Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1981/17
Провадження № 2/433/1038/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017 рокуТроїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

при секретарі Яковлєвій В.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 06 серпня 1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, уповноваженого діяти від імені та в інтересах ОСОБА_4, було укладено договір дарування земельної частки (паю) розміром 8,53 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Багачка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 03 січня 1997 року на ім'я ОСОБА_4. На даний час оригінал правовстановлюючого документу у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, залишилася тільки його копія. Із вказаної земельної частки (паю) було виділено земельну ділянку (ріллю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2. Проте, відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 позбавляють позивача можливості виділити в натурі (на місцевості) та набути право власності на інші земельні ділянки згідно вказаного земельного сертифікату. Позивач просить суд визнати за ним право на вищезазначену на земельну частку (пай).

Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, заперечень на позовні вимоги до суду не надходило.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Абзацом четвертим ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному надається право будь яким не забороненим законом способом захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд.

На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності .

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав.

Судом було встановлено, що дійсно 06 серпня 1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, уповноваженого діяти від імені та в інтересах ОСОБА_4, було укладено договір дарування земельної частки (паю) розміром 8,53 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Багачка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 03 січня 1997 року на ім'я ОСОБА_4 (а.с. 8).

На даний час оригінал правовстановлюючого документу у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 втрачено, залишилася тільки його копія.

Із вказаної земельної частки (паю) було виділено земельну ділянку (ріллю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 (а.с.7). Проте, відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 позбавляють ОСОБА_2 можливості виділити в натурі (на місцевості) та набути право власності на інші земельні ділянки згідно вказаного земельного сертифікату, зокрема на багаторічні насадження та пасовища, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного майнового права.

Таким чином, оскільки на даний час у позивача відсутній земельний сертифікат, у зв'язку з чим він позбавлений можливості виділити та оформити право власності на відповідну земельну ділянку згідно даного земельного сертифікату, так як право останнього на зазначену земельну частку (пай) підтверджується зібраними по справі доказами, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 16, 20, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 41, 55 Конституції України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 8,53 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Багачка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 03 січня 1997 року на ім'я ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Суський

04.12.17