АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/7799/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Головачова Я.В.

суддів: Поливач Л.Д., Шахової О.В.

при секретарі Коцюрбі Л.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії наук України, Інституту прикладної математики і механіки Національної академії наук України про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини грошових доходів та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 15 листопада 2002 року вона працювала на посаді інженера першої категорії, а з 31 січня 2012 року на посаді старшого наукового співробітника, відділу нелінійного аналізу в Інституті прикладної математики і механіки Національної академії наук України, що розташований у місті Донецьку.

29 вересня 2014 року вона виїхала у довгострокове наукове відрядження до Інституту математики академії наук Чеської Республіки. Відповідно до листа Інституту математики академії наук Чеської Республіки від 31 березня 2016 року, вона є зайнятою особою та знаходиться у довгостроковому відрядженні.

29 жовтня 2014 року постановою президії Національної академії наук України було передбачено опрацювання питання щодо доцільності та можливості зміни місцезнаходження наукових установ, відділень, розташованих на території Луганської та Донецької областей, та до 10 листопада 2014 року подати президії Національної академії наук України відповідні пропозиції.

20 листопада 2014 року Національною академією наук України був надісланий лист директору Інституту прикладної математики і механіки Національної академії наук України про зміну місця розташування інституту, а саме по вулиці Терещенківській, 3 у місті Києві, та зобов'язано надати список працівників, згодних на переїзд за новим місцезнаходженням установи.

5 грудня 2014 року позивачем за власною ініціативою було надіслано заяву, в якій висловлено згоду на переведення за вищевказаною адресою. 31 січня 2015 року їй надійшов лист про неможливість змінити місцезнаходження Інституту прикладної математики і механіки Національної академії наук України, а саме по вулиці Терещенківській, 3 у місті Києві, унаслідок чого нове місцезнаходження інституту було визначено у місті Слов'янську Донецької області.

Зазначала про те, що їй не надавались для ознайомлення документи щодо переведення на роботу, зміни істотних умов праці, унаслідок чого при фактичній зміні роботодавцем істотних умов праці були порушені її права. Незважаючи на це, вона продовжувала виконувати обов'язки на займаній посаді, незгоди з установленими умовами праці не висловлювала, зміну істотних умов праці не оспорювала, чим фактично погодилась на встановлені умови праці. Проте, починаючи з 1 липня 2014 року виплати заробітної плати їй припинились. Чим завдано їй, у тому числі моральної шкоди.

З урахуванням наведеного та уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просила суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по заробітній платі за період з 1 липня 2014 року по 30 вересня 2016 року у розмірі 136 676 грн. 18 коп.; допустити негайне виконання рішення щодо стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць солідарно з відповідачів у розмірі 4 501 грн. 33 коп.; стягнути солідарно з відповідачів компенсацію втрати частини грошових доходів у розмірі 29 930 грн. 80 коп.; стягнути солідарно з відповідачів компенсацію завданої їхніми неправомірними діями моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, обов'язковою умовою для визнання позивачки співробітником інституту та нарахування їй заробітної плати є наявність довідки переселенця; суд першої інстанції не врахував, що з 1 липня 2014 року по 25 вересня 2014 року позивач фактично знаходилась на своєму робочому місці та виконувала посадові обов'язки, а з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2016 року позивач знаходилась у довгостроковому науковому відрядженні в Інституті Математики Академії Наук Чеської Республіки; незабезпечення відповідачем належного оформлення відрядження не може свідчити про відсутність підстав для перебування позивача у довгостроковому відрядженні.

Представники ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник Національної академії наук України та Інституту прикладної математики і механіки Національної академії наук України - ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що з 15 листопада 2002 року ОСОБА_1 працювала на посаді інженера першої категорії, а з 31 січня 2012 року на посаді старшого наукового співробітника, відділу нелінійного аналізу в Інституті прикладної математики і механіки Національної академії наук України, що був розташований у місті Донецьк.

