АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний №757/50/17-ц Доповідач - Панченко М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

Головуючого - Панченка М.М.

Суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

При секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Печерського районного суду м.Києва від 06.07.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант») і, з урахуванням доповнень до позову, просив винести рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду заподіяну в результаті ДТП у сумі 25.609 грн.97коп. та пеню у сумі 6.499 грн.23 коп./а.с.5-7, 105-109/.

Позивач зазначав, що в результаті ДТП, яка мала місце 28.12.2015 року, ОСОБА_2, при керуванні автомобілем «ЗАЗ-Vida» реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул.Малишка у м.Києві, в порушення Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції, та допустив зіткнення з автомобілем «Міtsubіshі Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2, заподіявши його власнику, позивачу ОСОБА_1 матеріальну шкоду.

Оскільки ТДВ СК «Альфа-Гарант», як страховик цивільної відповідальності винного в ДТП водія ОСОБА_2, відмовляється відшкодовувати позивачу матеріальну шкоду у сумі 25.609 грн.97коп., позивач звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 06.07.2017 року позов задоволено /а.с.144-147/.

Судовим рішенням стягнуто з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 25.609 грн.97коп., та пеню у розмірі 6.499 грн.23 коп.

Вирішене питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі ТДВ СК «Альфа-Гарант» просить скасувати рішення Печерського районного суду м.Києва від 06.07.2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові в повному обсязі /а.с.161-164/.

Скаржник послався на те, що, згідно автотехнічного висновку спеціаліста за №КАК-0015 від 06.04.2016 року, слідує, що, з технічного погляду, утворення пошкоджень на автомобілях «ЗАЗ-Vida»реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Міtsubіshі Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 від їх зіткнення, яке мало місце 28.12.2015 року, є неможливим.

Тобто, скаржник висловив заперечення відносно того, що механічні пошкодження автомобілю «Міtsubіshі Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 були заподіяні 28.12.2015року в результаті зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-Vida», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги. Рішення суду першої інстанції належить скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовної заяви з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що 28.12.2015 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ЗАЗ-Vida» реєстраційний номер НОМЕР_1, та, рухаючись по вул.Малишка у м.Києві, в порушення п.п.13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу руху і допустив зіткнення з автомобілем «Міtsubіshі Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням його власника - позивача ОСОБА_1, заподіявши автомобілю позивача механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 05.02.2016 року винним в ДТП визнано ОСОБА_2 та притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Указана постанова не оскаржувалась.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК Україне вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки на день ДТП цивільна відповідальність перед третіми особами винної в ДТП особи ОСОБА_2 була застрахована відповідачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідно до страхового полісу №АІ/7766333 від 03.06.2015 року, позивач 12.01.2016 року звернувся до відповідача та надав повідомлення про ДТП, скоєну з вини страхувальника ОСОБА_2, та повідомив, що його автомобіль отримав пошкодження у вигляді псування лакофарбового покриття, вм'ятину лівих передніх та задніх дверей, пошкодження лівого молдингу та порогу, пошкодження лівого дзеркала заднього виду.

За ініціативою відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» ТОВ «Експертум-Аве» здійснило оцінку пошкоджень автомобіля позивача і, відповідно до Звіту №55-D/17/5 від 22.02.2016 року визначило вартість збитку, заподіяного позивачу, у сумі 16.849 грн. 55 коп. з урахуванням зносу та ПДВ і без вирахування втрати товарного вигляду /а.с.47-53/.

11.02.2016 року позивач відремонтував належний йому автомобіль в ТОВ «Автоцентр-мультібренд», за що сплатив 29.515грн.50 коп. з урахуванням ПДВ у сумі 4.919 грн.25 коп. /а.с.19/.

Оскільки страхувальник ОСОБА_2 у своєму зверненні до страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант» зазначив, що пошкодження на автомобілі позивача не могли бути утворені в результаті зіткнення з автомобілем страхувальника, відповідач ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернувся до спеціаліста автотехніка ОСОБА_3 про проведення автотехнічного дослідження на предмет можливості утворення механічних пошкоджень на автомобілі позивача в результаті вище зазначеної ДТП.

Згідно висновку спеціаліста ОСОБА_3 за №КАК-0015 від 06.04.2016 року слідує, що не всі пошкодження на автомобілі позивача були утворені 28.12.2015 року в результаті зіткнення з автомоліблем «ЗАЗ-Vida» реєстраційний номер НОМЕР_1 /а.с.62-73/.

