Справа № 308/7981/17
У Х В А Л А

11 грудня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: Мацунича М.В.,

суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.

при секретарі: Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялинка» від імені якої діє адвокат Семенов Юліан Олександрович на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 21 серпня 2017 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялинка» та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки, -

встановила:

Представник ТзОВ «Ялинка» - адвокат Семенов Ю.О. оскаржив у апеляційному порядку ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 21 серпня 2017 року якою вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме, вбудоване приміщення магазину площею 140,7 кв.м. що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Семенов Ю.О. в апеляційній скарзі просить скасувати дану ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову. Зокрема, вказує на те, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту, оскільки суд не встановив наявності реального спору. Вважає, що суд передчасно вжив заходи забезпечення позову, зокрема, на його думку суд повинен був, згідно ч. 3 ст. 153 ЦПК України витребувати від позивача додаткові документи. Вважає, що відповідач наразі втратив корпоративний зв'язок з Товариством і крім того оскарження такого правочину має відбуватися в порядку господарського судочинства. Тобто, заходи забезпечення позову не співвідносяться з позовними вимогами. Вважає, що допустимими заходами забезпечення позову в такому випадку може бути заборона іпотекодержателю вчиняти дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Також посилається на порушення ст. 1 Протоколу 1 ЄКЗПЛ. Крім того, вважає, що заходи забезпечення позову є ідентичними позовним вимогам, а тому, позивачем повинні були бути обрані інші заходи забезпечення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає відхилення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно може зникнути, зменшитись, погіршитись або може бути відчуженим.

По даній справі позивачем пред'явлено позов про визнання недійсним договору іпотеки від 22.03.2017 р. укладеного між ТзОВ «Ялинка» та ОСОБА_4, предметом якого є вбудоване приміщення магазину площею 140,7 кв.м. що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Оскільки, майно на яке накладено арешт, є предметом оспорюваного договору іпотеки, то у суду першої інстанції були всі, передбачені процесуальним законодавством підстави, для вжиття заходів забезпечення позову в спосіб визначений позивачем. Доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та підлягають відхиленню.

Твердження апелянта щодо відсутності наявного спору між сторонами колегія суддів відхиляє, оскільки в позовній заяві достатньою мірою обґрунтовано підстави для звернення до суду. Зокрема, позов пред'явлено з тих підстав, що директор товариства, який уклав оспорюваний правочин, був незаконно призначений на посаду, у той час коли позивача незаконно виключено із учасників товариства та звільнена з посади директора. Тобто, між сторонами існує спір.

Посилання апелянта на ч. 3 ст. 153 ЦПК України є безпідставним, оскільки така застосовується виключно у разі подання заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви, що в даному випадку не мало місця.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо безпідставності вимог позивача (втрата корпоративного зв'язку, необхідність розгляду даної справи в поряду господарського судочинства, тощо), оскільки це стосується розгляду справи по суті спору і на даній стадії провадження, таким обставинам не може даватися правова оцінка, апеляційним судом.

Стосовно посилання апелянта на те, що допустимим заходом забезпечення позову по даній справі має бути інший, то слід зазначити таке, що згідно принципу диспозитивності цивільного процесу позивач (заявник) вправі самостійно обирати вид заходів забезпечення позову, а суд лише перевіряє наявність підстав для вжиття такого заходу не даючи при цьому оцінки щодо доцільності вжиття якогось іншого виду забезпечення позову. В даному випадку позивач просить вжити заходи забезпечення позову саме шляхом накладення арешту на спірне, який є співмірним із позовними вимогами, а тому, суд правомірно їх вжив.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо порушення ст. 1 Протокол 1 ЄКЗПЛ, то колегія суддів зазначає, що заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно зажди певним чином обмежують правомочності власника цього майна. Разом з тим, вжиття таких заходів забезпечення позову завжди переслідує значний суспільний інтерес, а саме, забезпечення можливості у майбутньому виконання судового рішення. Тобто, вжиття заходів забезпечення позову, за наявності для цього підстав, загалом не порушує право особи на вільне володіння майном.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував процесуальний закон та дотримався процедури розгляду справи, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали суду першої інстанції без зміни.

Зважуючи на викладене та керуючись нормами статей 307, 312-315 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялинка» від імені якого діє адвокат Семенов Юліан Олександрович, відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 21 серпня 2017 року про забезпечення позову, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: