ЄУН № 389/1142/16-ц
Провадження № 2/389/397/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого- судді Берднікової Г.В.

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Знамянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів міни земельних ділянок та зобовязання повернути земельні ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати недійсним договір міни №846 земельної ділянки №271, загальною площею 4,19 га та договір міни №847 земельної ділянки №270, загальною площею 4,5 га, що укладені між нею та ОСОБА_2 10 листопада 2014 року та зареєстровані приватним нотаріусом ОСОБА_4, а також зобовязати ОСОБА_2 повернути їй вказані земельні ділянки.

Вимоги обґрунтувала тим, що у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до ВАТ «Цибулівське ХПП» про розірвання укладених між ними договорів оренди земельних ділянок №271, загальною площею 4,19 га та земельної ділянки №270, загальною площею 4,5 га, що розташовані на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, оскільки товариство не сплачувало їй орендну плату за взяті в оренду вказані вище земельні ділянки.

Проте, під час розгляду справи в суді виявилося, що вказані земельні ділянки їй більше не належать, вони є власністю ОСОБА_2 на підставі договорів міни укладених 10 листопада 2014 року за №846,847, між останнім та ОСОБА_3, який діяв від її імені на підставі довіреності. При цьому, їй в обмін передано дві земельні ділянки розташовані на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, площами по 0,01 га кожна.

Про вказані вище договори міни до цього вона нічого не знала, є людиною похилого віку - ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує сторонньої допомоги, і коли її представник, що діяв за довіреністю, ОСОБА_3 повідомив про підписання якихось документів, то вона до кінця не зрозуміла суть та значення цих документів. Вважає, що оскільки не виявляла бажання і не підписувала спірні договори міни щодо свого майна, то вони є недійсними. Правочин вчинено представником з перевищенням повноважень.

До того ж, вартість, цільове призначення земельних ділянок, які були предметом міни є різними, у звязку з чим обмін є нерівноцінним і нерівнозначним, знаходяться земельні ділянки на відділених один від одного земельних масивах.

Крім того, договори міни укладені в період дії заборони на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), а тому не відповідають вимогам закону і не мають юридичної сили та повинні бути визнані недійсними з моменту їх вчинення.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідачі та представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнали, вказуючи на безпідставність заявлених вимог.

ОСОБА_5 особа - приватний нотаріус Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, у матеріалах справи міститься надіслана ним заява про розгляд справи за його відсутності, де він також зазначив, що спірні правочини вчинялись згідно діючого законодавства (а.с. 39).

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що за даними управління Держгеокадастру у Знамянському районі, Знамянської районної державної адміністрації, Цибулівської сільської ради наданими за станом на 2014, 2015 рік, позивачу ОСОБА_1 на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області належали дві земельні ділянки, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме відповідно до Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку КР№013923 - земельна ділянка №270, площею 4,05 га, та відповідно до Державного акту про право приватної власності на Р1 №319508 - земельна ділянка №271, площею 4,19 га (а.с. 8-11).

Згідно з договором міни (обміну) земельних ділянок від 10 листопада 2014 року посвідченого приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №846, ОСОБА_2 (сторона 1) та ОСОБА_1 (сторона 2), від імені якої на підставі довіреності посвідченої нотаріусом діяв ОСОБА_3 уклали цей договір про наступне. Предмет договору - сторона 1 та сторона 2, міняють (обмінюють) передають у власність один одному) належне їм на праві власності нерухоме майно, а саме: ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,01 га, в межах згідно з планом, що розташована на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а ОСОБА_1- земельну ділянку, площею 4,0497 га, у межах згідно з планом, що розташована на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельну ділянку, що належить стороні 1 та є предметом цього договору, площею 0,01 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:1001, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, угіддя рілля, що міняється (обмінюється) та належить ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане Реєстраційною службою Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області 16 березня 2014 року, індексний номер 1905562. Право власності на земельну ділянку, що належить стороні - 2 та є предметом цього договору, площею 4,0497 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0270 цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, угіддя-рілля, що міняється (обмінюється) та належить ОСОБА_1 підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії КР013923, виданий Знамянською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 17 травня 2007 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 листопада 2006 року. Цю міну (обмін) сторони здійснюють з доплатою, згідно якої до підписання цього договору сторона 2 отримала від сторони 1 - 20000 грн. Вартість відчужуваної земельної ділянки, що належить стороні 1, становить 162 грн. Вартість відчужуваної земельної ділянки, що належить стороні 1, становить 49000 грн.

