Справа № 505/1824/17
Провадження № 2/505/1216/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С. В.

за участю: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Липецької сільської ради Подільського району Одеської області про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 звернулась 19.07.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 02 лютого 2011 року помер її батько - ОСОБА_3.

Після смерті її батька ОСОБА_3, відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8629 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області та належала йому на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД № 026494.

В звязку з тим, що на день смерті її батька - ОСОБА_3, померлого 02 лютого 2011 року, вона постійно проживала в одному житловому будинку разом з ним та вела спільне господарство, то за законом, вона фактично прийняла спадщину, як спадкоємиця першої черги, хоча була зареєстрована за іншою адресою.

Крім неї, інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_3, померлого 02 лютого 2011 року, або фактично прийнявших спадщину - не має.

В липні 2017 року, вона звернулась до Шостої Одеської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька - ОСОБА_3, померлого 02 лютого 2011 року, як спадкоємиця першої черги за законом.

Але, в звязку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю був втрачений й надати його нотаріусу вона не змогла, а також в звязку з тим, що вона не зареєстрована за однією ж адресою зі спадкодавцем, то державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори, їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно її батька - ОСОБА_3, померлого 02 лютого 2011 року.

Одночасно, державним нотаріусом їй було розяснено, що з приводу встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини й визнання за нею права власності на спадкове майно, як за спадкоємицею першої черги за законом, їй необхідно звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

У звязку з цим просила постановити рішення суду яким встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем (її батьком) - ОСОБА_3, на час відкриття спадщини, тобто смерті останнього - 02 лютого 2011 року; визнати за нею право приватної власності на спадкове майно її батька - ОСОБА_3, померлого 02 лютого 2011 року, в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8629 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області та належала йому на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД № 026494, як за спадкоємицею першої черги за законом.

Позивач та представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 в ході судового розгляду підтримали заявлені вимоги у повному обсязі.

Представник Липецької сільської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу за відсутності представника.

Вислухавши сторону позивача, покази свідків та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, 02 лютого 2011 року у віці 47 років в с. Липецьке Котовського району Одеської області помер ОСОБА_3 (актовий запис №10), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №244270 від 02.02.2011 року.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Отже, після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, наземельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8629 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 026494 від 02.03.2004 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 № 00205, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією цього державного акту долученої до справи.

Згідно довідки відділу у Подільському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області №3940/115-17 від 06.09.2017 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Леніна», з урахуванням індексації станом на 01.01.2017 року становить 60860,99 грн.

ОСОБА_3 заповіт не складав, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватись за законом.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 є: його донька позивачка.

Згідно положень ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно положень ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Судом встановлено факт постійного проживання позивачаразом зі спадкодавцем (її батьком) - ОСОБА_3, на час відкриття спадщини, тобто смерті останнього - 02 лютого 2011 року, що підтверджується показами свідків сестри позивачки ОСОБА_4 та сусідки позивачки ОСОБА_5 Які свідчили, що позивачка забрала батька до себе в будинок та проживала з ним протягом 3 років до його смерті. Останній рік батько був лежачим хворим. Тому позивачка доглядала його і лікувала. Потім хоронила його і провела відповідні поминальні обряди. Інші спадкоємці першої черги, брат і сестра, не заперечують в оформленні спадщини на позивачку.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після батька (спадкова справа №243к/2017). Інших спадкоємців за цією справою не має.

Одночасно завідувач Шостої Одеською державної нотаріальної контори у листі від 21.07.2017 року №2506/01-16 розяснив позивачу про необхідність звернення до суду для продовження строку на прийняття спадщини чи встановлення факту прийняття спадщини або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_3, померлого 02 лютого 2011 року, у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку та необхідністю встановлення фактів проживання разом зі спадкоємцями на час відкриття спадщини.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Про втрату оригіналу державного акту на спадкову земельну ділянку позивачем зроблено оголошення в газеті «Котовська реклама» №29 (718) від 19.07.2017 року.

Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно її батька - ОСОБА_3, померлого 02 лютого 2011 року, в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141,263265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, яка

проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем (її батьком) - ОСОБА_3, на час відкриття спадщини, тобто смерті останнього - 02 лютого 2011 року.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на спадкове майно її батька - ОСОБА_3, померлого 02 лютого 2011 року, в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8629 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 026494 від 02.03.2004 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 № 00205, як за спадкоємицею першої черги за законом.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Су д д я

Повне судове рішення складено 20.12.2017 року.