Провадження № 2/641/124/2017 Справа № 641/5493/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого- судді Григорєва Б.П.

при секретарі - Вакуленко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Харкова в особі ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: м. Харків вул. Польова 50, яка належить покійній ОСОБА_5.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 14.02.2004 року він проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві власності йому належить 4/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями за цією адресою. 1/6 частина житлового будинку з надвірними будівлями належить на праві власності ОСОБА_6 ОСОБА_5 не проживає за вищевказаною адресою вже більше десяти років. У 2010 році вона поїхала проживати до своїх родичів, а приблизно через п*ять років померла. Її частку домоволодіння в порядку спадкування ніхно не прийняв. Оскільки на її 1/6 частку ніхто не претендував, він почав користуватися нею, робити ремонт огорожі, даху, займатись благоустроєм прилеглої території та платити по рахункам. За весь час з приводу користування будівлею ніхто ніяких претензій до нього не пред*являв. На теперішній час він продовжує відкрито володіти зазначеною будівлею, проте не може належним чином оформити правовстановлюючі документи на неї. Оскільки починаючи з 14.02.2004 року він добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується чужим майном просить визнати з ним право власності за набувальною давністю.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради надав письмові заперечення на позов в яких зазначив, що ОСОБА_2 міська рада заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1, оскільки позивач в своєму позові зазначає, що є власником 4/6 частин домоволодіння по вул. Польовій 50 у м. Харкові, інша 1/6 частина житлового будинку зареєстрована за ОСОБА_5 Такич чином позивач усвідомлював, що частина спірного житлового будинку належить на праві власності іншій особі. Позивачем не надано доказів того, що він протягом 10 років відкрито, безперервно володіє спірним майном. До матеріалів справи залучені виключно квитанції про оплату комунальних послуг за 2016 рік. Вважали позов необгрунтованим та просили відмовити в його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належинм чином, причин неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що вона є власником 1/6 частини спірного домоволодіння, ОСОБА_1 належить 4/6 частин спірного домоволодіння, також 1/6 частина належала ОСОБА_5, яка вже тривалий час за адресою: м. Харків вул. Польова 50 не проживає. ОСОБА_1 робить благоустрій прилеглої до домоволодіння території та відкрито нею користується.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8, реєстровий номер № 841 від 14.02.2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ХМ БТІ» № 2868201 ОСОБА_1 є власником 4/6 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: м. Харків вул. Польова 50.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником 1/6 частини житлового буднику за адресою: м. Харків вул. Польова 50 є ОСОБА_5.

Згідно відповіді ОСОБА_2 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області № 9544/15.10-04-06 від 19.10.2016 року зазначено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла 08.09.2008 року. Мешкала за адресою: Харківська область, Харківський район с. Хорошове вул. Леніна 2, актовий запис про смерть № 118, складений 09.09.2008 року.

Згідно витребуваної судом копії спадкової справи № 130/2009 заведеної після смерті ОСОБА_5 померлої 08.09.2008 року вбачається, що 25.02.2009 року з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_3. Останній повідомив, що приймає спадщину згідно заповіту, посвідченого Сьомою ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою 26.08.2004 року, реєстровий № 5-1040.

Представником позивача в судовому засіданні додаткового були надані квитанції про сплату комунальних послуг за березень-травень 2016 року за адресою: м. Харків вул. Польова 50, накладна від 15.10.2016 року про придбання металевих воріт.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У відповідності до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною власністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Частиною 8 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 01.01.2001 року.

Відповідно до п. 9 постанови ПленумуВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга ст. 344 ЦК України).

Згідно роз*яснень, що містяться в п.6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" від 28.01.2013р. за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Крім цього, при вирішенні спорів, повязаних із виникненням і припиненням права власності, судам слід мати на увазі, що норми ст. 344 ЦК України про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобовязань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Отже, враховуючи викладене, вбачається, що добросовісність володіння полягає у тому, що володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння повинно бути безперервним протягом визначених строків.

Оскільки ОСОБА_1 на праві власності належить 4/6 частини спірного житлового будинку суд вважає недоведеними обставини, що він відкрито користується 1/6 частиною спірного житлового будинку, яка належала ОСОБА_5 Надані фотографії з зображенням металевого забору та оплата квитанцій за адресою: м. Харків вул. Польова 50, які датовані 2016 роком не можуть свідчити про відкрите володіння. Крім того ОСОБА_5 як власник своєї 1/6 частини спірного житлового будинку за життя склала заповіт, яким заповідала своє майно ОСОБА_3, який в свою чергу звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Таким чином посилання позивача, що ОСОБА_5 добровільно залишила спірне домоволодіння є безпідставними. Також не узгоджуються обставини викладені позивачем в позовній заяві з наявними матеріалами справи про те, що ОСОБА_5 не проживає за спірною адресою приблизно з 2005 року та зазначення того, що ОСОБА_5 у 2010 році поїхала проживати до своїх родичів, а через приблизно п*ять років померла. Судом встановлено, що ОСОБА_5 26.08.2004 року склала заповіт, а 08.09.2008 року померла. Встановлені судом обставини повністю протирічать обставинам викладеним позивачем.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст..ст. 16, 325, 328,344 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Харкова в особі ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_9