Справа №: 343/658/17
Провадження №: 2/0343/381/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

з участю: секретарів Шикор Г. В., Оленяк С.І.,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість у розмірі 24198,02 гривень за кредитним договором без номера від 21.09.2012 р. та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.09.2012 р. ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, скаладють між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконав. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Одночасно п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунку та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачних цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову.

У зв'язку зі порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2017 р. має заборгованість 24198,02 грн., яка складається з наступного: 1349,92 грн. - тіло кредиту, 17869,62 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом; 3350,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських постуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1128,48 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання, в якому просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Також надав письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідно до п. 2.1.1.2.11 умов та правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 та постанові від 18 червня 2014 року у справі № 6-61цс14. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти за договором б/н від 21.09.2012 р. Картка № 578398 була надана клієнту зі строком дії до 03/16. Керуючись вищевказаними правовими позиціями, банк приходить до висновку, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто з 31.03.2016 р. Банком подано позовну заяву до суду 13.04.2017 р., тобто в межах строку позовної давності. Більше того, відповідно до п. 1.1.7.31 строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про поверення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років (а.с. 65-66). На підтвердження видачі кредитної картки банк надав довідку, з якої вбачається номер, дата її видачі та строк дії, а також фото відповідача з кредитною карткою. Згідно з умовами договору користування кредитною карткою можливо тільки у випадку введення ПІН-коду, який відповідно до умов договору відомий лише клієнту. У виписці, долученій до матеріалів справи, відображені операції по зняттю коштів, що є підтвердженням отримання кредитних коштів саме відповідачем. Перевипуску карти не було, рахунок діючий. Черговість виконання грошового зобов'язання, при якій основна сума боргу погашається в останню чергу, визначена ст. 534 ЦК України, тому зарахування коштів на погашення заборгованості здійснюється відповідно до положень ЦК України. Комісія та проценти нараховуються відповідно до тарифів (а.с. 75). В матеріалах справи наявна довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна" з викладенням всіх істотних умов надання кредиту, тобто містить тарифи. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом, а, погашаючи заборгованість по кредиту, він прийняв умови договору та погодився з ними. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по вредиту в розмірі 1,7 в місяць або 20,4 % на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати (дата зазначається в наказі), що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявній кредитній заборгованості. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 15.03.2015 р. і 15.08.2014 р. та на сьогоднішній день заяву про розірвання кредитного договору від останнього до банку не надходило. В розрахунку заборгованості містяться колонки "Сума комісії та пені" та "Сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)". Як видно з довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна", комісія за кредитне обслуговування відсутня. Відповідачу за порушення зобов'язання було нараховано пеню та зазначено в колонці "Сума комісії та пені". Нарахування пені за кредитними картами здійснюється з 01.05.2009 р. в розмірі 1% від суми заборгованості, але не менше 30 грн. Згідно наказу банку від 28.01.2013 р. розмір пені за порушення зобов'язання встановлено в сумі 50 грн., яка нараховується щомісячно у разі виникнення простроченої заборгованості по кредиту на суму від 100 грн. 05.07.2013 р. наказом банку внесені зміни в тарифи банківського обослуговування щодо розміру пені, а саме: у разі виникнення простроченої заборгованості на протягі одного місяця сплачується пеня в розмірі 50 грн., у разі виникнення простроченої заборгованості другий місяць поспіль сплачується пеня в розмірі 100 грн. Позов про визнання недійсним кредитного договору в частині встановлення неустойки у вигляді пені відповідачем не заявлявся, тому договір в цій частині являється дійсним (а.с. 84-89).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 позов не визнав, вказавши, що позовні вимоги є необгрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення. Позивач посилається на договір від 21.09.2012 р., укладений між банком та його довірителем, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном поверення, що відповідає строку дії картки. Однак, позивач не надав суду жодних доказів про те, коли закінчується строк дії картки. Подана до суду копія заяви позичальника є нечитабельною, тому не може бути взята судом до уваги як доказ, оскільки з її змісту неможливо здобути інформацію як по суті договору, так і виявити будь-які підписи. Позивачем також до позовної заяви додано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, які в якості реклами можуть пропонуватись банком клієнтам, проте який саме варіант пропонувався ОСОБА_2 невідомо, жодного підпису останнього у цьому документі не міститься. У таблиці розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.09.2012 р. відсутні будь-які ідентифікуючі ознаки особи, яка його складала, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а також ч. 3 ст. 38 ЦПК України. При написанні заяви для отримання кредиту ОСОБА_2 не було надано для ознайомлення Умови та правила надання банківських послуг. Вказаний документ не містить підпису його довірителя і він складений російською мовою. Оскільки кредитною карткою ОСОБА_2 востаннє користувався 15.08.2013 р., коли перерахував кошти в сумі 240,00 грн., тому з 16.09.2013 р. у позивача виникло право на зверення до суду з даним позовом. Однак, позов було подано тільки 10.04.2017 р. Враховуючи те, що банк пропустив строк звернення до суду з даним позовом, у його задоволенні слід відмовити. Крім того зазначив, що його довіритель не користується та не володіє карткою з 2013 року, жодних повідомлень щодо неї не отримував, йому не було відомо про збільшення процентної ставки за кредитом та він не погоджується з нею, оскільки не знав про таке збільшення та взагалі вважав, що відносини з даного договору припинилися, так як закінчився строк дії картки. Жодних доказів, що картка діяла до 2016 року банком не надано. На долученій світлині не можливо встановити ні номер картки, ні строк її дії, а видана довідка не підтверджена жодними іншими доказами. За умовами договору він повинен був щомісячно погашати проценти та тіло кредиту, що також підтверджується розрахунком заборгованості, згідно якого внесені кошти зараховувалися, в тому числі, і на погашення тіла кредиту, тому невідомо з яких міркувань та з яких умов виходить представник позивача, вказуючи, що щомісячно він повинен погашати тільки проценти. Безпідставно, всупереч Конституції України, за одне і теж порушення строків погашення кредиту йому нараховується і штраф , і пеня. Також зазначив, що ОСОБА_2 не було відомо про відкриття на його ім'я ще одно рахунку (бонусного), на який сам банк перераховував кошти за ніби-то здійснені ним покупки. Однак, відповідач заперечує факт здійснення ним покупок з допомогою карки, з детального розрахунку також встановлено, що такі покупки не здійснювалися, а тому вважають, що банк умисно зарахував кошти на рахунок відповідача без його відома з метою збільшення строку позовної давності. ОСОБА_2 не було відомо про зарахування на його рахунок 100 грн. 12.06.2014р., карткою він в той час не користувався, відповідно зарахування вказаної суми з невідомого йому рахунку не може вважатися визнанням боргу. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, ознайомившись з письмовими поясненнями представника позивача, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 525-526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до копії анкети заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку ОСОБА_2 від 21.09.2012 р., останній погодився з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. Він зобовязується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с. 6). Вказана заява містить особистий підпис ОСОБА_2 У заяві зазначені персональні дані клієнта, додаткова інформація та інформація про працевлаштування. У ній також мається посилання на те, що Памятка клієнта є відривною частиною анкети, яка залишається у клієнта. У полі «Прошу надати мені перелічені нижче послуги» платіжна картка «Універсальна» з поміж інших карток виділена жирним шрифтом. У своїх письмових поясненнях представник позивача підтвердив, що ОСОБА_2 отримав кредитну картку "Універсальна". До матеріалів позову також долучені світлокопії паспорта ОСОБА_2 з підписом останнього, датованим 21.09.2012 р. (а.с. 32).

