Справа № 168/780/17
Провадження № 6/168/19/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Назарука О.В.,

секретар судових засідань - ОСОБА_1,

з участю:

заявника - ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні в смт. Стара Вижівка Волинської області в залі суду подання начальника Старовижівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Старовижівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження №54871880 з виконання постанови №000168 виданої ДП «Старовижівський лісгосп» 29 грудня 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 340 (триста сорок) гривень штрафу. Рішення на сьогоднішній день не виконано боржником, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, від виконання зобовязання ухиляється, на виклики державного виконавця не з'являвся, майно на праві власності відсутнє. Державним виконавцем було встановлено, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та неодноразово перетинав державний кордон України. Таким чином, ДВС виконано усі дії щодо стягнення заборгованості по даному виконавчому провадженню, тому просить застосувати до ОСОБА_3 обмеження у праві виїзду.

Державний виконавець Прохорчук С.Ф. в судовому засіданні подання підтримав із наведених підстав, а також пояснив, що ним було вжито заходів щодо розшуку майна боржника і його рахунків в фінансових установах, однак майно і кошти в нього відсутні, однак є дані про перетин ним державного кордону. Просить подання задовольнити та тимчасово обмежити боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Суд, заслухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно з вимогами статті 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді обмеження у праві виїзду не за сам факт невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

У судовому засіданні досліджено надані суду докази, зокрема: постанову про накладення адміністративного стягнення від 29 грудня 2016 року №000168 (аркуш справи 19-20); постанову про відкриття виконавчого провадження (аркуш справи 5); повідомлення про надсилання боржникові копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження (аркуш справи 4); виклик державного/приватного виконавця (аркуш справи 6); інформацію отриману з онлайн-сервісу офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" з штриховим кодовим ідентифікатором № 879, згідно з якою поштове відправлення вручене (аркуш справи 12); фіскальний чек «Укрпошта» від 11 жовтня 2017 року з штриховим кодовим ідентифікатором № 879 про відправлення ОСОБА_3 листа рекомендованого (аркуш справи 21); копію поштового конверта з штриховим кодовим ідентифікатором № 879, який повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (аркуш справи 11); відомості про відсутність на праві власності обєктів нерухомого майна (аркуш справи 18); інформацію про відсутність осіб-боржників, які отримують пенсії (аркуш справи 13-14); інформацію про відсутність осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи (аркуш справи 15); інформацію про відсутність номерів рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями (аркуш справи 16); інформацію щодо відсутності джерел отримання доходів боржників фізичних осіб (аркуш справи 17); інформацію про перетин державного кордону (аркуш справи 9-10); інформацію щодо відсутності транспортних засобів (аркуш справи 11).

На думку державного виконавця ці докази підтверджують ухилення ОСОБА_3 від виконання зобовязань.

Однак, на переконання суду, надані виконавцем докази свідчать лише про наявність боргу та містять відомості про майновий стан боржника.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу це повідомлення, яким оператор поштового зв'язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Наданий суду державним виконавцем фіскальний чек «Укрпошта» від 11 жовтня 2017 року з штриховим кодовим ідентифікатором № 879 про відправлення листа рекомендованого ОСОБА_3, відомості з онлайн-сервісу офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", згідно з якими поштове відправлення з штриховим кодовим ідентифікатором № 879 вручене, але без зазначення прізвища одержувача, що на глибоке переконання суду не може слугувати підставою, що саме боржник був повідомлений про відкриття виконавчого провадження, крім того, в матеріалах подання відсутнє рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке б слугувало підставою вважати, що боржник ОСОБА_3 був повідомлений про відкриття виконавчого провадження відповідно до статті 28 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, виконавцем надано копію повернутого поштового конверта з штриховим кодовим ідентифікатором № 879 з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про неотримання постанови боржником.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про те, що: ОСОБА_3 відомо про відкрите виконавче провадження; боржник не зявляється на виклики державного виконавця без поважних причин; має намір залишити територію України з метою уникнення відповідальності за борговими зобовязаннями.

Періодичні тимчасові виїзди боржника за межі України не свідчать про ухилення його від виконання рішення суду, і можуть вчинятися боржником з метою отримання доходів, які можуть бути спрямовані на погашення боргу, у випадку здійснення належного контролю за отриманням таких доходів. Також наявність закордонного паспорту не є підставою для обмеження його у праві виїзду за межу України.

Отже, в поданні державним виконавцем не наведено жодних документально підтверджених обставин, які обєктивно свідчили б про цілеспрямоване ухилення ОСОБА_3 від виконання покладених на нього судовим рішенням грошових зобовязань при наявності у нього такої можливості та про намір останнього вибути за межі України саме з цією метою.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Крім цього, сума заборгованості є незначною і становить лише 340 гривень.

Також слід взяти до уваги, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що наміру ОСОБА_3 в ухиленні від виконання зобовязання не встановлено, а тому підстав для обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон немає.

Керуючись статтями 60, 210, 377-1, 386 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання начальника Старовижівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4