На підставі указаного висновку, та згідно ст.37 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком ТДВ СК «Альфа-Гарант» 20.04.2016 року прийняте рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв»язку з поданням потерпілою особою ОСОБА_1 неправдивих відомостей про обставини, події та пошкодження, які отримані його автомобілем.

У зв»язку з цим, а також, після втручання у спірні правовідносини Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, відповідач звернувся до спеціалізованого підприємства ТОВ «Промислова компанія «Селтим» для повторної оцінки пошкоджень заподіяних автомобілю «Міtsubіshі Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно автотоварознавчого висновку ТОВ «Промислова компанія «Селтим» за №25-D/23/10 від 12.08.2016 року визначено, що матеріальна шкода позивачу ОСОБА_1 склала 12.162грн.90 коп., з урахуванням амортизаційного зносу та ПДВ без врахування втрати товарного виду /а.с.76/.

З огляду на указаний висновок ТОВ «Промислова компанія «Селтим» відповідачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» було переглянуте раніше прийняте рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, та здійснено часткову виплату на користь позивача коштів у розмірі 3.905 грн.53 коп., відповідно до платіжного доручення від 15.08.2016 року №25958, та сплачено пеню за затримку виплати страхового відшкодування у сумі 274 грн.45 коп., у відповідності до п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Між тим, стверджуючи, що шкоди позивачу з вини страхувальника заподіяна саме у розмірі 3.905 грн.53 коп., представник відповідача не пояснив у суді апеляційної інстанції, чим обґрунтовується саме така сума страхового відшкодування, яка була виплачена позивачу, та не представлено відповідного розрахунку.

В ході розгляду справи у суді апеляційної інстанції сторонам, згідно ст.10 ЦПК України, в порядку сприяння всебічному і повному з»ясуванню обставин справи, судом роз»яснювалось право заявляти клопотання про проведення судової автотехнічної та автотоварознавчої експертизи, а також сторони попереджені про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, однак сторони, не виявили бажання щодо проведення судової експертизи на предмет з»ясування обставин утворення механічних пошкоджень на автомобілі позивача «Міtsubіshі Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2, та можливий матеріальний збиток власнику цього автомобіля в результаті заподіяння цих пошкоджень.

Дійшовши висновку про часткове задоволення позову, колегія суддів в частині визначення вартості заподіяних пошкоджень автомобілю позивача «Міtsubіshі Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_2 вважає за правомірне керуватись автотоварознавчим висновком виконаним виконаними ТОВ «Експертум-Аве», відповідно до Звіту №55-D/17/5 від 22.02.2016 року у розмірі 16.849 грн.55 коп.

При цьому, колегія суддів виходить із того, що в порівнянні із автотоварознавчим висновком виконаним ТОВ «Промислова компанія «Селтим», згідно висновку за №25-D/23/10 від 12.08.2016 року у розмірі 12.162грн.90 коп., він виконаний до того, як автомобіль позивача був відремонтований, а отже ТОВ «Експертум-Аве» оцінював пошкодження на основі огляду і оцінки реальних пошкоджень, а не на основі фотографій.

Крім того, даючи оцінку ремонтним калькуляціям, виготовленим ТОВ «Експертум-Аве» та ТОВ «Промислова компанія «Селтим» судом встановлено, що ремонтна калькуляція, яка виготовлена ТОВ «Експертум-Аве» більш повно охоплює ремонтні роботи, які передбачають усунення пошкоджень аналогічних тим, що передбачені і ремонтною калькуляцією ТОВ «Промислова компанія «Селтим»/59,84/.

Між тим, частково задовольняючи апеляційну скаргу, та вважаючи необхідним виплатити позивачу страхового відшкодування лише у розмірі 12.944грн. 02коп., колегія суддів виходить з наступного.

Так, доводи позивача ОСОБА_1 відносно того, що йому повинне бути виплачене страховиком відшкодування у розмірі, який він сплатив за ремонт належного йому автомобіля у розмірі 29.515 грн.50 коп. (це без вирахування добровільно сплаченої страховиком суми 3.905 грн.53коп.), не узгоджуються зі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої, при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством.

Отже, оскільки ремонт автомобіля позивача на суму 29.515 грн.50 коп. виконаний без врахування зносу, так як пошкоджені деталі замінені на нові, стягненню підлягає сума, визначена відповідно до висновку, виконаного ТОВ «Експертум-Аве», відповідно до Звіту №55-D/17/5 від 22.02.2016 року у розмірі 16.849 грн. 55 коп., розрахована з урахуванням зносу автомобіля (за вирахуванням 3.905 грн.53коп., які добровільно виплачені страховиком).

Решту витрат, понесених позивачем на ремонт свого автомобіля (29.515 грн.50 коп. -16.849 грн. 55 коп.) потерпіла особа, в силу ст.1192 ЦК України, має право стягнути з винної в заподіянні шкоди особи, відповідно до ст.1166 ЦК України.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов»язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

А, згідно до ст.988 ЦК України та ст.20 Закону України «Про страхування» слідує, що страховик зобов»язаний на умовах договору страхування при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до п.22.1 ст.20 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

В частині посилання скаржника ТДВ СК «Альфа-Гарант» на висновок за №КАК-0015 від 06.04.2016 року спеціаліста автотехніка ОСОБА_3, згідно якого слідує, що не всі пошкодження на автомобілі позивача «Міtsubіshі Lancer» реєстраційнийномер НОМЕР_2 були утворені 28.12.2015 року в результаті зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-Vida» реєстраційний номер НОМЕР_1, колегія суддів відхиляє указаний довід і не вважає за можливе покласти цей автотехнічний висновок в основу доказування по даній справі, з підстав того, що цей висновок є поверхневим, не конкретним і містить протиріччя.

Так, згідно доводів цього автотехнічного висновку слідує, що в пошкоджених місцях на дверях автомобіля «Міtsubіshі Lancer» відсутні нашарування лакофарбового покриття слідоутворюючого об»єкта, тобто, автомобіля «ЗАЗ-Vida», що свідчить, за твердженням автотехніка ОСОБА_3, про відсутність контакту між вище зазначеними автомобілями.

На думку колегії суддів, такий висновок є непереконливим, оскільки не дає відповіді на питання, чи обов»язково при таких виявлених пошкодженнях повинно мати місце нашарування лакофарбового покриття на слідосприймаючому об»єкті від впливу слідоутворюючого об»єкта, яким є, в даному випадку, автомобіль «ЗАЗ-Vida», і яким чином утворення цього нашарування може залежати від якісних властивостей порфарбування і основи, на яке наноситься це покриття.

При цьому, колегія суддів вважає, що дослідження зроблене без належного обстеження автомобіля «ЗАЗ-Vida», тобто, без оцінки тих його виступаючих частин, якими могли бути утворені пошкодження на автомобілі «Міtsubіshі Lancer».

В указаному висновку відсутнє посилання на те, які ж все-таки пошкодження на автомобілі «Міtsubіshі Lancer» були утворені від зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-Vida», незважаючи, що обидва водії цих автомобілів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у своїх поясненнях стверджували про безумовність факту зіткнення обох автомобілів.

Всебічна оцінка указаного автотехнічного висновку, який проведений за ініціативою відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант», переконує в тому, що він виконаний під конкретне замовлення відповідача, лише з метою штучного утворення підстав для уникнення страховиком виконання своїх договірних зобов»язань з виплати страхового відшкодування потерпілій особі ОСОБА_1.

Крім того, колегія суддів вважає за правомірне частково задовольнити позов в частині стягнення пені з ТДВ СК «Альфа-Гарант», на користь ОСОБА_1 виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.36.2.ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов»язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

А, згідно п.36.5. ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Отже, оскільки відповідач, після звернення до нього позивача з заявою про виплату страхового відшкодування, з урахуванням 90 днів, тобто, за період з 01.06.2016 року по 15.08.2016 року затримав виплату страхового відшкодування у сумі 16.849 грн. 55 коп., а з 16.08.2016 року по 06.12.2017 року затримав виплату страхового відшкодування у сумі 12.944 грн.02 коп., з відповідача на користь позивача належить стягнути пеню у сумі 5.413 грн.07 коп., виходячи з формули розрахунку: СБ х ООС% х КДП, де:

- СБ - сума боргу;

- ООС - розмір одноденної облікової ставки НБУ;

- кількість днів прострочення.

Виходячи з цих вимог матеріальних норм права і, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, колегія суддів дійшла висновку про наявність вини в діях відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» щодо порушення прав позивача ОСОБА_1 на отримання страхового відшкодування, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову у вигляді стягнення страхового відшкодування у сумі 12.944 грн. 02 коп. та пені у сумі 5.413 грн.07 коп., а всього, у сумі 18.357 грн.09 коп.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити частково.

Скасувати рішення Печерського районного суду м.Києва від 06.07.2017 року та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 12.944(дванадцять тис. дев»ятсот сорок чотири) грн. 02 коп., та пеню у сумі 5.413(п»ять тис. чотириста тринадцять) грн. 07коп., а всього, у сумі 18.357(вісімнадцять тис. триста п»ятдесят сім) грн.09 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення набирає чинності негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді