Справа № 461/1999/17 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/783/5534/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Савуляка Р.В.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю:представника позивача ОСОБА_2, представника Галицької ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, та його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 17 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_4, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради про скасування розпорядження адміністрації та свідоцтва про право власності,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає його незаконним та необгрунтованим. Ухвалюючи рішення, суд дійшов безпідставного висновку про те, що матеріалами справи підтвержується факт помилки у документах щодо площі підвалу, який належить до квартири АДРЕСА_1. Звертає увагу, що оскаржуване розпорядження Галицькою районною адміністрацію прийнято на підставі довідки ЛКП "Снопківське" від 17.03.2016 року №777 та інвентаризації щодо приватизованих підвальних приміщень по вул.І.Франка,140 у м.Львові від 15.03.2016 року №778. Разом з тим вказані документи не свідчать про належність чи користування ОСОБА_4 спірним підвальним приміщенням на час приватизації квартири у 1997 році. Судом не взято до уваги, що з документів на підставі яких ОСОБА_4 та членами його сім'ї приватизовувалась квартира вбачається, що до квартири закріплена комора у підвалі площею 10 кв.м. Аналогічна площа підвалу 10 кв.м. до кв.№7 зазначена у експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку видану БТІ, яка також подавалася ОСОБА_4 до органу приватизації та станом на 1997 рік у останнього не виникало жодних зауважень щодо приватизації підвалу саме в такому розмірі. Стверджує, що факт належності ОСОБА_7 та членам його сім'ї частини підвального приміщення саме під літ.10-2 в будинку №140 по вул.І.Франка у м.Львові підтверджується інвентаризацією підвальних приміщень від 14.03.2013 року, яку судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, хоча оригінал цього документу був оглянутий в судовому засіданні. Вважає, що діями Галицької РА внаслідок видачі розпорядження про внесення змін у розпорядження від 15.05.1997 року №528, позивач позбавлена права власності на підвальне приміщення. Стверджує, що суд першої інстанції не надав оцінки тому, що Галицька РА, як виконавчий орган не вправі вносити зміни до розпорядження від 15.05.1997 року №528 «Про передачу квартир у власність громадян» та не вправі розпоряджатися приватизованим майном співвласника багатоквартирного будинку. Ухвалюючи рішення, суд не врахував рішення Конституційного суду України №7-рп/2009 року від 16.04.2009 року в якому зазначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів і суб'єкти правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування , вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задвольнити в повному обсязі.

Заслухавши поясненя представника позивача ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника Галицької РА ОСОБА_8, відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Галицької РА ЛМР, ОСОБА_4 та просила скасувати розпорядження Галицької РА ЛМР від 01 квітня 2016 року №109 «Про внесення змін до розпорядження голови Галицької РА ЛМР від 15 травня 1997 року №528 «Про передачу квартир у власність громадян» затвердженого розпорядженням виконкому ЛМР від 19 травня 1997 року №317» та видане на підставі нього свідоцтво про право власності серії Г-30560 від 01 квітня та скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2.

Свої вимоги позивач ОСОБА_6 мотивує тим, що вона разом з чоловіком та дочкою є співвласниками квартири АДРЕСА_3. Разом з квартирою їм передано у власність комору в підвалі площею 5,4 кв.м, що згідно інвентаризації позначена під літерою 10-2. Загальна площа приміщення під літ. 10-2 становить 15,4 кв.м, решта 10 кв.м належить власнику квартири №7 відповідачу ОСОБА_4

Зазначає, що у 2016 році відповідач повністю зайняв підвальне приміщення, чим створив власникам квартири №7 перешкоди у користуванні підвальним приміщенням, позбавивши їх права власності.

Звертає увагу, що оскаржуване розпорядження №109 від 01.04.2016 року Галицька РА постановила через допущену помилку, однак видавши таке розпорядження, відповідач набув право власності на підвал площею 15,4 кв.м. Вважає оскаржуване розпорядження незаконним.

