Справа № 226/2375/17
Провадження № 2-о/226/263/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

14.12.2017 Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті особи,

встановив:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті своєї матері ОСОБА_3, яка померла 06.09.2017 в місті Донецьку.

ОСОБА_2 районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 13.12.2017 в отриманні свідоцтва про смерть матері заявнику було відмовлено. Просила встановити факт смерті 06.09.2017 в м. Донецьку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник в судовому засіданні підтримала вимоги, дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, та просила суд встановити факт смерті своєї матері. Пояснила, що мати померла у неї вдома в м. Донецьку внаслідок тривалої хвороби, похована наступного дня на Щегловському кладовищі також в м. Донецьку. Встановлення факту смерті матері необхідно їй для отримання соціальної допомоги.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії І-АВ №110212 від 18.09.1969, свідоцтво про укладення шлюбу (дублікат) серії І-НО №483619 від 13.12.2017 (а.с.6,7).

06.09.2017 в м. Донецьку видане свідоцтво серії ДНР №076071 про смерть ОСОБА_3 та довідка про причину її смерті (хвороба) №308, відповідно до яких остання померла 06.09.2017 в м. Донецьку (а.с.8,9). Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», вказані документи є недійсними і не створюють правових наслідків.

13.12.2017 заявникові ОСОБА_2 районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведенні реєстрації смерті матері було відмовлено через предявлення на підтвердження смерті особи документів, виданих на території, де органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.11).

За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_3 не виявлено (а.с.16).

В той самий час, доводи заявника підтверджують покази опитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4, яка підтвердила факт, час і місце смерті своєї бабусі, її свідчення також підтверджують покази заявника про обставини смерті ОСОБА_3

Вислухавши заявника, свідка та дослідивши матеріали справи, в тому числі фотознімок з місця поховання із наявними ньому персональними даними померлої особи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав або підтвердження чи відсутність неоспорюваних прав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

На підставі п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Указом Президента України від 14.11.2014 №875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», Кабінету Міністрів доручено у тижневий строк ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв; евакуації працівників (за їх згодою); вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях на роботу в іншу місцевість.

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07.11.2014 №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», яка набрала чинності 11.11.2014 і абзацом другим пункту 3 якої зобов'язано міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації забезпечити до 01.12.2014 переміщення бюджетних установ, підприємств, організацій, що належать до їх сфери управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Донецьк включене до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту смерті своєї матері ОСОБА_3

При цьому, надаючи оцінку документам, виданим на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тому суд як виняток бере до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 234, 256, 257, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті особи задовольнити.

Встановити факт смерті 06.09.2017 в місті Донецьку ОСОБА_3, громадянки України, яка народилася 01.06.1939 в селі Рогинці Уланівського району Вінницької області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Салькова