20.11.2017 Єдиний унікальний номер 205/4966/17
Єдиний унікальний номер судової справи 205/4966/17
Номер провадження 2/205/2707/17
20 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Остапенко Н.Г.
при секретарі Шевцовій М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач 02 серпня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 500395117 від 23 липня 2013 року на суму 16 620,00 грн.
30 вересня 2014 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_2» було укладено Договір факторингу, у відповідності до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_2» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 500395117 від 23 липня 2013 року.
10 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_2» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу 2016/1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_2» відступило позивачу право вимоги від ОСОБА_1 коштів по кредитному договорі, право на одержання яких належить Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_2», а позивач набув право вимоги грошових коштів від ОСОБА_1
Після передачі права вимоги за Кредитним договором № 500395117 від 23 липня 2013 року у відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобовязання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за нею станом на 10.10.2016 утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 500395117 від 23 липня 2013 року у розмірі 43 547,06 грн., яка складається: заборгованість за основною сумую боргу у розмірі 16 251,55 грн., заборгованість по процентам та комісією у розмірі 15 945,51 грн., пеня, штраф, неустойка у розмірі 11 350,00 грн.
Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 43 547,06 грн. та судові витрати.
Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява з проханням розглядати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявилася. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила, письмових заяв від неї не надходило.
У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 500395117 від 23 липня 2013 року на суму 16 620,00 грн.
30 вересня 2014 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_2» було укладено Договір факторингу, у відповідності до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_2» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 500395117 від 23 липня 2013 року.
10 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_2» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу 2016/1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_2» відступило позивачу право вимоги від ОСОБА_1 коштів по кредитному договорі, право на одержання яких належить Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_2», а позивач набув право вимоги грошових коштів від ОСОБА_1
Після передачі права вимоги за Кредитним договором № 500395117 від 23 липня 2013 року у відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобовязання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за нею станом на 10.10.2016 утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 500395117 від 23 липня 2013 року у розмірі 43 547,06 грн., яка складається: заборгованість за основною сумую боргу у розмірі 16 251,55 грн., заборгованість по процентам та комісією у розмірі 15 945,51 грн., пеня, штраф, неустойка у розмірі 11 350,00 грн.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.
Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.
Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 43 547,06 грн.
Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1 600,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 554, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 500395117 від 23 липня 2013 року у розмірі 43 547,06 грн.(сорок три тисячі пятсот сорок сім гривень 06 копійок), яка складається: заборгованість за основною сумую боргу у розмірі 16 251,55 грн., заборгованість по процентам та комісією у розмірі 15 945,51 грн., пеня, штраф, неустойка у розмірі 11 350,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати в розмірі 1 600,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Н.Г. Остапенко