Відповідно до статті 94 Кодексу законів про працю України, ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 98 КЗпП України, статтею 13 Закону України "Про оплату праці" визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України" від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", який набрав чинності 15 жовтня 2014 року.

Як встановлено статтею 1 цього Закону періодом проведення антитерористичної операції вважається час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечать цьому Закону.

Згідно частини 2 статті 14 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Постановою Правління Національного Банку України від 6 серпня 2014 року № 466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій" призупинено здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою.

Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 7 листопада 2014 року, яка набрала чинності 11 листопада 2014 року, встановлено, що міністерства, інші органи центральної виконавчої влади, місцеві державні адміністрації зобов'язані забезпечити до 1 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємст та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження.

Постановою Президії Національної академії наук України № 183 від 10 вересня 2014 року одним із основних напрямів участі Національної академії наук України у відбудові Донбасу визначено забезпечення належних умов ефективного функціонування установ Національної академії наук України, розташованих у регіоні, та затверджено окремі заходи з відновлення пошкодженої інфраструктури Національної академії наук України у Донбасі, розміщення установ та їх працівників при зміні місцезнаходження.

Розпорядженням Президії Національної академії наук України № 704 від 19 листопада 2014 року "Про виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595" керівникам установ Національної академії наук України, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, доручено невідкладно розглянути організаційні питання, пов'язані з переміщенням установ Національної академії наук України на контрольовану територію, а також доведено до їх відома, що до штатного розпису установи, яка змінила своє місцезнаходження, мають увійти лише посади працівників, які будуть виконувати свої функціональні обов'язки на контрольованій території.

Розпорядженням Президії Національної академії наук України № 56 від 5 лютого 2015 року "Про подальшу діяльність Інституту прикладної математики та механіки Національної академії наук України" визначено місцезнаходження Інституту прикладної математики та механіки Національної академії наук України у місті Слов'янськ Донецької області.

Наказом Інституту прикладної математики та механіки Національної академії наук України № 1-др/15 від 6 лютого 2015 року розпочато процедуру переміщення інституту та зобов'язано керівників підрозділів інституту надати в двотижневий термін в дирекцію інституту письмові заяви співробітників про їх згоду на переїзд до міста Слов'янськ разом з інститутом.

Місто Донецьк включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, який затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Інститут прикладної математики та механіки Національної академії наук України зареєстрований 19 лютого 2015 року в якості юридичної особи, , місцезнаходження: 84100, Донецька обл., місто Слов'янськ, вул. Добровольського, будинок 1.

Інститут прикладної математики і механіки Національної академії наук України є неприбутковою науково-дослідною установою, яка підпорядкована Національній академії наук України.

Оплата праці співробітникам інституту здійснюється відповідно до кошторису видатків, затвердженого Національною академією наук України на підставі Умов оплати праці працівників бюджетних науково-дослідних установ і організацій та інших наукових установ Національної академії наук України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 року № 74.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 7 листопада 2014 року затверджено "Тимчасовий Порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства" (далі - Тимчасовий Порядок), який визначає процедуру фінансування бюджетних установ, надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям (далі - установи), здійснення соціальних виплат населенню Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства.

Тимчасовим Порядком передбачено умови виплати заробітної плати працівникам установ за період, коли установа розміщувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа була переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Так, заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) працівникам установи за період, коли установа розміщувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була була переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - контрольована територія), виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису (плану використання бюджетних коштів) установи. Заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) виплачується та виплати за час щорічної відпустки працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються, якщо установа продовжує функціонувати і працівники (військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу) виконують свої обов'язки (п. п. 3, 4 Тимчасового Порядку).

Пунктом 6 Тимчасового Порядку передбачено, що у разі переміщення установи з тимчасово неконтрольованої на контрольовану територію після набрання чинності цим Порядком видатки на забезпечення діяльності такої установи, у тому числі на оплату праці, протягом місяця з дня переміщення здійснюються згідно із затвердженим кошторисом.