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується копією витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", ОСОБА_2 отримав саме кредитну карту «Універсальна Cоntract". Згідно з умовами її тарифного плану базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) - 1,7 %. Обов'язковий щомісячний платіж 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014 р. - 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості пеня = 0,0001 % від заборгованості, але не менше 50 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками. З Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" також встановлено, що з 01.09.2014 р. проводиться заміна тарифного плану "Універсальна Cоntract" на "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" або "Універсальна Gold". З витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та розрахунку заборгованості суд встановив, що відповідача з 01.09.2014 р. було переведено на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Згідно з умовами вказаного тарифного плану базова відсоткова ставка в місяць (нараховуються на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів в році) за тратами здійсненими з 01.09.2014 р. 2,9 %, та тратами здійсненими з 01.04.2015 р. - 3,6 %. Обов'язковий щомісячний платіж 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014 р. - 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості пеня = пеня(1) = пеня(2), де, пеня(1)=(базова процентна ставка по договорі)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту, пеня(2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн. Штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 7).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором без номера від 21.09.2012 р., укладеного між ПриватБанком і клієнтом ОСОБА_2, станом на 28 лютого 2017 року загальна сума заборгованості становить 24198,02 гривень, яка складається з: 1349,92 гривень - заборгованість за кредитом; 17869,62 гривень - заборгованість за процентами, 3350,00 гривень - заборгованість за комісією; 1628,48 гривень - штрафи (а.с. 4-5).

