Справа № 454/709/16 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 22-ц/783/1799/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 27 грудня 2016 року у позові ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди - відмовлено.

Рішення оскаржив позивач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є завідомо не правосудне, тому, що не ґрунтується на законності, верховенстві права, вимогах закону, та було прийнято без дотримання Конституції та законів України. Вважає, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Зазначає, що відповідач не надав суду ніяких доказів, які б спростували його позовні вимоги, а тому йому не зрозуміло на якій підставі суд без доказово відмовив у позовних вимогах. Вважає, що суд зобовязаний був застосувати норми Конституції України, як норми прямої дії і враховуючи норми ст. 56 Конституції України задовольнити позов або на підставі ст.8 Конституції України вказати в рішенні, що права позивача не порушувалися і не порушуються. Зазначає, що позивачу гарантоване право на відшкодування за рахунок держави моральної шкоди завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Просить, рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути 1 000 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи, не зявились, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.197, ч.2 ст.305 ЦПК України, розглянути справу у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1. ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтею 56 Конституції України закріплено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування; їх посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ст.1176 Цивільного кодексу України, відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, вказано, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у виді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Для настання відповідальності за ч.1 ст.1176 ЦК України необхідно, щоб вищеперераховані дії правоохоронних органів та суду були незаконними.

Такий же порядок відшкодування шкоди встановлений Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", в т.ч. майнової та моральної шкоди.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою судді Червоноградського міського суду Львівської області Мелешко С.І. від 30.04.2015р. відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Сокальського районного суду, Держави України в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23.06.2015р., вищевказана ухвала Червоноградського міського суду скасована, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Дії судді червоноградського міського суду Львівської області при постановленні ухвали від 30.04.2015р. не визнані незаконними.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивач не надав ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції доказів відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України на підтвердження того, що відповідачами заподіяно моральну шкоду та не доведено наявність такої шкоди, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача та вину останнього в її заподіянні, тобто факт порушення прав позивача діями відповідача, суд першої інстанції підставно відмовив в задоволенні позову.

Отже, твердження апелянта про незаконність і необґрунтованість рішення суду, та що таке ухвалене з неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи внаслідок невиконання норм Конституції, на думку суду є необґрунтованими, а обставини, на які він посилається - недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону.

Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Згідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_3