Згідно з договором міни (обміну) земельних ділянок від 10 листопада 2014 року посвідченого приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі №847, ОСОБА_2 (сторона один) та ОСОБА_1 (сторона два), від імені якої на підставі довіреності посвідченої нотаріусом діяв ОСОБА_3 уклали цей договір про таке. Предмет договору - сторона 1 та сторона 2, міняють (обмінюють) передають у власність один одному) належне їм на праві власності нерухоме майно, а саме: ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,01 га, у межах згідно з планом, що розташована на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а ОСОБА_1- земельну ділянку, площею 4,1926 га, у межах згідно з планом, що розташована на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельну ділянку, що належить стороні 1 та є предметом цього договору, площею 0,01 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:1002, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, угіддя рілля, що міняється (обмінюється) та належить ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане Реєстраційною службою Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області 16 березня 2014 року, індексний номер 19055713. Право власності на земельну ділянку, що належить стороні - 2 та є предметом цього договору, площею 4,0497 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0271 цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, угіддя-рілля, що міняється (обмінюється) та належить ОСОБА_1 підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії Р1№319508, виданим Знамянською районною державною адміністрацією Кіровоградської області на підставі розпорядження голови Знамянської районної державної адміністрації від 24 травня 2002 року №186-р. Цю міну (обмін) сторони здійснюють з доплатою, згідно якої до підписання цього договору сторона 2 отримала від сторони 1 - 20000 грн. Вартість відчужуваної земельної ділянки, що належить стороні 1, становить 162 грн. Вартість відчужуваної земельної ділянки, що належить стороні 1, становить 51000 грн.

Вказані договори міни підписані стороною 1 ОСОБА_2 та представником сторони 2- ОСОБА_3

При укладенні цих договорів міни ОСОБА_3 діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 18 липня 2012 року посвідченої приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, за якою ОСОБА_1 поміж іншого уповноважила ОСОБА_3 бути її представником з усіма необхідними повноваженнями з питань відчуження (продажу, міни), здачі в найм (оренду), управління, а також вчинення для неї та в її інтересах будь-яких дій щодо належного їй на праві власності нерухомого майна, з можливістю визначення в усіх випадках сум, термінів та інших умов правочинів на власний розсуд; одержання належного їй майна, включаючи грошові суми та цінні папери. Цією довіреністю представнику в тому числі надано право розписуватися за довірителя - підписувати договори про відчуження від його імені майна тощо на умовах, які відомі представнику та не потребують додаткового узгодження з довірителем, розраховуватись від імені довірителя за укладеними правочинами, отримувати майно, що передбачається для довірителя у результаті укладання договорів міни. Строк дії довіреності встановлено до 18 липня 2015 року.

Довідки Соснівської сільської ради, свідоцтво про право на спадщину за заповітом та лист відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, свідчать про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0195 розташована на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала на праві власності ОСОБА_2 на підставі заповіту. Вказану земельну ділянку останній отримав у спадок від ОСОБА_5, яка померла 08 травня 2013 року. Земельна ділянка №:02:000:0195 первісно була виділена чоловікові ОСОБА_5 - ОСОБА_6, з земель колективної власності КСП "Україна", для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і в подальшому в порядку спадкування набута у власність ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2011 року. В наступному після оформлення ОСОБА_2 відповідних спадкових прав після смерті ОСОБА_5, шляхом поділу земельної ділянки №:02:000:0195 утворено земельні ділянки з кадастровими номерами з :02:000:1001 по :02:000:1024 (а.с. 151-152).

Наявні в матеріалах справи інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно свідчать про те, що наразі земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:1001 та :02:000:1002 розташовані на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належать на праві власності позивачу ОСОБА_1, а земельні ділянки з кадастровими номерами №:02:000:0270, :02:000:0271 розташовані на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належать на праві власності відповідачу ОСОБА_7 Підставою набуття вказаними особами цих земельних ділянок у власність є договори міни від 10 листопада 2014 року №846 та №847.

Частиною 1 ст.215 ЦК України визначено, що підстави недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, ч. 5-6 ст. 203 цього Кодексу.

Громадяни можуть отримувати земельні ділянки у власність з підстав та в порядку, визначеними положеннями ЗК України.

