У Х В А Л А

07.04.2017 р.

Жмевринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого - судді Верніка В.М.

при секретарі - Українець П.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринці справу за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області, із участю третьої особи Державної казначейської служби України, про оскарження висновку органу опіки та піклування,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 23.01.2017 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації та Служби у справах дітей Жмеринської РДА із вимогою визнання неправомірним висновку відповідача про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 07.03.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації, із участю третьої особи Державної казначейської служби України, про оскарження висновку органу опіки та піклування та позовні вимоги ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області, із участю третьої особи Державної казначейської служби України, про оскарження висновку органу опіки та піклування у підготовчому судовому засіданні розєднані у самостійні провадження.

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 07.03.2017 року дана справа призначена до судового розгляду.

Головуючим у справі суддею Верніком В.М. заявлено про самовідвід з підстав того, що в теперішній час ним отримано копію ухвали судді Вінницького районного суду від 02.03.2017 року про відкриття провадження у справі №128/480/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Перебування в провадженні суду цивільного спору за позовними вимогами, що пред'явлені з підстав ухвалення судового рішення, як головуючим суддею в іншій цивільній справі по спору, в якому позивачем також є ОСОБА_1, головуючий вважає наявними ознаками перевищення визначених п.4 ч.1 ст.75 КК України та п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та ОСОБА_3 ООН від 27.07.2006 року №2006/23 обмежень з підстав чого заявив самовідвід.

Сторони та третя особа, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в дане судове засідання не зявилися.

При цьому, позивач подав попередньо до суду заяву разом із копією ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 06.04.2017 року про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Верніка В.М., за участю третьої особи Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, з підстав чого просив суд не заявляти самовідвід. Представник відповідача подала попередньо до суду письмову заяву про розгляд даної справи без її участі, вказавши про невизнання даного позову. Причини неявки представника третьої особи суду невідомі.

Вивчивши заяву про самовідвід та матеріали справи, суд доходить наступного.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в необєктивності та неупередженості судді.

Згідно положень ст.23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя зобовязаний заявити самовідвід. На підставах, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 року незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності визнано порушенням п.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Фельдман проти України", п.97).

Згідно вимог п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та ОСОБА_3 ООН від 27.07.2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У відповідності до ч.2 ст.24 ЦПК України заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Так, наведені у заяві обставини стосовно сумнівів у неупередженості судді Жмеринського міськрайонного суду Верніка В.М., які можуть виникнути у стороннього спостерігача за наслідком ініціювання позивачем ОСОБА_1 індивідуального спору саме щодо судді Верніка В.М., який наразі є предметом судового провадження, спір у якому наразі не має остаточного вирішення за ненабранням у встановленому законом порядку законної сили ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 06.04.2017 року про закриття провадження в справі, не може забезпечити достатніх гарантій виключення будь-якого розумного сумніву у безсторонності суду без відведення судді Верніка В.М. від участі у розгляді даної справи, а тому заява про його самовідвід підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, ст. 20, 23, 24 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Відвести суддю Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Верніка В.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області, із участю третьої особи Державної казначейської служби України, про оскарження висновку органу опіки та піклування (справа №130/509/17, провадження №2/130/463/2017).

Справу направити на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому ч.3 ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вернік В.М.