Справа № 204/6386/17
Провадження № 2/204/1985/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування з0а законом на частину домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 01 листопада 2016 року на 9/100 частини домоволодіння № 39а по вул. Звивистій у м. Дніпрі. В обґрунтування позову вказала, що 25 грудня 1971 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. 20 грудня 1972 року народився син ОСОБА_3. 26 липня 1980 року народився син ОСОБА_2. 07 грудня 1972 року був укладений договір купівлі-продажу/, згідно якого її чоловік ОСОБА_4 купив 1/8 частину домоволодіння № 39а по вул. Звивистій у м. Дніпропетровську. Цей правочин був посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстром № 1-2927 та зареєстрований в КП «ДМБТІ» 24 березня 1973 року в реєстрову книгу № 269 за реєстровим № 85. Рішенням виконкому Красногвардійської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 319/2 від 24 липня 1992 року був затверджений акт ідеальних часток співвласників домоволодіння № 39а по вул. Звивистій у м. Дніпропетровську і визнано право власності за ОСОБА_4 на 9/100 частини всього домоволодіння. Зазначене рішення було постановлено на підставі акту ідеальних часток, складеному 29 червня 1992 року інженером МБТІ після обстеження вказаного обєкту нерухомості, з яким були згодні всі співвласники цього домоволодіння, про що свідчать їх підписи на цьому акті ідеальних часток. Згідно висновку з технічної інвентаризації, складеному 23 травня 2017 року, на земельній ділянці вищезазначеного домоволодіння відбулося будівництво гаражів К,Л, сараю Ж в житловому будинку літ. В-1 переобладнання поз. 8-3 площею 10,5 кв.м. із нежитлової в житлову до 05 серпня 1992 року, що відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року за № 127, затвердженої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 не належить до самочинного будівництва. Крім того, в житловому будинку літ. В-1 загальна площа зменшилась на 0,4 кв.м. за рахунок улаштування перегородки між поз. 8-1 та 8-2, що відповідно до Інструкції не належить до самочинного будівництва. 01 листопада 2016 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті залишилась спадщина за законом першої черги: позивачка та його діти. 20 березня 2017 року вона звернулася до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, у звязку з чим була заведена спадкова справа. Її син ОСОБА_2 подав заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька. Син ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавав, тому він вважається спадкоємцем, який спадщину не прийняв. 19 червня 2017 року Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора видала на її імя свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку, розташовану на території Єлізарівської сільради Солонянського району Дніпропетровської області за реєстром № 2-374. У звязку з тим, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка на частину домоволодіння № 39а по вул. Звивистій у м. Дніпрі. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19 червня 2017 року державний нотаріус ОСОБА_5 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння за вказаною адресою після смерті ОСОБА_4 у звязку з тим, що спадкоємець за життя не перереєстрував належну йому частку у праві власності на спадкове домоволодіння у реєстраційній установі. Той факт, що спадкодавцем ОСОБА_4 за життя не була перереєстрована його частка у праві часткової власності ніяким чином не впливає на можливість визнання за нею права на спадкування належних померлому 9/100 частин домоволодіння. Вважає, що до складу спадщини, яка лишилася після смерті чоловіка входить право на спадщину як майнове право (обєкт спадкування) у вигляді 9/100 частини спадкового домоволодіння, у звязку з чим вона вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити.

Представник третьої особи: Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори не зявився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без участі представника.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» судам підвідомчі спори, пов'язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема про зміну розміру часток будинку, що знаходиться в спільній частковій власності.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2016 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 719750, виданим 04 листопада 2016 року Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2289 (а.с.26).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке, зі слів позивачки, серед іншого, складається з 9/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м Дніпро (раніше м. Дніпропетровськ), вул. Звивиста, буд. 39а.

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4, померлого 01 листопада 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 192640, виданим 25 грудня 1971 року Єлізарівською сільською радою Солонянського району, актовий запис № 32 (а.с.15).

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є також його діти: ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 16) та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.17).

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Так, згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

У звязку з вищевказаним, позивачка, у встановленому законом порядку, 20 березня 2017 року звернулася до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, померлого 01 листопада 2016 року, після чого було заведено спадкову справу № 163/2017. Також, 21 березня 2017 року до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори звернувся син покійного ОСОБА_2 з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого 01 листопада 2016 року ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1.

Син покійного ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини за законом до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори не звертався.

Таким чином, інших спадкоємців, які б заявили свої права на спірне домоволодіння, окрім позивачки, не встановлено.

19 червня 2017 року позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,2700 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.39).

19 червня 2017 року державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Звивиста, буд. 39а після померлого 01 листопада 2016 року ОСОБА_4 у звязку з тим, що неможливо визначити склад спадкового майна. Так, згідно листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 16 травня 2017 року за № 6146 та рішення виконкому Красногвардійської райради народних депутатів за № 39/2 від 24 липня 19992 року за ОСОБА_4 визнано право власності на 9/100 частин вищезазначеного домоволодіння, але для перереєстрації права власності до КП «ДМБТІ» він не звертався.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до абзаців 14-17 п. 3.1 ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Оскільки нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, виник цивільно-правовий спір, який підлягає розглядові у позовному провадженні.

Судом встановлено, що 07 грудня 1972 року ОСОБА_4 купив 1/8 частину домоволодіння № 39а по вул. Звивистій у м. Дніпропетровську. Цей правочин був посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстром № 1-2927 та зареєстрований в КП «ДМБТІ» 24 березня 1973 року в реєстрову книгу № 269 за реєстровим № 85 (а.с.13-14).