Випискою по рахунку № 5211 **** **** 8398, яка згідно Переліку типових документів, затвердженого наказом Мін'юсту від 12.04.2012 р. № 578/5 має статус первинних документів, підтверджено, що 21 вересня 2012 року з вказаного рахунку було отримано готівкові кошти в сумі 2080,00 гривень (сума в валюті операції 2000,00 гривень + 80,00 грн. комісії). З даної виписки також слідує, що по вказаному рахунку проводилося готівкове поповнення в терміналах самообслуговування (25.06.2013 р., 26.06.2013 р.), проводилося поповнення мобільного телефону клієнта № + 77 (даний номер вказаний в його анкеті-заяві) (22.09.2013 р.), поповнення готівковими коштами через відділення ПриватБанку (15.08.2013 р.) (а.с. 76-80), що свідчить про те, що відповідач отримав кредитну картку № 5211 **** **** 8398, користувався нею, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки, знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання за кредитним договором.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт виникнення кредитних правовідносин між сторонами на підставі анкети-заяви ОСОБА_2 від 21.09.2012р. та користування останнім кредитною карткою № 5211 **** **** 8398.

Щодо умов кредитування та розрахунку заборгованості суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із ч. 3 вказаної норми фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У ч. 4 вказаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

З огляду на вищенаведене, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справі № 6-1374цс17.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується письмовими поясненнями представника позивача, ОСОБА_2 був встанововлений кредитний ліміт на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 20,40 % на рік (з розрахунку 360 днів в році) на суму залишку заборгованості за кредитом. З такою відсотковою ставкою та порядком її нарахування відповідач був згідний, що підтверджується його історією користування кредитними коштами та погашенням заборгованості до 15.08.2013 р.

Натомість, з розрахунку заборгованості (а.с. 4-5) вбачається, що з 01.09.2014 р. відповідачу був змінений тарифний план умов його кредитування, внаслідок чого з 01.09.2014 р. відсотки за користування кредитом були збільшені до 34,80 %, з 01.04.2015 р. - до 43,20 %. Шляхом преведення математичних розрахунків встановлено, що і порядок нарахування процентів змінився, внаслідок чого суттєво збільшилася відповідальність боржника. Однак, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач був належним чином повідомлений про збільшення розміру процентної ставки в односторонньому порядку та порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу, про проведення зміни його тарифного плану, зокрема, в чому полягали такі зміни та на який саме тарифний план його переведено, що призводило до збільшення його відповідальності. Надання банком відомостей про відправку смс-повідомлень відповідачу про збільшення розміру відсоткової ставки (а.с. 109, 116), суд вважає недостатнім доказом підтвердження згоди позичальника на таке збільшення, оскільки факт отримання таких повідомлень ОСОБА_2 не доведено, як і не підтверджено чи ознайомлено його з нововстановленим тарифним планом, хоча відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Крім того, згідно розрахунку заборгованості будь-які дії, які свідчили б про прийняття умов про збільшення відсоткової ставки, ОСОБА_2 не вчиняв.

Тому суд вважає, що заборгованість по несплачених процентах повинна вираховуватись виходячи з базової відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Нарахування слід проводити в тому порядку та на тих умовах, які застосовувалися з початку користування кредитною карткою, та на які погодився боржник, здійснюючи регулярні платежі на погашення заборгованості на вказаних умовах. Враховуючи те, що з часу підняття процентної відсоткової ставки має місце 870 днів прострочення (з 01.09.2014 р. по 28.02.2017 р.), процентна відсоткова ставка на рік складає 20,40 %, заборгованість за кредитом становить 1349,92 грн., тому шляхом проведення математичних розрахунків суд приходить до висновку, що заборгованість по несплачених процентах за період з 01.09.2014 р. по 28.02.2017 р. складає 665,51 грн. (1349,92 грн. * 20,40 %/360 * 870). Як встановив суд та підтверджується даними розрахунку заборгованості, саме такого порядку розрахунків дотримувався позивач, нараховуючи відсотки за 20,40 - процентною ставкою до 15.08.2013 р., тобто до внесення останньої проплати боржником за вищезазначеним договором. Вказане свідчить, що саме на таких умовах було укладено договір № б/н від 21.09.2012 р., з такими умовами та порядком нарахування процентів був ознаймлений ОСОБА_2, на такі умови погодився, підписавши анкету-заяву від 21.09.2012 р. та здійснючи сплати з метою виконання договору.

Отже, загальна сума заборгованості за процентами складає 1002,54 грн. (337,03 грн. (нараховані проценти до 31.08.2014 р.)+665,51 грн.(нараховані проценти за період з 01.09.2014 р. по 28.02.2017 р.).

Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) та нарахованої пені/комісії суд керується наступним.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17, які відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на користь банку 3350,00 гривень заборгованості за пенею та комісією та 1628,48 гривень нарахованих штрафів. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що обидва стягнення нараховуються за порушення строків по кредиту. При цьому, суд звертає увагу, що сума в розмірі 3350,00 грн. заявлена як заборгованість за пенею, про що ствердив у своїх письмових поясненнях представник позивача, та відображена вона у позиції № 14 розрахунку заборгованості (а.с. 4-5). Однак, з виписки по рахунку (а.с. 76-80) вбачається, що суми, які увійшли до складу заборгованості за пенею, відображені як штраф за прострочку за кредитом. Враховуючи заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а також що в судовому засіданні встановлені суперечності по нарахуванні пені в розмірі 3350,00 гривень, законність та порядок їх нарахування не встановлені, підстав для обрахунку розміру пені немає.

При визначенні розміру штрафу суд враховуює, що згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а.с. 7), його розмір при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань складає 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Тому, враховуючи те, що 5 % від суми заборгованості, наявної у спірний період з врахуванням проведених вище судом розрахунків, складає 117,62 грн. ((1349,92 грн.(тіло кредиту)+ 1002,54 грн.(нараховані %))*5%/100%)), + 500 грн., розмір штрафу становить 617,62 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № б/н від 21.09.2012 р. станом на 28.02.2017 р. складає 2970,08 гривень, яка складається з 1349,92 гривень - заборгованості за кредитом, 617,62 гривень - заборгованості за процентами, 1002,54 гривень - заборгованості за штрафами.

Відповідачем було подано до суду заяви про застосування строку позовної давності (а.с. 53-54, 68-70).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами до 25 числа кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобовязання.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як на підтвердження того, що позов подано в межах строку позовної давності, позивач посилається на п. 2.1.1.2.11 Умов та правил, де вказано, що граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH). Однак, суд звертає увагу на те, що вказаний позивачем пункт договору не відповідає змісту п. 2.1.1.2.11 Умов та правил, долучених до матеріалів позову, в ньому відсутні посилання на те, що строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH) (а.с. . При цьому, позивач посилається на правові позиції ВСУ, які викладені в постановах від 19 березня 2014 року № 6-14цс14 та від 18 червня 2014 року № 6-61цс14, та зазначає, що перебіг позовної давності у даному випадку починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто з 31.03.2016 р.

Проте, суд до таких тверджень ставиться критично, оскільки вищевказані правові позиції стосуються випадків, коли строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (постанова від 19 березня 2014 року № 6-14цс14). Відповідно до Умов та правил, на які посилається позивач (а.с. 8-31), такий порядок розрахунків визначений для елітних карт (п. 2.1.1.12.5). Однак, ОСОБА_2 являвся користувачем платіжної картки "Універсальна", за якою порядок розрахунків визначений помісячно з врахуванням погашення як заборгованості за тілом кредиту, так і сплати процентів, що вбачається зі змісту п. 2.1.1.12.4 Умов та правил, згідно якого терміни і порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт) по кредитних картах з встановленим мінімальним обовязковим платежем наведені в Памятці клієнта/Довідці про умови кредитування, яка являється невідємною частиною договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбаченою тарифами, і частину заборгованості по кредиту. Це підтверджується і вищеописаним розрахунком заборгованості (а.с. 4-5), з якого суд встановив, що внесені кошти на погашення заборгованості за кредитом зараховувалися не тільки на погашення процентів, але і на погашення простроченої заборгованості за кредитом, що спростосує твердження позивача про те, що позовна давність повинна вираховуватися щодо повернення кредиту в повному обсязі з дня закінчення строку дії картки. Більше того, суд не вважає належним доказом підтвердження строку дії кредитної картки № 578398 довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 67, 81), оскільки вони видані позивачем від власного імені та не підтверджені будь-якими іншими матерілами справи. З долучених до матеріалів справи копій світлин ОСОБА_2 з карткою в руках також не можливо встановити ні строк дії кредитної картки, ні її ідентифікуючих ознак (а.с. 82). Що ж до посилань представника позивача на збільшений строк позовної давності до 50 років, то суд їх не приймає до уваги, оскільки договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 259 ЦК України), а правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Виходячи з правового аналізу вказаних норм, Умови та правила надання банківських послуг, п. 1.1.7.31 яких встановлено позовну давність тривалістю 50 років, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки ці Умови та правила не містять підпису позичальника, що відповідає правовій позиції Верховоного Суду України, висловленій в справі № 6-16цс15.

Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписок по рахунку, остання сума погашення за кредитом була здійснена ОСОБА_2 15.08.2013 р. на суму 240,00 грн. шляхом поповнення готівковими коштами через відділення ПриватБанку.

Щодо автоматичного погашення простроченої заборгованості 12.06.2014 р. на суму 100 грн., то суд звертає увагу на те, що згідно виписки по рахунку № 9991****7319995 з вказаного рахунку відбулося автоматичне списання коштів для погашення заборгованості по карті 52*898. Сума в розмірі 100 грн. утворилася внаслідок нарахування бонусів за покупки 15.10.2012 р., 10.01.2013 р., 06.02.2013 р., 11.03.2013 р., 10.04.2013 р., 31.05.2013 р., 05.08.2013 р., 06.08.2013 р., 15.08.2013 р., 10.09.2013 р., 09.10.2013 р., 08.11.2013 р., 06.12.2013 р., 11.01.2014 р., 06.02.2014 р., 06.03.2014 р., 08.04.2014 р., 08.05.2014 р., 06.06.2014 р. (по 5 грн. за кожну покупку) (а.с. 80), однак, як вбачається з виписки по рахунку основної картки 5211****8398 будь-яких покупок у вказані дати не проводилося. Враховуючи вказане, немає підстав вважати, що відповідач вчинив дії, які свідчать про визнання ним боргу перед банком.

Враховуючи те, що остання сплата по кредиту була здійснена відповідачем 15.08.2013 р., згідно умов кредитування наступну проплату він повинен був здійснити до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, тобто до 25.09.2013 р., відповідно право вимоги у кредитора виникло з моменту настання строку погашення чергового платежу, а саме з 26.09.2013 р. та в межах трьохрічного строку позовної давності (до 26.09.2016р.), однак позов банк надіслав до суду 13.04.2017 р. (а.с. 40-41), тобто поза межами строку позовної давності, при цьому банк не порушував питання щодо поновлення строків позовної давності, не зазначив поважності причин пропущення позовної давності, на застосування якої наполягає відповідач, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Тому суд приходить до переконання, що у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід відмовити за спливом строку позовної давності.

На підставі ст. 61 Конституції України, ст.ст. 253, 254, 256, 257, 260, 261, 267, 530, 536, 549, 551, 610, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу, керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРIШИВ:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний зміст рішення виготовлено: 12 грудня 2017 року.