У Х В А Л А

іменем України

01.12.2017 Справа №607/15399/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області за погодженням з начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області звернувся до суду з вказаним поданням. В обґрунтування цього подання зазначає, що на виконанні вказаного відділу ДВС перебуває виконавче провадження з виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» (далі ПАТ «Фінростбанк») заборгованості за кредитним договором в сумі 7'554'296,77 грн. Добровільно цього рішення суду боржник не виконує. Державним виконавцем було направлено запити в реєструючі органи та Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області, винесено постанови про арешт майна, однак позитивних результатів це не дало. Саме тому, державний виконавець вважає, що слід обмежити зазначеного боржника у праві виїзду за межі України, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням Тернопільського міськрайонного суду про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 3771 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судове засідання державний виконавець не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Розглянувши подання та додані до нього документи, суд вважає, що воно до задоволення не підлягає з огляду на таке:

10 серпня 2016 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області видав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Фінростбанк» заборгованості за кредитним договором № 55-К від 04 лютого 2011 року в сумі 7'554'296,77 грн.

Даний виконавчий документ був звернений до виконання і 23 серпня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52031421.

У матеріалах справи містяться фотокопії запитів до реєструючих органів з яких вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстрована квартира у ІНФОРМАЦІЯ_1. Іншого майна за ОСОБА_1 не зареєстровано.

Також до матеріалів подання додано акти державного виконавця, з якого вбачається, що виходами по місцю проживання боржника, а саме: м. Тернопіль, проспект Злуки, 8/30, майно не обстежено у звязку з тим, що вхідних дверей квартири ніхто не відчинив.

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ від 21 січня 1994 року громадянинові України, який ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, може бути тимчасово (до виконання зобов'язання), відмовлено у видачі паспорта або вилучено чи затримано паспорт, а громадянинові, який має паспорт, - тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

З вказаної норми слідує те, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто, наявність лише самого зобов'язання, відсутності надходжень в рахунок погашення заборгованості, чи значного терміну невиконання зобовязання, не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Субєктом виконання рішення суду до матеріалів не додано жодного доказу повідомлення ОСОБА_1 про проведення виконавчих дій, залишились не зясованими причини непогашення боржником заборгованості, оскільки вони можуть бути як субєктивного характеру, коли боржник свідомо ухиляється від виконання, маючи змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин, так і обєктивними, як то внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби, тощо.

Таким чином, твердження державного виконавця про наявність підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, суд вважає передчасними та такими, що не підтверджуються поданням та доданими до нього матеріалами.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. ст. 209, 210, 293, 377 - 1 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні подання поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий сддяОСОБА_2