Протягом місяця з дня переміщення установи на контрольовану територію до положення, штатного розпису та кошторису (плану використання бюджетних коштів) такої установи в установленому порядку вносяться зміни з урахуванням зміни чисельності працівників та наявних умов для здійснення їх функцій. Після закінчення місячного строку видатки на забезпечення діяльності установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються лише відповідно до кошторису (плану використання бюджетних коштів) з урахуванням внесених змін.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов'язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Позивачем не доведено те, що у період з 1 липня 2014 року по 25 вересня 2014 року вона працювала на посаді старшого наукового співробітника Інституту прикладної математики і механіки Національної академії наук України (у місті Донецьк) та відповідно не доведено й наявність у відповідача заборгованості із заробітної плати за вказаний період часу.

Копія декількох сторінок трудової книжки, наданої позивачкою в обгрунтування її позовних вимог, не свідчить про те, що вона у період з 1 липня 2014 року по 25 вересня 2014 року працювала на посаді старшого наукового співробітника Інституту прикладної математики і механіки Національної академії наук України.

Довідка Інституту прикладної математики і механіки Національної академії наук України від 6 серпня 2013 року підтверджує лише факт перебування позивачки у трудових відносинах з інститутом саме на дату її видачі, та не підтверджує факт її перебування у трудових відносинах з відповідачем у період з 1 липня 2014 року по 25 вересня 2014 року.

Довідка інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України про суми виплачених доходів та утримання податків за період з 1 січня 2012 року по 30 червня 2014 року підтверджує факт отримання доходу позивачкою, а не факт перебування позивачки у трудових відносинах з інститутом у період з 1 липня 2014 року по 25 вересня 2014 року.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона у період з 1 липня 2014 року по 25 вересня 2014 року фактично знаходилась на своєму робочому місці та виконувала посадові обов'язки (що підтверджується тим, що роботодавцем не надані акти або табелі обліку робочого часу, які б підтверджували її відсутність на робочому місці у цей період) є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Так, відсутність цих документів, не може підтверджувати факт виконання ОСОБА_1 посадових обов'язків з 1 липня 2014 року по 25 вересня 2014 року.

Неможливість подання роботодавцем цих документів пов'язана з тим, що адміністративна будівля Інституту прикладної математики та механіки Національної академії наук України знаходиться на тимчасово окупованій території України у місті Донецьк та керівництво інституту не мало доступу до первинної облікової документації зі статистики праці. При цьому, неможливість подання роботодавцем цих документів, не знімає з позивачки відповідного обов'язку щодо доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 (директор Інституту прикладної математики та механіки Національної академії наук України) показав, що з липня 2014 року Інститут прикладної математики і механіки Національної академії наук України не працював, працівники на роботу не виходили й роботу не виконували, так як будівля інституту була пошкоджена.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, що ОСОБА_1 було відряджено до Інституту математики Академії Наук Чеської Республіки з 29 вересня 2014 року по 23 грудня 2014 року та наявність підстав продовження такого відрядження в односторонньому порядку приймаючою стороною є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Із розпорядження Національної академії наук України № 772 від 9 грудня 2013 року "Про затвердження наукових проектів за результатами спільного конкурсу Національної академії наук України та Академії наук Чеської Республіки" убачається, що до переліку проектів, відібраних за результатами спільного конкурсу не ввійшов жодний проект виконавцем якого є Інститут математики Академії Наук Чеської Республіки.

Таким чином, підстави вважати, що ОСОБА_1 була відряджена до Інституту математики Академії Наук Чеської Республіки у контексті договірних взаємовідносин між вказаним інститутом та Інститутом прикладної математики та механіки Національної академії наук України, відсутні.

Оскільки на порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_8 не подано, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому, деякі помилкові висновки суду першої інстанції не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова