Справа № 168/781/17
Провадження № 6/168/20/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Назарука О.В.,

секретар судових засідань - ОСОБА_1,

з участю:

заявника -ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні в смт. Стара Вижівка Волинської області в залі суду подання начальника Старовижівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Старовижівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження №54810163 з виконання постанови №1955/20500/17 винесеної Волинською митницею ДФС 12 липня 2017 року про стягнення з ОСОБА_4 8500 (вісім тисяч пятсот) гривень штрафу. Рішення на сьогоднішній день не виконано боржником, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, від виконання зобовязання ухиляється, на виклики державного виконавця не з'являвся, майно на праві власності відсутнє. Державним виконавцем було встановлено, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та неодноразово перетинав державний кордон України. Таким чином, ВДВС виконав усі дії щодо стягнення заборгованості по даному виконавчому провадженню, тому просить застосувати до ОСОБА_3 обмеження у праві виїзду.

Державний виконавець Прохорчук С.Ф. в судовому засіданні подання підтримав із наведених підстав, а також пояснив, що ним було вжито заходів щодо розшуку майна боржника і його рахунків в фінансових установах, однак майно і кошти в останнього відсутні, проте є дані про перетин боржником державного кордону. Просить подання задовольнити та тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Суд, заслухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно з вимогами статті 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді обмеження у праві виїзду не за сам факт невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

У судовому засіданні досліджено надані суду докази, зокрема: постанову про накладення адміністративного стягнення від 12 липня 2017 року №1955/20500/17 (аркуш справи 6-8); постанову про відкриття виконавчого провадження (аркуш справи 10); повідомлення про надсилання боржникові копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження (аркуш справи 9); інформацію з особистого кабінету з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" з штриховим кодовим ідентифікатором № 503 (аркуш справи 4); фіскальний чек «Укрпошта» від 03 жовтня 2017 року з штриховим кодовим ідентифікатором № 503 про відправлення ОСОБА_5 листа рекомендованого (аркуш справи 24); відомості про відсутність на праві власності обєктів нерухомого майна (аркуш справи 11); інформацію про відсутність осіб-боржників, які отримують пенсії (аркуш справи 12); інформацію про відсутність осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи (аркуш справи 13); інформацію про відсутність номерів рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями (аркуш справи 14); інформацію щодо відсутності джерел отримання доходів боржників фізичних осіб (аркуш справи 15); інформацію щодо відсутності транспортних засобів (аркуш справи 18); інформацію, що за боржником трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні, причіпні та начіпні машини не зареєстровані (аркуш справи 16); інформацію про перетин державного кордону (аркуш справи 19-20); акт державного виконавця від 17 листопада 2017 року (аркуш справи 23); довідку видану Секунською сільською радою від 17 листопада 2017 року №297 (аркуш справи 17).

На думку державного виконавця ці докази підтверджують ухилення ОСОБА_3 від виконання зобовязань.

Однак, на переконання суду, надані виконавцем докази свідчать лише про наявність боргу та містять відомості про майновий стан боржника.

З акта державного виконавця від 17 листопада 2017 року, вбачається, що на даний час боржник перебуває за кордоном, майна, яке підлягає опису і арешту не виявлено.

З наданої довідки Секунської сільської ради від 17 листопада 2017 року №297 вбачається, що боржник ОСОБА_3, зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з дружиною ОСОБА_6, власником будинку є ОСОБА_7 Таким чином судом встановлено, що боржник ОСОБА_3 не отримував постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови №1955/20500/17 винесеної Волинською митницею ДФС 12 липня 2017 року про стягнення з ОСОБА_4 8500 гривень штрафу, оскільки дані документи надсилались боржнику за адресою: с.Секунь по вул. Вишнева, 27, Старовижівського району Волинської області, за якою він не зареєстрований та не проживає.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про те, що: ОСОБА_3 відомо про відкрите виконавче провадження; боржник не зявляється на виклики державного виконавця без поважних причин; має намір залишити територію України з метою уникнення відповідальності за борговими зобовязаннями.

Отже, в поданні державним виконавцем не наведено жодних документально підтверджених обставин, які обєктивно свідчили б про цілеспрямоване ухилення ОСОБА_4 від виконання покладених на нього судовим рішенням грошових зобовязань при наявності у нього такої можливості та про намір останнього вибути за межі України саме з цією метою.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Оскільки, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що наміру ОСОБА_3 в ухиленні від виконання зобовязання не встановлено, а тому підстав для обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон немає.

Керуючись статтями 60, 210, 377-1, 386 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання начальника Старовижівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційний суд Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_8