Справа № 344/4946/17
Провадження № 2/344/2352/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 21.11.1991 року у відділі ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому, зареєструвала шлюб з відповідачем.

В шлюбі у них народилося двоє дітей, з яких неповнолітньою є: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Причиною розірвання шлюбу стало те, що після 25 років одруження сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сімю. А тому, просила шлюб розірвати, малолітню доньку залишити на проживання з нею, стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задоволити.

Відповідач в судовому засіданні повідомив, що на його думку їхню сімю ще можливо зберегти, однак оскільки позивачка наполягає на своїх позовних вимогах, то він не буде заперечувати. Згідний щоб після розірвання шлюбу малолітня ОСОБА_3 проживала з матірю та не заперечив щодо стягнення з нього судових витрат.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_2 І-НМ № 388595 сторони 21.11.1991 року зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1985 (а.с.14).

Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей, з яких неповнолітньою є: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Позивачка стверджує, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. На думку позивачки шлюб їх існує формально, миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, сторони добровільно узгодили питання щодо проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 з матірю.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, сторони добровільно узгодили питання щодо проживання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4 Валеріївною, ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 21.11.1991 року у відділі ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому, про що зроблено запис за № 1985 слід розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_5 Валеріївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 21.11.1991 року у відділі ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому, про що зроблено запис за № 1985 розірвати.

Малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з ОСОБА_4 Валеріївною, ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 640,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.