ОСОБА_9 про власності на квартиру № Г-26061 №8 во вул.Івана Франка 140 у м.Львові встановлено, що така належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 та членам його сім»ї ОСОБА_6 та ОСОБА_10. Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 51, 3 кв.м, а відновна вартість на момент приватизації становить 8,98 грн. Комора в підвалі 5,40 кв.м. ОСОБА_9 видане згідно розпорядження Галицької районної адміністрації №1488 від 22 грудня 2003 року. ( а.с. 6).

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_4 від 27.11.2003 року зазначений план квартири, технічна характеристика приміщень квартири та підвал 5.4 кв.м.. Разом з тим місце розташування підвального приміщення відсутнє.

Із свідоцтва про право власності на квартиру № Г-30560 відповідача ОСОБА_4 від 01 квітня 2016 року встановлено, що така належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам його сім»ї ОСОБА_11, ОСОБА_12.

Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 53,7 кв.м, відновна вартість на момент приватизації 9,40 грн. Комора в підвалі під літ.10-2 площею 15,4 кв.м. ОСОБА_9 видане згідно з розпорядженням Галицької РА ЛМР «Про внесення змін до розпорядження голови Галицької РА від 15.05.1997 року № 528 «Про передачу квартир у власність громадян», затвердженого розпорядженням виконкому ЛМР від 19.05.1997 року №317 від 01.04.2016 року №190. ( а.с.26).

Із технічного паспорту від 12.03.2016 року на квартиру АДРЕСА_5 вбачається, що до квартири №7 віднесено підвал під літ.10-2 площею 15,4 кв.м. ( а.с. 28,29, 52).

З долученої до матеріалів справи копії інвентаризації підвальних приміщень будинку 140 по вул.Ів.Франка (а.с.7) встановлено, що приміщення під літ.10-2 має площу 15.40 м. кв. Підвальне приміщення площею 5.40 кв.м. в інвентаризації підвальних приміщень будинку не зазначено.

У довідці ЛКП «Снопківське» №777 від 17.03.2016 року зазначено, що при приватизації квартири №7 ОСОБА_4 по вул.І.Франка 140 допущена помилка в площі підвального приміщення під літ.10-2. Фактично приватизовано 10,0 кв.м, а використовується 15,4 кв.м для господарських потреб. ( а.с.30).

Відповідач ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції пояснив, що на деякий час дозволяв сусіду квартири №8 ОСОБА_7 користуватися підвалом, однак дозвіл на приватизацію підвалу у частці 5,4 кв.м не давав. Зазначене підвальне приміщення є одним цілісним приміщенням та має один вхід.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вірно зазначив, що позивачем ОСОБА_6 не доведено під якою літрою знаходиться її підвал площею 5,4 кв.м у інвентаризаційній справі, яка є додатком до ОСОБА_9 про право власності. У ОСОБА_9 про право власності також відсутні ідентифікаційні дані підвалу, а зазначена площа 5,4 кв.м судом не встановлена.

Представлені позивачем інвентаризаційні дані приміщень мають розходження, не відповідають фактичним розмірам приміщень, зазначених у інвентаризаційній справі БТІ, а відтак відповідно до статті 59 ЦПК України не є належним доказом.

З приводу посилання в апеляційній скарзі на рішення Конституційного Суду України по справі № 1-9/2009 від 16.04.2009 року, колегія суддів зазначає, що орган місцевого самоврядування, вносячи виправлення помилки щодо площі підвального приміщення, що підлягало приватизації ОСОБА_4 не змінило по суті розпорядження щодо приватизації позивача ОСОБА_7, який залишився власником підвального приміщення площею 5,4 кв.м., однак під якою літерою це приміщення повинні уточнити ЛКП та Галицька РА, які допустили упущення, даючи дозвіл на приватизацію такого приміщення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду рішення по яких прийняте на підставі належних доказів, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 В»ячеславівни в і д х и л и т и .

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 17 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законої сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав протягом 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

ОСОБА_13