АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про повернення страхових виплат, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» грошові кошти у сумі 3 974 гривні 53 копійки, як відшкодування майнової шкоди у формі реальних збитків; грошові кошти у сумі 1016 гривень 39 копійок як сплату пені та суму судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 липня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений його автомобіль «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1. ДТП сталася з вини водія автомобіля «Мазда» державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_4.

Його автомобіль перебуває на гарантійному обслуговуванні, умовою якого є проведення будь-яких ремонтних робіт в офіційних представництвах компанії «Тойота». Тому для оцінки і розрахунку вартості відновлювального ремонту він в день ДТП, узгодивши це з відповідачем, звернувся до одного з офіційних представництв компанії «Тойота» в Україні, а саме ТОВ «ВіДі Автострада», та 01 серпня 2014 року, надав розрахунок вартості ремонту відповідачу.

Згідно з розрахунками ТОВ «ВіДі Автострада» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 становить: на момент дорожньо-транспортної пригоди, - 4 717 гривень 68 копійок; вартість ремонту дійсна на момент подання позовної заяви - 6 789 гривень 30 копійок.

Справа №761/17957/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/3070/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Сіромашенко Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Таким чином, реальні матеріальні витрати, які він мусить понести для відновлення свого порушеного права, становлять 6 789 гривень 30 копійок.

Наступного дня після ДТП, 01 серпня 2014 року він надав відповідачу автомобіль для огляду та оцінки вартості відновлювального ремонту, оскільки у відповідача був укладений договір про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким була застрахована відповідальність ОСОБА_4, яка завдала йому майнову шкоду.

12 листопада 2014 року відповідач здійснив виплату страхового відшкодування, яка лише частково покриває вартість ремонту, а саме - 1 814 гривень 77 копійок, а ще через один місяць, 11 грудня 2014 року ОСОБА_4 сплатила на його користь 1 000 гривень франшизи.

Таким чином, утворилась невідшкодована частина реальної вартості відновлювального ремонту, а саме: 3 974 гривні 53 копійки, розмір страхового відшкодування заДоговором страхування згідно з страховим полісом становить 50 000 гривень.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про повернення страхових виплат - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивачем ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2016 року рішення Шевченківського районного суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3, підтримала доводи апеляційної скарги.

Відповідач ПАТ «Київський страховий дім» явку свого представника в судове засідання не забезпечив, суду надав про неможливість прийняти участь в судовому засіданні в зв'язку з участю в іншому судовому засіданні представника.

Колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки, відповідач, будучи юридичною особою, будучи завчасно повідомлений про день та час розгляд справи, не був позбавлений можливості забезпечити явку іншого представника для розгляду справи, зокрема ОСОБА_6, який безпосередньо раніше приймала участь у розгляді справи та була обізнана з матеріалами справи, з метою дотримання судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам в повній мірі судове рішення не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 31 липня 2014 року о 10 год. 15 хв. в м.Києві по пр-ту Глушкова, 4-5 в дворі будинку на паркувальному майданчику відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда» д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Тойота» д.н. НОМЕР_1, під керуванням позивача (т.1 а.с.10).

Винною у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києві від 15 серпня 2014 року визнана ОСОБА_4

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Мазда» державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» відповідно до Полісу Полісу № АС/4261795. Ліміт відповідальності Страховика за даним Договором становить 50000 гривень за шкоду, завдану майну третіх осіб. Франшиза за Договором становить 1000 гривень.

Страховою компанією було проведено огляд транспортного засобу і відповідно до Калькуляції ремонтних робіт вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Тойота» станом на 04 вересня 2014 року склала 2 814 гривень 77 копійок.

26 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 4717 гривень 68 копійок відповідно до рахунку №ВДиС-0020222 від 31 липня 2014 року шляхом перерахування коштів на рахунок станції технічного обслуговування, де проводився відновлювальний ремонт транспортного засобу (т.1 а.с.11,64).

17 жовтня 2014 року Страховою компанією «Київський страховий дім» було складено Страховий акт № 712-967/1 та на підставі наказу №712-967/1/1 від 17 жовтня 2014 року страхове відшкодування в розмірі 1814 гривень 77 копійок ( сума відновлювального ремонту за вирахування франшизи) 12 листопада 2014 року була перерахована Страховою компанією на рахунок ТОВ «ВІДІ Автострада» відповідно до заяви позивача (т.1 а.с.70-72).

11 грудня 2014 року ОСОБА_4 на рахунок позивача були перераховані кошти в сумі 1000 гривень, що становлять розмір франшизи за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, застосувавши положення ст. ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виходив із відсутності правових підстав для стягнення з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь позивача невідшкодованої частини вартості відновлювального ремонту його автомобіля та пені.

Проте з висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль позивача на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував на гарантійному обслуговуванні ТОВ «ВіДі Автострада», умовою якого є проведення усіх ремонтних робіт в офіційних представництвах компанії «Тойота» в Україні, одним із яких є ТОВ «ВіДі Автострада».

У день дорожньо-транспортної пригоди 31 липня 2015 року позивач звернувся до одного із представництв компанії «Тойота» в Україні, який здійснює спеціалізоване технічне обслуговування автомобілів марки «Тойота», а саме: ТОВ «ВіДі Автострада» та 01 серпня 2014 року надав розрахунок вартості ремонту відповідачу.