Законодавець передбачив декілька підстав отримання у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, зокрема як земельний пай при приватизації сільськогосподарських підприємств для ведення товарного сільськогосподарського виробництва або як землі для ведення сільського господарства.

Згідно з пунктом 15 розділу 10 «Перехідні положення» ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2016 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб.

Міна (обмін) земельних часток (паїв) відповідно до вимог закону є цивільно-правовою угодою, яка, однак, може укладатися та реалізовуватись лише у порядку, передбаченому в Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-IV.

Згідно зі ст.14 цього Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» у разі, якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву. Обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників відповідно до закону та посвідчується нотаріально. Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України розробити рекомендації щодо обміну земельними ділянками, одержаними власниками земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

На реалізацію цієї норми Закону наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 листопада 2003 року №288 було затверджено рекомендації щодо обміну земельними ділянками, згідно підпунктів 3, 5 яких власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, звертається усно або письмово до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву, на яку він бажає обміняти свою земельну ділянку, із пропозицією укласти договір міни земельних ділянок. Оскільки обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників, то у разі відхилення пропозиції укласти договір міни земельних ділянок власник земельної ділянки, який виявив бажання її обміняти, має право звернутись із зазначеною вище пропозицією до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву.

Отже аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що обміненими можуть бути тільки земельні ділянки за схемою "пай на пай".

Верховний Суд України у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі №6-464цс16, висловив правову позицію про те, що обміняними можуть бути тільки земельні ділянки за схемою «пай на пай» та лише у випадку, передбаченому статтею 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Аналогічний правовий висновок Верховний Суд висловлював і раніше, у своїх постановах від 05 листопада 2014 року у справі № 6-172цс14 та від 11 лютого 2015 року у справі № 6-5цс15.

Також слід зазначити, що ст. 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» не містить вимог та обмежень щодо міни земельних ділянок за площами.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що всі земельні ділянки, які були предметом оспорюваних договорів міни отримані у результаті розпаювання земель колективної власності на підставі Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» і є тим «паєм» в розумінні висновків Верховного Суду України та вимог закону (отримання у визначеному зазначеним законом порядку земельних ділянок, які в подальшому були обміняні ОСОБА_1, в судовому засіданні сторонами не оспорювалось; порядок отримання ОСОБА_2 у визначеному зазначеним законом порядку земельних ділянок, які в подальшому були ним обміняні, обгрунтовано вище). Отже, обмін земельними ділянками між сторонами відбувся саме за схемою «пай на пай». Спірні земельні ділянки мають одне цільове призначення, знаходяться не в єдиному масиві, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином, при укладенні договору міни дотримані вимоги п.15 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, ст. 14 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Згідно ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Отже, за своєю правовою природою представництво за довіреністю є правовідношенням, за яким особа уповноважується вчинити правочини від імені та в інтересах довірителя.

Особливістю відносин представництва є те, що вони виникають та існують в інтересах особи, яка добровільно надала іншій особі право вчинити певний перелік дій, які вона заздалегідь схвалює. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки лише для особи, яку він представляє.

Відповідно до ч.1 ст.249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність.

При укладенні договорів міни 10.11.2014 року відповідач ОСОБА_3 діяв від імені ОСОБА_1 на підставі наданої нею довіреності на його імя від 18.07.2012 року. Вказана довіреність була належним чином завірена, посвідчена нотаріусом та мала чинність (позивачем не скасована більш ніж за два роки).

З огляду на зміст довіреності вбачається, що ОСОБА_3 не перевищив свої повноваження при укладенні договорів міни, діяв в інтересах довірителя. Позивачем вимоги про визнання вказаної довіреності недійсною не заявлялися. Зі змісту оспорюваних договорів вбачається, що за різницю в розмірі та грошовій оцінці обмінюваних земельних ділянок ОСОБА_2 сплачено по 20000 грн. за кожну земельну ділянку. Слід також відзначити, що закон не містить вимог та обмежень щодо міни земельних ділянок за площами, вартістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з вищенаведеного в сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог як первісних про визнання недійсними договорів міни земельних ділянок, так і похідних від них щодо зобов'язання повернути спірні земельні ділянки. В межах заявлених позовних вимог стороною позивача не доведено порушення вимог закону при укладенні оспорюваних договорів міни земельних ділянок.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати суд відносить на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60, 88, 212, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів міни земельних ділянок та зобовязання повернути земельні ділянки відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через даний суд до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом..

Суддя Г.В. Берднікова