Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/402/17
Провадження № 2/723/694/17
У Х В А Л А

04 квітня 2017 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Антофій О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 В»ячеслава Ілліча про стягнення боргу, -

встановив:

В провадженні Сторожинецького районного суду Чернівецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в сумі 18849600 грн.

Представником позивача ОСОБА_2 04.04.2017 року подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на торговий центр, що знаходиться по вул..Реутова, 1 в м.Сторожинець Чернівецької області, та належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 17.08.2015 року №42363134 та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №42363928 від 17.08.2015 року, посилаючись на те, що право відповідача на розпорядження торговим центром не обтяжене, що дає йому можливість здійснити відчуження майна у будь-який час, а це утруднить і навіть зробить неможливим виконання майбутнього рішення суду про стягнення боргу.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, поданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам <…> Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад,обмеження можливості господарюючого суб»єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник на підставі укладених між ними договорів позики, які оформлені у вигляді боргових розписок, відповідно до яких позивач надав відповідачу позику в сумі 310 тисяч доларів США та 383 тисячі доларів США, які останній зобов»язався повернути до 01.01.2017 року.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача вказану суму позики у гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валют, що становить 18849600 грн.

Відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №82586073 від 16.03.2017 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належить торговий центр по вул..Реутова, 1 в м.Сторожинець, Чернівецької області.

З висновку про вартість майна, визначеного суб»єктом оціночної діяльності підприємцем ОСОБА_4, ринкова вартість даного торгового центру становить 29433944 грн.

Позивач просить накласти арешт на торговий центр з метою забезпечення позову про стягнення боргу в сумі 18849600 грн.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Враховуючи обставини справи, суть позову, розмір позовних вимог, а також те, що незастосування заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позову, існує необхідність забезпечити позов шляхом накладення арешту на вказане вище нерухоме майно.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2, про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на торговий центр, що знаходиться по вул..Реутова, 1 в м.Сторожинець, Чернівецької області, та належить на праві власності ОСОБА_3 В»ячеславу Іллічу, жителю ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали для виконання направити до Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Сторожинецької районної державної адміністрації (м.Сторожинець, вул. Чернівецька, 6-А), та до Сторожинецького районного відділу дерджавної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (м.Сторожинець, вул.Ватутіна, 11).

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

СУДДЯ