29 червня 1992 року інженером МБТІ було обстежено домоволодіння № 29а по вул. Звивистій в м. Дніпропетровську та встановлено, що ОСОБА_4 належить в житловому будинку В-1 приміщення 8-3, 8-4, 8-5, 8-6 площею 34, 2 кв.м., сіни в-1, погріб під в-1, що складає 9/100 частини усього домоволодіння. Споруди 1-6, И, М, Г в загальному користуванні. Про що було складено акт ідеальних часток. Даний акт було складено без врахування самовільно збудованого ОСОБА_4 гаражу літ. Л, самовільно збудованого ОСОБА_8 гаражу літ. К, самовільно збудованого ОСОБА_9 сараю літ. Р, самовільно збудованого ОСОБА_10, сараю літ. Ж, самовільно збудованих ОСОБА_11 сіней літ. а3-1 та самовільно збудованих ОСОБА_12 сіней літ. а-1 (а.с. 20-22, 24-25).

Рішенням виконкому Красногвардійської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 319/2 від 24 липня 1992 року був затверджений акт ідеальних часток співвласників домоволодіння № 39а по вул. Звивистій у м. Дніпропетровську і визнано право власності за ОСОБА_4 на 9/100 частини всього домоволодіння та зобовязано оформити технічну документацію в МБТІ, що підтверджується архівним витягом з рішення № 03-44/А-283 від 18 липня 2017 року (а.с. 19).

Згідно листа Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 6146 від 15 травня 2017 року, станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Звивиста, буд. 39а містяться відомості про право власності за ОСОБА_4 на 1/8 частини домоволодіння (частка не перереєстрована). 27 вересня 2010 року інвентаризацією встановлено самочинне будівництво гаражів літ. Л., К та сараю літ. ОСОБА_13 площа будинку літ. А-і складає 79,0 кв.м., загальна площа 142,9 кв.м., житлова площа будинку літ. Б-1 складає 98,9 кв.м., загальна площа 182, 1 кв.м., житлова площа житлового будинку літ. В-1 складає 108,1 кв.м., загальна площа 180 кв.м. (а.с. 23).

Згідно технічного паспорту, складеного станом на 05 травня 2017 року за вказаним адресом знаходиться домоволодіння, яке складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 142,9 кв.м., житловою площею 79,0 кв.м., житлового будинку Б-1, загальною площею 182,1 кв.м., житловою площею 98,9 кв.м., житлового будинку В-1, загальною площею 179,6 кв.м., житловою площею 118,6 кв.м., господарчі будівлі та споруди: гаражі літ. З,К,Л,С,1Б,1Г,1Д,1Е,1Ж, сараї літ. Ж,П,Ч, душ літ. О,Є.1А (тимч.) літ. У,1В, вбиральні літ. М,Н, навіс літ. Х,Ф,Ю, альтанка літ. Я, споруди № 1-19, I У (а.с. 31-36).

23 травня 2017 року проведено технічну інвентаризацію домоволодіння розташованого по вул. Звивиста, 39а у м. Дніпрі за результатами якої встановлено, що літ. 1Б, 1Г, 1Д, 1Е, 1Ж гаражі побудовані самочинно, літ. И вбиральню, літ. Т, літ. Д, літ. Р сараї знесено. Також під час інвентаризації встановлено, що на земельній ділянці відбулося будівництво літ. К, літ. Л гаражів, літ. Ж сараю в житловому будинку літ. В-1 переобладнання поз. 8-3 площею 10,5 кв.м. в житлову до 05 серпня 1992 року, літ. 1В сараю тимчасового, літ. 1А душу, що відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року за № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 не належать до самочинного будівництва. Крім того, в житловому будинку літ. В-1 загальна площа зменшилась на 0,4 кв.м. за рахунок улаштування перегородки між поз. 8-1 та 8-2 відповідно до Інструкції не належить до самочинного будівництва, що підтверджується висновком з технічної інвентаризації від 23 травня 2017 року (а.с. 37).

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_4 за життя набув право власності на 9/100 частини домоволодіння № 39а по вул. Звивистій у м. Дніпрі, а тому відповідно вказане майно увійшло до спадкової маси після його смерті.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на 9/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м Дніпро (раніше м. Дніпропетровськ), вул. Звивиста, буд. 39а, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4, померлого 01 листопада 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 182, 321, 328, 1216-1218, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування з0а законом на частину домоволодіння задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 01 листопада 2016 року на 9/100 частини домоволодіння № 39а по вул. Звивистій у м. Дніпрі, яке складається в цілому з: житлового будинку А-1, загальною площею 142,9 кв.м., житловою площею 79,0 кв.м., житлового будинку Б-1, загальною площею 182,1 кв.м., житловою площею 98,9 кв.м., житлового будинку В-1, загальною площею 179,6 кв.м., житловою площею 118,6 кв.м., господарчі будівлі та споруди: гаражі літ. З,К,Л,С,1Б,1Г,1Д,1Е,1Ж, сараї літ. Ж,П,Ч, душ літ. О,Є.1А (тимч.) літ. У,1В, вбиральні літ. М,Н, навіс літ. Х, Ф, Ю, альтанка літ. Я, споруди № 1-19, I У.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. О. Дубіжанська