Згідно із рахунком від 31 липня 2015 року вартість ремонту становила 4 717 гривень 68 копійок.

Однак, після огляду ПрАТ «Київський страховий дім» пошкодженого транспортного засобу, останнє 04 вересня 2014 року здійснило власну оцінку вартості відновлювального ремонту, яка становила 2 814 гривень 77 копійок, тобто у два рази менший розмір, ніж установлено ТОВ «ВіДі Автострада».

Звертаючись до суду із позовом, позивач зазначав, що такі дії відповідача суперечать вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, яка діяла на момент здійснення розрахунку шкоди відповідачем, де передбачено лише два випадки, в яких страховій компанії дозволено здійснювати власний розрахунок вартості відновлювального ремонту.

Зокрема, відповідно до абз. 3 п. 33.2 ст. 33 зазначеного Закону у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Згідно з абз. 2 п. 36.2 ст. 36 вказаного Закону, якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Як убачається з матеріалів справи, оформлення документів дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31 липня 2014 року, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль позивача «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1, відбувалося за участю уповноважених працівників відділу ДАІ з обслуговування Голосіївського району УМВС України в м. Києві, що підтверджується довідкою про дорожньо-траноспртну пригоду №9418505 від 01 серпня 2014 року (т.1 а.с.8, 50).

Позивачем, автомобіль якого на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував на гарантійному обслуговуванні в ТОВ «ВіДі Автострада», умовою якого є проведення усіх ремонтних робіт в офіційних представництвах компанії «Тойота» в Україні, 26 серпня 2014 року до страхової компанії було надано рахунок №ВДиС-0020222 від 31 липня 2014 року ТОВ «ВіДі Автострада», відповідно до якого вартість ремонтних робіт складає 4717 гривень 68 копійок

Проте, відповідачем всупереч вимог ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 04 вересня 2014 року було здійснено власну оцінку вартості відновлювального ремонту, яка становила 2 814 гривень 77 копійок.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині відшкодування заподіяної майнової шкоди.

При цьому колегія суддів вважає, що до стягнення підлягає сума матеріальних збитків відповідно до рахунку від 31 липня 2014 року, тобто на момент дорожньо-транспортної пригоди, за вирахуванням частково відшкодованої відповідачем заподіяної майнової шкоди в сумі 1814 гривень 77 копійок та сплаченої франшизи в сумі 1000 гривень. Тобто, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 1902 гривні 91 копійка (4717,68-1814.77-1000=1902.91).

Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня».

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача пеня за кожен день прострочення платежу за період часу з моменту здійснення часткової виплати страхового відшкодування - 12 листопада 2014 року до дня винесення рішення судом першої інстанції - 27 листопада 2015 року, відповідно до заявлених позовних вимог, що становить 380 днів.

Облікова ставка Національного Банку України становила: за період з 13 листопада 2014 року по 05 лютого 2015 року - 14%; з 06 лютого 2015 року по 03 березня 2015 року - 19,50%; з 04 березня 2015 року по 27 серпня 2015 року - 30%; з 28 серпня 2015 року по 24 вересня 2015 року - 27%; з 25 версеня 2015 року по 27 листопада 2015 року - 22%. Відповідно сума пені складає: за період з 13 листопада 2014 року по 05 лютого 2015 року 124 гривні 08 копійок (1902,91х(14х2)%/365х85); за період з 06 лютого 2015 року по 03 березня 2015 року 52 гривні 86 копійок(1902,91х(19,50х2)%/365х26; за період з 04 березня 2015 року по 27 серпня 2015 року - 553 гривні 66 копійок (1902,91х(30х2)%/365х177; з 28 серпня 2015 року по 24 вересня 2015 року - 78 гривень 82 копійки (1902,91х(27х2)%/365х28; з 25 вересня 2015 року по 29 жовтня 2015 року - 80 гривень 28 копійок (1902,91х(22х2)%/365х35; з 30 жовтня 2015 року по 27 листопада 2015 року - 66 гривень 52 копійки (1902,91х(22х2)%/365х29, а всього 956 гривень 22 копійки.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже, підлягають стягненню з відповідача користь відповідача понесені ним витрати за подачу позовної заяви в сумі 243 гривні 60 копійок, за подачу апеляційної скарги в сумі 267 гривень 96 копійок та за подачу касаційної скарги в сумі 292 гривні 32 копійки.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Київський страховий дім» про повернення страхових виплат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року - скасувати та ухвалити нове, наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про повернення страхових виплат - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41, ідентифікаційний код 25201716) на користь ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_1) грошові кошти у сумі 1902 гривні 91 копійку на відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41, ідентифікаційний код 25201716) на користь ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_1) пеню у сумі 956 гривень 22 копійки.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41, ідентифікаційний код 25201716) на

користь ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_1) грошові кошти у сумі 243 гривні 60 копійок - судовий збір за подання позовної заяви.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41, ідентифікаційний код 25201716) на користь ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_1) грошові кошти у сумі 267 гривень 96 копійок - судовий збір за подання апеляційної скарги,.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41, ідентифікаційний код 25201716) на користь ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_1) грошові кошти у сумі 292 гривні 32 копійки - судовий збір за подання касаційної скарги.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: