Провадження № 4-с/761/332/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Калініченко Є.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», заінтересовані особи - державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Києва Головного територіального управління юстиції у Львівській області Швед Роман Зеновійович, ОСОБА_3 про скасування постанови, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

В травні 2017р. скаржник ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою (а.с. 1, 2), в якій просив суд:

- визнати рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шведа Р.З. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 16796078 від 03 квітня 2017р. неправомірним;

- скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шведа Р.З. щодо повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні № 16796078 від 03 квітня 2017р.;

- зобов'язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шведа Р.З. відновити виконавче провадження щодо примусового виконання судового наказу по справі № 2н-3369/09, що видав 14 серпня 2009р. Шевченківський районний суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 18418,51 грн., судових витрат.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що 14 серпня 2009р. Шевченківським районним судом м. Києва видано наказ по справі № 2н-3369/09.

03 квітня 2017р. державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шведом Р.З. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з посиланням на п.2) ч. 1) ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», так як майно, належне боржнику на праві власності, на яке можливо звернути стягнення не виявлено. На думку заявника, вищезазначена постанова є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, оскільки, державний виконавець не в повній мірі скористався своїми правами, що свідчить про неналежне проведення виконавчих дій.

В прохальній частині скарги, стороною скаржника було заявлено клопотання про розгляд скарги у відсутність повноважного представника скаржника, вимоги скарги сторона підтримує в повному обсязі і просить суд її задовольнити.

Решта учасників процесу, про час та місце розгляд справи була повідомлена в установленому законом порядку, в судове засідання не з'явилися; заперечень на скаргу не надіслали; представника для участі у розгляді скарги не направили; їх неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті, при цьому державний виконавець клопотав про розгляд скарги у його відсутність.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин (в подальшому по тексту рішення норма Закону України «Про виконавче провадження» буде наведена в цій редакції), виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається із матеріалів скарги і це встановлено судом, 14 серпня 2009р. Шевченківським районним судом м. Києва видано судовий наказ по справі № 2н-3369/09 на стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором № 400036369 від 10 січня 2008р. в умі 18418,51 грн., а також судові витрати.

03 квітня 2017р. державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шведом Р.З. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, відповідно до п.2) ч. 1) ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Так як, заходи щодо виявлення майна, належного боржникові, виявились безрезультатними, а саме, в ході проведення виконавчих дій встановлено: згідно витягу з Єдиного реєстру МВС України за боржником транспортних засобів не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у реєстрі відсутні відомості щодо наявності зареєстрованого за боржником нерухомого майна. Згідно відповіді Державної податкової служби України боржник офіційно не працевлаштований, відкритих рахунків в банківських установах не має. Згідно відповіді ПФУ боржник пенсію не отримує. Вжитими державним виконавцем заходами розшукати майно боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявилось можливим.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 383 ЦПК України).

Звертаючись до суду з вищезазначеною скаргою, скаржник наголошував, що державним виконавцем не в повній мірі проведені виконавчі дії по виконанню вищезазначеного виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається із наявних у суду матеріалів справи, державним виконавцем Шведом Р.З. не було проведено належним чином виконавчі дії по виконанню виконавчого провадження № 16796078, як то, передбачено п.7), 14), 16), 18), 19), 21) ч.3 ст. 18, ч.1, 2 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Що стосується вимог скаржника в частині визнання рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шведа Р.З. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 16796078 від 03 квітня 2017р. неправомірним, то в цій частині скарга не підлягає задоволенню, оскільки суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною і підлягаю скасуванню.

Враховуючи те, що обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги звернення зі скаргою до суду знайшли своє підтвердження, то суд вважає, що вимоги про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні ВП № 16796078 на підставі п.2) ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають задоволенню шляхом визнання постанови незаконною та її скасування. Крім того, законодавством передбачений порядок усунення допущених державним виконавцем помилок, а тому, виконавче провадження № 16796078 підлягає відновленню.

Керуючись ст.10, 60, 169, 209, 383, 385, 384, 386-388 ЦПК України; ст. ст.18, 36, 41 Закону України «По виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», заінтересовані особи - державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Києва Головного територіального управління юстиції у Львівській області Швед Роман Зеновійович, ОСОБА_3 про скасування постанови, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шведа Романа Зеновійовича щодо повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні № 16796078 від 03 квітня 2017р. на підставі п.2) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відновити виконавче провадження № 16796078 з примусового виконання судового наказу № 2н-3369/09 від 14 серпня 2009р.

В решті скарги відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: