Справа № 310/8003/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, заінтересовані особи: Бердянська міська рада, приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з заявою про встановлення фактів складання на належності заповіту, заінтересовані особи: Бердянська міська рада, приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_2, в якій зазначила, що 12.09.2016 року померла її мати ОСОБА_3 На момент смерті мати була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок №53 по вул. 8 Березня в м. Бердянську. Спадкодавець залишила заповіт від 29.04.1993 року, реєстровий № 1-2277, в якому прізвище заповідача зазначено «Болгарина», тоді як у свідоцтві про смерть її прізвище зазначено «Болгаріна». Крім того, у заповіті прізвище спадкоємця помилково записано «Зайцова». Заявник своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але у звязку з зазначеними помилками у заповіті, оформити її не має можливості. У звязку з чим просила встановити факт, що заповіт від 28.04.1993 року, зареєстрований в реєстрі за № 1-2277, посвідчений нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, складений її матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ксерокопії паспорту 65 № 0069060 (а.с. 6) ОСОБА_1 є громадянкою ОСОБА_5 Федерації.

Із довіреності ОСОБА_1, посвідченої приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6, реєстровий номер 1401 видно, що заявник зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5 Федерація, АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

У заяві заявниця вказує адресу свого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, 71107. На підтвердження фактичного проживання без реєстрації за зазначеною адреса доказів не надано. Суд вважає, що адреса зазначена у заяві не є місцем проживання фізичної особи у звязку з наступним.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше 6 місяців на рік. Під місцем проживання цей Закон визначає адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік.

Громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місця проживання.

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону реєстрація місця перебування здійснюється за заявою особи, яка зобовязана подати її протягом семи днів після прибуття в місце перебування. При реєстрації місця перебування особи інформація про неї повідомляється до органу реєстрації за місцем проживання особи.

Отже, предявлення заяви за місцезнаходженням можливе лише в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суд, вирішуючи питання про відкриття провадження в справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

За викладених обставин заяву подано з порушенням правил підсудності, а тому її слід повернути заявнику для подання до належного суду за підсудністю.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума коштів на оплату судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви, а тому, ОСОБА_1 потрібно повернути сплачені нею 640 грн. 00 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 115, 210, 257, 293 ЦПК України, ст. ст. 3, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 7 Закону України «Про судовий збір», , суддя

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, заінтересовані особи: Бердянська міська рада, приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_2 повернути заявнику для подачі до належного суду за підсудністю.

Повернути ОСОБА_1 640,00 грн. судового збору, сплаченого за квитанцією 0.0.790481561.1 від 20.06.2017 року на р/р № 0011.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя