Справа № 303/5946/17
Номер рядка стат.звіту - 29
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого-судді Монич В.О.

при секретарі Глеба Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом Мукачівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про відшкодування боргу,-

в с т а н о в и в:

Мукачівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 5515,15 грн. Позов обґрунтовує тим, що з 27.02.2015 року по 01.07.2015 року ОСОБА_1 перебував на обліку в Мукачівському міському центрі зайнятості як безробітна особа. З 06.03.2015 року ОСОБА_1 було призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі з урахування трудового стажу від 2 до 6 років. В подальшому з метою контролю за цільовим і ефективним використанням коштів встановлено, що ОСОБА_1 під час перебування на обліку в Мукачівському міському центрі зайнятості виконував роботи за цивільно-правовим договором, укладеним з підприємством ТзОВ «Астеліт» з 01.04.2013 року по 20.06.2015 року, та відповідно отримував доходи. Такі обставини з позиції позивача свідчать про те, що ОСОБА_1 подав неправдиві відомості до Мукачівського міського центру зайнятості, призвело до безпідставної виплати йому матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 5515,15 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача.

Представник позивача- Довбак А.В. в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд спави без його участі, проти позову заперечив, просив відмовити в позові.

Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що 27.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського міського центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного. Відповідно до поданої заяви, ОСОБА_1 ствердив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Також вказав про те, що ознайомлена з правами та обовязками безробітного, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Згідно з витягом з наказів про прийняті рішення по ОСОБА_1, Мукачівським міським центром зайнятості були прийняті наказ від 04.03.2015 року № НТ150304, відповідно до якого відповідачу було надано статус безробітного, наказ від 06.03.2015 року № НТ150306, відповідно до якого відповідачу з 06.03.2015 року по 01.07.2015 року призначено допомогу по безробіттю та розпочато її виплату, наказ від 02.07.2015 року № НТ150702, відповідно до якого з 01.07.2015 року припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію безробітної. Таким чином судом встановлено, що з 27.02.2015 року по 01.07.2015 року ОСОБА_1 перебував на обліку в Мукачівському міському центрі зайнятості як безробітний та відповідно з 06.03.2015 року по 01.07.2015 року отримав допомогу по безробіттю в розмірі 5515,15 грн.

Також встановлено, що відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідного до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 43 від 01.07.2015 року було проведено перевірку даних щодо ОСОБА_1, в результаті чого було встановлено, що такий з 27.02.2015 року по 01.07.2015 року, тобто в період перебування на обліку центрі зайнятості як безробітний, працював на підставі цивільно-правового договору, укладеним з підприємством ТзОВ «Астеліт» , та внаслідок чого отримував дохід.

Так, 01.04.2013 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Астеліт» був укладений договір про надання послуг № АВ НОМЕР_1. Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 зобовязався надати послуги з інформування Замовника стосовно місця продажу та активації стартових пакетів Замовника, а також послуги меркетингової інформації, які відповідно підлягають оплаті. Відповідно до договору про надання послуг № АВ НОМЕР_1., такий діє до 30 червня 2017 року включно.

В ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», визначено, що безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. При цьому зайнятість визначається як не заборонена законодавством діяльність осіб, повязана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сімї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у субєктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Виходячи зі змісту ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 43, ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії ( зокрема на пільгових умовах або за вислугу років ), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Також в ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» закріплено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, а відповідно до ч. 3 цієї статті Закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Механізм призначення, виплати допомоги по безробіттю, у т. ч. одноразової для організації безробітними підприємницької діяльності, та обчислення страхового стажу, на момент виникнення спірних правовідносин, визнався Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307. Відповідно до п. 6 зазначеного Порядку, допомога по безробіттю призначається та виплачується з 8 дня після реєстрації особи в установленому порядку в державній службі зайнятості. Допомога по безробіттю призначається на підставі особистої заяви безробітного, довідки (довідок) про середню заробітну плату (дохід) за останнім місцем (декількома місцями) роботи чи служби, трудової книжки, військового квитка, копії цивільно-правового договору, за предявленням, у разі наявності, свідоцтва про загальнообовязкове державне соціальне страхування та паспорта або іншого документа, що посвідчує особу. Також у п. 6 Порядку визначено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. При цьому якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Сума виплаченої допомоги по безробіттю підтверджується відповідною довідкою центру зайнятості, що підписується керівником, головним бухгалтером та скріплюється печаткою.

Підпунктом 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року № 198, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що особа, яка надає послуги на підставі цивільно-правового договору та отримує кошти за надані послуги, не може бути визнана безробітною, а відтак і не має права на виплату допомоги по безробіттю.

Таким чином, слід прийти до висновку, що припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку повязується із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обовязків та відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Саме до такого висновку прийшов Верховний Суд України в постанові від 17.02.2015 р року (справа № 21-20а15).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем при зверненні до центру зайнятості подано недостовірні дані, обовязок про надання яких покладено саме на особу, яка звертається до центру зайнятості для встановлення статусу безробітної та виплати відповідної матеріальної допомоги. При цьому наявність укладеного цивільно-правового договору, в тому числі надання послуг за таким та отримання за це грошових коштів є у причинному звязку із наданням статусу безробітного, на що відповідач на день надання такого статусу права не мав. Проте, відповідачем був проігнорований свій обовязок надання відповідної інформації, що в свою чергу спричинило незаконне отримання коштів у вигляді допомоги по безробіттю у розмірі 5515,15 грн.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, із врахуванням того, що ОСОБА_1 знаючи про відповідальність за подання неправдивих відомостей про обставини, що впливають на умови призначення та виплати допомоги по безробіттю, не повідомив Мукачівський міський центр зайнятості про укладений цивільно-правовий договір та після отримання статусу безробітного продовжив надавити платні послуги за цим договором, суд приходить до висновку, що позов Мукачівського міського центру зайнятості слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача грошові кошти в розмірі 515,14 грн.

Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 259, 263, 254, 265, 268, ЦПК України, ст.ст. 1, 4 43, 44 Закону України «Про зайнятість населення», ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Мукачівського міського центру зайнятості ( р/р 0003, ГУДКСУ в Закарпатській області, код 22110717, МФО 812016, код платежу 50040400) грошові кошти в розмірі 5515,15 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судові витрати в сумі 1600,00 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області, протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий В.О.Монич