УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЄвграфовоїЄ.П., Завгородньої І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за клопотанням UAB "Trust Capital" (ЗАТ «Траст Кепітал») про надання дозволу на примусове виконання на території України постанови окружного суду м. Вільнюса (Литовська Республіка) від 15 жовтня 2015 року про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно товариства з обмеженою відповідальністю «Південбуд Інвест», за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Південбуд Інвест» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року від UAB "Trust Capital" (ЗАТ «Траст Кепітал») надійшло клопотання про надання дозволу на примусове виконання на території України постанови окружного суду м. Вільнюса (Литовська Республіка) від 15 жовтня 2015 року про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно товариства з обмеженою відповідальністю «Південбуд Інвест» (далі - ТОВ «Південбуд Інвест»).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року надано дозвіл на примусове виконання на території України постанови окружного суду м. Вільнюса (Литовська Республіка) від 15 жовтня 2015 року про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ТОВ «Південбуд Інвест», якою вирішено накласти арешт на рухоме та нерухоме майно ТОВ «Південбуд Інвест» в межах суми 175 217 149 грн 84 коп., що еквівалентно 6 661 109,31 доларів США, та накладено заборону на продаж цього майна, передачу його під заставу чи інше відчуження третім особам.

Вирішено у разі відсутності майна чи його недостачі накласти арешт на залишок суми грошових коштів, які належать ТОВ «Південбуд Інвест» та знаходяться у товариства чи третіх осіб, заборонивши розпорядження цими коштами, проте дозволивши за рахунок цих коштів проведення розрахунків із UAB "Trust Capital" (ЗАТ «Траст Кепітал») по заявленому позову.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Південбуд Інвест» відхилено, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзіТОВ «Південбуд Інвест», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій і повернути клопотання UAB "Trust Capital" (ЗАТ «Траст Кепітал») про надання дозволу на примусове виконання на території України постанови окружного суду м. Вільнюса (Литовська Республіка) від 15 жовтня 2015 року на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення UAB "Trust Capital" (ЗАТ «Траст Кепітал») на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною 1 ст. 390 ЦПК України визначено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно зі ст. ст. 391, 392 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили і розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання або місцезнаходження на території України або його місце проживання або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, іншою особою (її представником) (ч. 1 ст. 393 ЦПК України).

У пунктах 12, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року № 12 роз'яснено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

При розгляді й вирішенні зазначених заява і клопотань суд має керуватися відповідними нормами ЦПК, Законом «Про міжнародний комерційний арбітраж», Положенням про Міжнародний комерційний арбітражний суд або Положенням про Морську арбітражну комісію при Торгово-промисловій палаті України, положеннями міжнародних договорів про міжнародний арбітраж, Регламентом Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, Законом «Про торгово-промислові палати в Україні», арбітражною угодою чи арбітражним застереженням сторін.

Суди попередніх інстанцій, постановляючи ухвалу про надання дозволу на примусове виконання на території України постанови окружного суду м. Вільнюса (Литовська Республіка) від 15 жовтня 2015 року про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ТОВ «Південбуд Інвест», правильно встановили характер правовідносин, що виникли між сторонами, та застосували положення ст. ст. 390-395 ЦПК України, врахували роз'яснення, викладені у п. п. 12, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року № 12, дійшовши правильного і вмотивованого висновку про надання дозволу на примусове виконання на території України постанови окружного суду м. Вільнюса (Литовська Республіка) від 15 жовтня 2015 року, оскільки вказана постанова набрала законної сили 23 квітня 2016 року, боржником добровільно не виконана, раніше не виконувалась, відсутнє рішення (ухвала) суду України, що набрало законної сили, а також відсутня справа у провадженні суду України між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах.

Також суди дійшли правильного висновку, що UAB "Trust Capital" (ЗАТ «Траст Кепітал») не пропустило строк на пред'явлення постанови окружного суду м. Вільнюса (Литовська Республіка) від 15 жовтня 2015 року до примусового виконання, визначений ч. 1 ст. 391 ЦПК України, оскільки вказана постанова вручена боржнику у встановленому законом порядку 15 квітня 2016 року, про що свідчить підтвердження про вручення документу Приморським районним судом м. Одеси (а. с. 12-17).

Доводи касаційної скарги ТОВ «Південбуд Інвест» про те, що до ознайомлення із матеріалами справи їм не було відомо про існування судового процесу у справі № 2-5633-603/2015 у Вільнюському окружному суді і його представники не були присутні під час розгляду справи і ухвалення рішення 15 жовтня 2015 року не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень ст. 147 ГПК Литовской Республики «заявки на временные меры»розглядаються судом без участі сторін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині ухвал.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Південбуд Інвест» відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

Є.П. Євграфова

І.М.Завгородня