У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права користування та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 22.11.2017 року звернулась до суду із заявою про відвід судді Астаховій О.О. під головуванням якої здійснюється розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права користування та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Мотивуючи заяву тим, що під головуванням судді Астахової О.О. розглядалась у 2016 році цивільна справа № 755/1413/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення, зняття з реєстраційного обліку відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.12.2016 року позов було залишено без задоволення. У даний час розглядається аналогічний позов предметом якого є вселення ОСОБА_2, визнання право користування спірною квартирою та усунення перешкод.

На думку відповідача, зазначена обставина є безумовною підставою для відводу головуючому у цій справі.

Посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 20 ЦПК України ( в редакції чинній на момент звернення із заявою про відвід) ОСОБА_1 просить про її задоволення.

Дослідивши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року (далі ЦПК України), незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За положенням ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може з заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Враховуючи, що зупинення провадження у справі, у випадку надходження заяви про відвід, є правом суду, вирішуючи дане питання, суд приходить до висновку про недоцільність такого зупинення.

З огляду на означене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відвід головуючому підлягає вирішенню суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права користування та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

А відтак, заява ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Астаховій О.О. підлягає визначенню в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 33,36,40,252,258,260,261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати заявлений ОСОБА_1 відвід головуючому у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права користування та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - необґрунтованим.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права користування та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням для визначення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: