Справа № 147/1089/17
Провадження № 2/147/712/17
14.12.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді Волошина І.А.,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом і просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17.11.1999 року у виконкомі Ілляшівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №13. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що за час спільного проживання у них народились діти: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Шлюб з відповідачем виявився невдалим, хоча вони проживають в одному будинку, спільного господарства не ведуть. Подружні відносини припинили з літа 2016 року.
Сторони мають різні світогляди та уяву про поняття сімї в цілому, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам.
Сімя існує тільки формально. Подальше збереження сімї вважає неможливим та недоцільним.
ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечувала.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином судовою повісткою, надісланою за місцем його реєстрації. Причини неявки суд не повідомлено, клопотання про відкладення розгляду справи не надано.
Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.11.1999 року, який зареєстрували у виконавчому комітеті Ілляшівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області за актовим записом №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №036062 (а.с.4).
Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе.
Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України.
Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї, відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній (ч. ч. 1,3 ст.55 СК України).
Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда, інші обставини життя подружжя.
Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, в якому наполягає на розірванні шлюбу.
За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Згідно ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 158, 197, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, керуючись ст. ст. 104, 109, 110, 112 , 113, 114 Сімейного кодексу України, суд -
Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2(дошлюбне прізвище Кочієру), ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 17 листопада 1999 року у виконкомі Ілляшівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №13 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище Дьордяй.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя