Провадження № 2/761/6707/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач в судове засідання не з'явився, як вбачається з розписки з повістки про виклик до суду, ОСОБА_1 належним чином повідомлений про судове засідання та просить розглядати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 09 серпня 2002 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів про одруження м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, про що зроблено актовий запис №636.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з липня 2016 року.

Так, згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 21, 24, 105, 110-112 СК України, ст. 77-83, 89, 95, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 09 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів про одруження м. Сімферополя Автономної Республіки Крим за актовим записом №636 між ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ІПН невідомий) та ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ІПН невідомий) - розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19.12.2017 року

Суддя: Н.Г.Притула