233 № 233/4446/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
18 грудня 2017 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі :
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
при секретарі Теліціній О.О.,
позивача ОСОБА_1,
представника позивача Ленд*єл С.М.,
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
22 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому зазначив, що йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 18 жовтня 2010 року належить жилий будинок, розташований за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Інтернаціональна, 91. В зазначеному будинку з 15 березня 2017 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2, яка в зазначеному будинку не мешкає з моменту реєстрації. Факт реєстрації відповідачки в належному позивачу будинку порушує його права як власника, оскільки він змушені нести додаткові витрати з утримання житла, позбавлений можливості оформити субсидію та розпорядитися належним будинком. Позивач просить усунути перешкоди в користуванні власністю, визнавши ОСОБА_2 особою, що втратила право користування приміщенням будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Інтернаціональна, 91.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовну заяву та пояснив, що в 2010 році він придбав будинок № 91 по вул.Інтернаціональній в м.Костянтинівка. В період часу з 2012 рік по 2013 рік перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 Після розірвання шлюбу, в 2017 році позивачка попросила його зареєструвати її в належному йому будинку, пояснивши це необхідністю працевлаштування, на що він погодився. 15 березня 2017 року ОСОБА_2 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, але жодного дня з моменту реєстрації в ньому не проживала. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Представник позивача Ленд*єл С.М. підтримала заявлені позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили,що ОСОБА_2 не мешкає в будинку № 91 по вул.Інтернаціональній в м.Костянтинівка приблизно з 2013 року. Зазначили, що в 2017 році не бачили, щоб ОСОБА_2 мешкала у вказаному будинку.
З*ясувавши позицію позивача по справі, допитавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (а.с.3-4) на підставі договору купівлі-продажу від 18 жовтня 2010 року є власником будинку № 91 по вул.Інтернаціональній в м.Костянтинівка Донецької області (а.с.7-8).
Як вбачається з копії паспорта позивача по справі (а.с.33-34) та копії свідоцтва про шлюб серія І-НО № 247850 (а.с.31) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період часу з 13 жовтня 2012 року по 27 серпня 2013 року перебували у шлюбі, який було розірвано.
15 березня 2017 року в будинку, розташованому за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Інтернаціональна, 91 була зареєстрована ОСОБА_2, що підтверджується адресною карткою, але, як встановлено з показань свідків в судовому засіданні, остання за вказаною адресою не проживає (а.с.9).
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім*ї , інших осіб.
Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (правова позиція Верховного суду України у справі № 6-709 цс16 від 16 листопада 2016 року).
Приймаючи до уваги, що судом з досліджених доказів встановлено, що відповідач ОСОБА_2, яка не є членом сім*ї позивача ОСОБА_1, не мешкає в належному йому будинку, відсутні підстави вважати, що між сторонами по справі є будь-які домовленості щодо збереження права користування житлом, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов - визнати відповідача ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку, розташованого за адресою: м.Костянтинівка, вул.Інтернаціональна, 91.
В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі.
На підставі ст.ст.150, 156 ЖК України, ч.1 ст.383, ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку № 91 по вул.Інтернаціональній в м.Костянтинівка Донецької області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов*язані із сплатою судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 18 грудня 2017 року, повний текст рішення по справі виготовлений 19 грудня 2017 року.

Суддя