Номер провадження: 22-ц/785/7133/17
Номер справи місцевого суду: 497/61/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 28 липня 2017 року,-

встановила:

17 січня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою вул. Зелена, 19, с. Тополине, Болградського району Одеської області.

Посилаючись на те, що її померлій матері ОСОБА_5 на праві власності належав житловий будинок по вул. Зелена, 19 в с.Тополине Болградського району, яка за життя склала заповіт на все належне їй на момент смерті майно на її ім'я. Після смерті матері вона своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус їй повідомив, що завести спадкову справу не має можливості у звязку з тим, що вищевказаний заповіт скасований. Пізніше позивачу стало відомою, що 11 лютого 2014 року ОСОБА_5 склала новий заповіт на імя відповідачки ОСОБА_3. Спадкоємцями після смерті матері за законом першої черги, є вона та її сестра відповідач по справі ОСОБА_3, тому у випадку спадкування за законом, вона мала б право на 1/2 частину житлового будинку. Так як вона позивач на момент смерті матері була непрацездатною, вона має право на обовязкову частку, тобто на 1/4 частину житлового будинку. При складанні заповіту на користь відповідача, не було враховано право позивача на обовязкову частку у майні, тому вона вимушена звернутися до суду з вищезазначеним позовом.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 28 липня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2, в порядку спадкування на обовязкову частку, право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, по вул. Зелена, 19 в с. Тополине Болградського району Одеської області.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

ОСОБА_6 ч.1 ст.1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Розмір обовязкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 належав житловий будинок, розташований в с. Тополине, по вул. Зелена, 19 Болградського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.09.2008 року, виданим державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори, за реєстром №6337 (а.с.92).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 420355 від 07.07.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, а/з №559 ОСОБА_5 померла 11.06.2015 року (а.с.7).

Позивач по справі являється донькою спадкодавця, що підтверджено свідоцтвом про народження позивача NA-VI 0430188, виданого 19.08.2008 року Кахульським відділом ОСОБА_6Молдова, яка на момент відкриття спадщини досягла пенсійного віку, а значить має право на обовязкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту.

Вона прийняла спадщину шляхом звернення протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини до нотаріуса, як це встановлено ст. 1272 ЦК України.

Посилання апеляційної скарги на те, що позивачка неналежно ставилась до спадкодавиці і за життя не надавала їй допомоги та не здійснювала за нею догляд, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки питання про усунення позивачки від спадкування було предметом судового розгляду і 14 листопада 2016 року ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3Г у позові до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.

У своїй апеляційній скарзі відповідачка стверджувала, що спадкове майно житловий будинок з надвірними спорудами був перебудований і прибудований нею та членами її сімї у період спільного проживання зі спадкодавицею, а тому не може вважатись спадковим майном. Ці твердження також не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки, вони не відповідають фактичним обставинам справи. Так між спадкодавицею та відповідачкою не укладався договір про спільне придбання нерухомого майна. ОСОБА_6 життя матері відповідачка не ставила питання про визнання домоволодіння спільною частковою власністю.

Згідно до реєстраційних документів спірний будинок з надвірними спорудами належав померлій, а тому є спадковим майном.

Таким чином судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

ОСОБА_6 таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись: ст. 304; п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 28 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9