Справа № 755/6652/17
"04" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В.П.
за участі секретаря Юдицького К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням мотивуючи вимоги тим, що він, його син ОСОБА_4, донька ОСОБА_5 та брат ОСОБА_3 зареєстровані та проживають в квартирі № АДРЕСА_1. Крім того в квартирі також зареєстрована сестра - відповідачка ОСОБА_2
Квартира № 235 є не приватизованою . Згідно Витягу з наказу № 118 від 19.05.1998 року ,,Про зміну договору найму житлового приміщення» у зв'язку зі смертю основного квартиронаймача ОСОБА_7 було внесено зміни в договір найму двокімнатної квартири АДРЕСА_1, та заключено договір найму з ОСОБА_2.
Відповідач ОСОБА_2 в квартирі не проживає з 2011 року, що підтверджується актом складеним працівниками ЖРЕО № 407 від 21.04.2017 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечив.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи (газета ,,Урядовий кур'єр") в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки.
Третя особа: ОСОБА_3 повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися і не повідомили суд про причини неявки.
У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 його син ОСОБА_4, донька ОСОБА_5 та брат ОСОБА_3 зареєстровані та проживають в квартирі № АДРЕСА_1. Крім того в квартирі також зареєстрована сестра - відповідачка ОСОБА_2, яка є власником особового рахунку, що підтверджується довідко Форми №3-А виданої КК ,,Центр комунального сервісу" від 17.03.2017 року .
Квартира № 235 є не приватизованою . Згідно Витягу з наказу № 118 від 19.05.1998 року ,,Про зміну договору найму житлового приміщення» у зв'язку зі смертю основного квартиронаймача ОСОБА_7 було внесено зміни в договір найму двокімнатної квартири АДРЕСА_1, та заключено договір найму з ОСОБА_2.
Відповідач ОСОБА_2 в квартирі не проживає з 2011 року, що підтверджується актом складеним працівниками ЖРЕО № 407 від 21.04.2017 року.
Необхідність визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № АДРЕСА_1, позивач обґрунтовує неможливістю здійснити державну приватизацію житлового приміщення, а саме квартири.
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Житлове законодавство передбачає правовий механізм, відповідно до якого особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили факт не проживання відповідачки в квартирі з 2011 року
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, взявши до уваги покази свідків суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , підлягають до задоволення, наявні підстави для визнаннявідповідачки такою, що втратила право користування житловою площею, а саме квартирою № АДРЕСА_1.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 71,72 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 10, 57, 58, 60, 209, 212-215, 226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.