боржника, а саме житлового будинку з господарськими спорудами № 10/1 по вул. Скороходова в м. Миколаєві. Відповідальним зберігачем було призначено ОСОБА_4

09.09.2016 року вказане описане та арештоване майно передане на відповідальне зберігання ОСОБА_1 За цей час все всередині будинку було знищене.

Як вказує боржник , 06.12 .2016 року ОСОБА_1. було отримано листа від ДП "СЕТАМ" , з якого вони дізналися, що вказаний будинок реалізується шляхом проведення електронних торгів за початковою ціною продажу 406 900 грн..

В судовому засіданні боржники пояснили, що вважають, що сума оцінки вказаного житлового будинку, яка була встановлена у 2012 році і відповідала заборгованості за кредитним договором у розмірі 701229 грн., з вини Заводського ВДВС, який не продавав будинок 5 років, зменшилася до 406 900 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 вересня 2016 року боржник особисто отримала Висновок з незалежної оцінки майна , вже 06 жовтня 2016 року звернулася з заявою до ВДВС щодо не згоди з такою оцінкою майна, при чому вказуючи не на занижену оцінку оцінювачем, а на винні дії попереднього зберігача майна, який усе розікрав з будинку. , отже цей зберігач повинен відшкодувати різницю між оцінкою продажу будинку та кредитною заборгованістю.

12 жовтня 2017 року ОСОБА_1Л, була надана відповідь щодо порядку оскарження оцінки майна в судовому порядку.

21.10.2017 року державним виконавцем була подана Заявка на реалізацію арештованого майна ( вищезазначеного будинку) до МФ ДП "СЕТАМ".

14.12.2016 року ОСОБА_1 надала до ВДВС заяву про зупинення торгів в зв'язку з поданням скарги до суду.

20.01.2017 року була надана письмова відповідь про відсутність підстав для зупинення

02.03.2017 року скла денно акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки и винесена Постанова про зняття арешту з майна в межах ВП №29318093 на житловий будинок, належний ОСОБА_2, по вул.Скороходова,10/1 в м.Миколаєві.

Таким чином, судом встановлено, що боржникові достовірно було відомо про наявність оспорюваної оцінки майна ще 29.09.2016 року .

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу на дії державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч.5 ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Враховуючи те, що про жодні поважні причини такого пропуску строку заявником не зазначено, а сам факт того, що виконавче провадження є триваюче и будинок повинні були продати ще в 2011-2012 році, не є поважними причинами пропуску процесуального строку, скаргу слід залишити без розгляду за пропуском десятиденного строку на її подання.

Що стосується вимог скарги про скасування постанови про реалізацію арештованого майна, то така "Постанова" державним виконавцем взагалі не виносилася. Продаж спірного майна вже відбувся після подання скарги, ніяких письмових заяв про доповнення вимог скарги сторони не подавали, отже такі дії вочевидь виходять за межі предмету доказування в межах заявлених вимог ( що не перешкоджає боржникові звернутися до суду з відповідною скаргою чи в іншому установленому цивільним судочинством порядку).

Керуючись ч. 2 ст. 72, ст. 383-385 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

СУДДЯ Гуденко О.А.