Номер провадження 2/201/3081/2017/17
01 грудня 2017 року Жовтневий районний суд
У складі: головуючого - судді Федорізева С.С.,
за участю секретаря судового засідання Кияшко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Файзулло, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 Файзулло, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, бкуд. 40, кв. 609, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею зазначеної квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 16 вересня 1998 року, виданого Виконкомомо міської Ради народних депутатів згідно розпорядження від 16 вересня 1998 року № 1/2797-98. В належній їй квартирі, за зазначеною вище адресою також зареєстрований відповідач ОСОБА_2 Файзулло та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У звязку з тим, що шлюб з відповідачем вони розірвала, ОСОБА_2 Файзулло, з липня 2010 року фактично не мешкає в квартирі, особистих речей не має, місце його перебування їй невідомо, однак до теперішнього часу зареєстрований за даною адресою. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, бкуд. 40, кв. 609, шляхом зняття з реєстрації обліку.
Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 Файзулло в судове засідання не з?явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира за адресою: м. Дніпро, пр. героївАДРЕСА_1, яка на праві власності належить позивачці по справі на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 16 вересня 1998 року, виданого Виконком міської Ради народних депутатів згідно розпорядження від 16 вересня 1998 року № 1/2797-98 (а.с. 9)
На даний час в квартирі зареєстровано три особи - позивачка ОСОБА_1, її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та колишній чоловік позивачки- Турдієв Файзулло, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується наданою суду довідкою № 8334 (а.с.8).
Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2917 року, яке набрало законної сили 04 липня 2017 року шлюбу, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Файзулло Бобомурадовичем розірвано. (а.с. 11).
Відповідач ОСОБА_2 Файзулло з липня 2010 року в квартирі за адресою: м. Дніпро, пр. героївАДРЕСА_1 не проживає, нею не цікавиться, не несе витрати по її утриманню підставі Свідоцтва про право власності на житло від 16 вересня 1998 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно розпорядження від 16 вересня 1998 року № 1/2797-98 в свою чергу підтверджується актом Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м. Дніпра від 04 вересня 2017 року (а.с. 10)
Позивачка вважає, що реєстрація відповідача обмежує її право у праві розпорядження своєю власністю та накладає додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних платежів.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
За твердженням ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
ч. 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов.
Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
На підставі вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Положенням ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ч.1 ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.
Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім?ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з?ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім?ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Судом встановлено, що відповідач з липня 2010 року за місцем своєї реєстрації, в квартирі, яка належить на праві власності позивачці, за адресою: АДРЕСА_2 не проживає, добровільно залишив спірну квартиру і на даний час проживає за іншою адресою, яка позивачці не відома.
Той факт, що відповідач не проживає у спірній квартирі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема актом Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м. Дніпра від 04 вересня 2017 року (а.с. 10)
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 Файзулло протягом тривалого часу ніяких витрат по утриманню спірної квартири не несе, квартплату, комунальні послуги та електроенергію не сплачує, доказів того, що він намагався вирішити питання про вселення до спірної квартири, суду надано не було, що свідчить про те, що квартирою відповідачка не цікавиться.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, слід дійти висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими ОСОБА_2 Файзулло підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16,29,317,319,383,391,405 ЦК України, ст.ст. 71,72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 212-215, 223-234 ЦПК України, ст.405 ЦК України, Конституцією України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України", -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Файзулло, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 Файзулло, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 609 за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, буд. 40 шляхом зняття його з реєстраційного обліку.
Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. ст. 223, 232 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя -