Номер провадження: 22-ц/785/8576/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

ОСОБА_2,

за участю:

секретаря Цихиселі Л.Р.,

представника ПАТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2017 року за заявою ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.07.2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановила:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.07.2016 рокуз ОСОБА_4 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» була стягнута заборгованість у розмірі 223878,96 грн.

30.03.2016 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про розстрочку виконання рішення суду.

В обґрунтування заяви ОСОБА_4 послався на те, що він є інвалідом 2 групи, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, утримує свою дружину, яка також є інвалідом.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року заява ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення було задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 березня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Брокбізнесбанк» було задоволено частково, ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року була скасована, а справа направлена на новий розгляд.

При новому розгляді ПАТ «Брокбізнесбанк» в судове засідання не зявилось, просило розглянути справу в режимі відеоконференції, однак ухвалою суду від 19.09.2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування зазначеної ухвали суду із постановленням нової про задоволення його вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

Таким чином, закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, ним не встановлено обставин, які мають характер особливих або виняткових, збігу обставин, наявності такого майнового стану, який би надавав підстави для розстрочки виконання судового рішення.

Посилання заявника на відсутність роботи, грошових коштів, інвалідність його дружини та стан його транспортного засобу, не свідчать про наявність достатніх та виключних обставин, які утруднюють або роблять неможливим виконання рішення суду.

Відсутність вказаних обставин встановлена і ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28.03.2017 року.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_3, заперечуючи проти апеляційної скарги, заявив колегії суддів, що відповідач ОСОБА_4 за весь час з дня набрання рішенням законної сили, жодним чином не вчинив дій щодо його виконання, в той час як використовував грошові кошти на власні потреби, у тому числі на ремонт транспортного засобу.

Так, на ремонт належного йому автобуса БАЗ А079.14, який перебуває в заставі ПАТ «Брокбізнесбанк», в період з 06.05.2015 року по 05.10.2016 року божник ОСОБА_4 витратив 64 946,59 грн.

Разом з тим, остання сплата кредитної заборгованості була здійснена ним 30.01.2015 року.

Таким чином, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать не про неможливість виконання судового рішення заявником апеляційної скарги і боржником ОСОБА_5, а про його небажання виконувати це рішення.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України, яким є Верховний Суд.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_6

ОСОБА_2

Повне судове рішення складено 21.12.2017 року