Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/655/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

Іменем України

29.03.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської областіу складі:

Головуючого судді: Голованя А.М.

суддів: Мурашка С.І., Гайсюка О.В.

за участю секретаря: Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2017 року, за позовом ОСОБА_2 до Митрофанівської сільської ради Новгородківського районну Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 03 січня 2010 року між ним та Новгородківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області були укладені договори оренди земельних ділянок від 01 грудня 2006 р., площею 18,14 га, у тому числі 18,14 га ріллі та площею 18,00 га, у тому числі 18,00 га ріллі (№ 43 та № 44), що розташовані на території Митрофанівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, строком на пять років кожний.

Зазначені договори зареєстровані у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії Центру Державного Земельного кадастру, про що у 01.12.2006 року Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи.

08 квітня 2011 року між ним та Новгородківською районною державною адміністрацією були укладені угоди про внесення змін до згаданих договорів, згідно яких строк дії цих договорів продовжено до 01 грудня 2016 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи від 14.06.2011 року.

02 листопада 2015 року він звернувся до Митрофанівської сільської ради із заявами на імя голови сільради (листи-повідомлення): у яких просив поновити договори оренди землі № 43 та № 44, на той же строк і на тих же самих умовах. До заяв додав проекти додаткових угод про поновлення Договорів оренди землі № 43 та № 44 відповідно.

Але, лише у жовтні 2016 року він отримав рішення Митрофанівської сільської ради від 27.11.2015 року № 200 «Про вирішення земельних питань», відповідно до п.1, п. 2, згідно якого йому було відмовлено у продовжені терміну дії вищевказаних договорів оренди землі.

Вважає вказане рішення незаконним, оскільки воно порушує його право на подовження договорів оренди земельних ділянок, що передбачене положеннями ст. 33 Закону України «Про оренду землі»

Крім того, у рішенні від 27 листопада 2015 року № 200 сільська рада не зазначила обґрунтування такої відмови.

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судове рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлений ним позов.

ОСОБА_2, який був належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання апеляційного суду не прибув.

Представник позивача ОСОБА_3 надіслав до суду письмову заяву про відкладення справи на іншу дату у звязку з тим, що він перебуває в іншому місті і через це не може зявитися в судове засідання. При цьому, причини свого відїзду в інший населений пункт не вказав ( лікування, відряження тощо).

Тому, колегія суддів вважає, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, оскільки сама по собі подорож до іншого міста учасника судового процесу, заздалегідь повідомленого про дату розгляду справи, а саме 11.03.2017 року, не може вважатися поважною причиною його неявки в судове засідання. Також, позивач особисто не заявляв клопотання відкласти розгляд справи у звязку із зайнятістю його представника.

Окрім того, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. (ч.2 ст.305 ЦПК України)

Заслухавши доповідача, пояснення представників відповідача, які заперечили проти доводів скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.303 ЦПК України та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що зважаючи на те, що відбулася передача орендованих земель із державної в комунальну власність, то права позивача на поновлення договору оренди не порушено, оскільки сільська рада прийняла рішення взагалі не передавати землю в оренду, а передати її жителям села для ведення особистого селянського господарства.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 січня 2010 року між ОСОБА_2 та Новгородківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області були укладені договори оренди земельних ділянок від 01 грудня 2006 р., площею 18,14 га, у тому числі 18,14 га ріллі та площею 18,00 га, у тому числі 18,00 га ріллі (№ 43 та № 44), що розташовані на території Митрофанівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, строком на пять років кожний.

Зазначені договори зареєстровані у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії Центру Державного Земельного кадастру, про що у 01.12.2006 року Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи.

08 квітня 2011 року між ОСОБА_2 та Новгородківською районною державною адміністрацією були укладені угоди про внесення змін до згаданих договорів, згідно яких строк дії цих договорів продовжено до 01 грудня 2016 року про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи від 14.06.2011 року.

Згідно рішення Кіровоградської обласної ради від 28.12.2011 року № 251 та розпорядження голови Кіровоградської державної адміністрації від 29.12.2011 року № 1148-р «Про розмежування земель державної та комунальної власності Митрофанівської сільської ради Новгородківського району» спірні земельні ділянки були передані у комунальну власність у звязку з чим право розпорядження ними віднесено до повноважень Митрофанівської сільської ради.

02 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Митрофанівської сільської ради із заявами на імя голови сільради (листи-повідомлення): у яких просив поновити договори оренди землі № 43 та № 44, на той же строк і на тих же самих умовах. До заяв додав проекти додаткових угод про поновлення Договорів оренди землі № 43 та № 44 відповідно.

Рішенням Митрофанівської сільської ради від 27 листопада 2015 року № 200 «Про вирішення земельних питань» (п.1, п. 2) ОСОБА_2 було відмовлено у поновленні строку дії вищевказаних договорів оренди землі.

Відповідно до п. 34 ч. 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією пленарних засідань сільської, селищної, міської ради є питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю.

Повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин визначені статтею 12 Земельного кодексу України.

Пунктами «а», «в» статті 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно з частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично об'єднує два випадки пролонгації такого договору.

Відповідно до частин першої - п'ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист- повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

При цьому, необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за наявності волевиявлення на те сторін, яке з боку уповноваженого органу оформляється відповідним рішенням. Чинним законнодавством не передбачено автоматичного поновлення договору оренди, за відсутності такого рішення

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що відповідач - сільська рада відмовила у задоволенні заяви позивача про поновлення договорів оренди, оскільки не вважає за потрібне передавати спірні земельні ділянки будь кому в оренду у звязку з передачею цих ділянок у власність учасникам АТО та жителям села для ведення особистого селянського господарства.

Крім того, ОСОБА_2, у поданому ним позові, взагалі не заявляв вимог про захист порушеного права шляхом визнання договорів оренди землі поновленими, а додаткових угод укладеними в порядку ст. 33 Земельного кодексу України.

За таких обставин, суд першої інстанці дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування рішення сільської ради від 27 листопада 2015 року № 200 «Про вирішення земельних питань», оскільки рішення ради було прийнято в межах її компетенції і прав позивача цим рішенням на переважне поновлення договорів оренди землі не порушено.

Такий висновок відповідає правовій позиції викладеній у постановаі Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року 6-2027цс15 у подібних правовідносинах, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що суд першої інстанції при вирішення справи не звернув уваги, що відповідач сільська рада не мала правових підстав відмовляти у реалізації переважного права позивача на подовження строку дії договорів оренди земельних ділянок не ґрунтуються на законі та доказах.

Також, не є підставою для скасування рішення сільської ради і посилання у скарзі на відсутність в рішенні ради мотивів з яких воно було прийнято, оскільки ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що регулює питання порядку прийняття радою нормативних та інших актів у формі рішень, не передбачено письмове обґрунтування таких рішень.

За таких обставин рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженою в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: