Справа № 442/6975/15 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/835/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ОСОБА_4- ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3, на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7 про визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання недійсним договору дарування частини житлового будинку,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 02 квітня 1999 року житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, належав на праві власності в рівних частинах по 1/3 - ОСОБА_7, ОСОБА_6 та її - ОСОБА_2

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без її згоди шляхом проведення добудов та перебудов провели покращення у будинку, у зв'язку з чим їх частка необґрунтовано збільшилася, а її - відповідно зменшилась.

15 вересня 2005 року ОСОБА_6 (її брат) подарував належну йому 31/50 частину житлового будинку своїй дочці ОСОБА_4

З урахуванням зазначених обставин та уточнених вимог від грудня 2015 року позивач просила:

визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1, видане 11 жовтня 2004 року виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради на ім'я ОСОБА_6;

визнати недійсним договір дарування 31/50 частини житлового будинку, посвідченого 15 вересня 2005 року державним нотаріусом Панькевич Р.І., реєстраційний номер 2-1881, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с.1-3;19-20).

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі посилається на те, що нею не надавалась згода на проведення будь-яких покращень, які б могли спричинити збільшення частки одного із співвласників, а також не отримувалось жодних матеріальних компенсацій за зменшення своєї частки у спільній частковій власності на нерухоме майно, що підтверджено висновком судово-почеркознавчої експертизи від 17 серпня 2016 року, де підпис від її імені у Заяві від 09 липня 2004 року на ім'я начальника Дрогобицького МБТІ та ЕО є підробленим.

Вважає порушенням своїх прав долучення її частки в нерухомому майні одним із співвласників до своєї частки, а також проведення добудов та перебудов до житлового будинку даним співвласником, у зв'язку з чим зменшилась її частка, що суперечить нормам матеріального права, зокрема ст. 357 ЦК України.

Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_4- ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як зазначено у ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Як вірно установлено судом першої інстанції, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 квітня 1999 року спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 в рівних частках були її діти: ОСОБА_6, ОСОБА_7, що проживають в АДРЕСА_1, та ОСОБА_2, що проживає в АДРЕСА_2 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_6 її діти - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які залишилися проживати у спірному будинковолодінні, провели за свій рахунок добудови та прибудови в результаті яких загальна площа будинку змінилася.

Рішенням виконкому Дрогобицької міської ради від 16 вересня 2004 року №266 затверджено Акт державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом об'єктів садибної забудови до експлуатації та оформлено право власності за ОСОБА_6 - 31/50 ідеальних частки, ОСОБА_7 - 14/50 ідеальних частки, ОСОБА_2 на 5/50 частки зазначеного будинковолодіння (а.с.72-73).

Держаній технічній комісії пред'явлено житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Реконструкцію з переобладнанням здійснено на підставі свідоцтва на спадщину від 02 квітня 1998 року, договором купівлі-продажу від 20 червня 1946 року та згідно дозволу на виконання будівельно-монтажних робіт.

Оглядом об'єкту на місці встановлено, що будівельно-монтажні роботи та благоустрій виконані згідно з проектною документацією , погодженою.

Одноповерховий житловий будинок, який складається з чотирьох житлових кімнат, кухні, вітальні, кладових, санвузлів. Кількість квартир - три.

Загальна площа будинку - 169,8 кв.м, житлова - 64,4 кв.м., внутрішня висота кімнат - 3 м., зовнішні розміри будинку - 9,35 х 8,80 +2,71 х 4,74.

Господарські будівлі - сарай літ. «Г» - 3,80 х 5,90м., сарай літ. «Д» - 1,86 х 3,28м., сарай літ «Б» - 2,7 х 5,0 м, сарай літ «В» - 3,0 х 5,04м., вбиральня, колодязь, огорожа з металевої сітки, 10 шт. фруктових дерев та замощення.

04 жовтня 2004 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2, подали заяви у Дрогобицьке МБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Зокрема ОСОБА_6 просив зареєструвати право власності на 31/50 ідеальних частки, ОСОБА_7 на 14/50 ідеальних частки а ОСОБА_2 на 5/50 ідеальних частки у будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.66,67,68 інвент. справи; а.с.115).

11 жовтня 2004 року виконкомом Дрогобицької міської ради видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно: ОСОБА_6 на 31/50, ОСОБА_7 на 14/50 та ОСОБА_2 на 5/50 частки у спірному будинковолодінні. У той же день Дрогобицьке МБТІ оформило реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 у зазначених частках (а.с.69-71; 83-85 інвент. справи).

ОСОБА_2 особисто одержала свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11 жовтня 2004 року, згідно якого її частка у праві спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 складає 5/50 і нею не оскаржувалось законність видачі даного документу

За договором дарування 31/50 частин житлового будинку від 15 вересня 2005 року ОСОБА_6 подарував належну йому частку у будинковолодінні своїй дочці ОСОБА_4 (а.с.102 інвент. справи).

Таким чином установлено, що позивачу ОСОБА_2 було відомо про рішення виконкому Дрогобицької міської ради від 16 вересня 2004 року №266, яким було затверджено Акт державної технічної комісії про готовність перебудованого будинку до експлуатації та визначення нових часток у даному будинковолодінні з урахуванням вкладу кожного із співвласників (ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2.), рішення виконкому Дрогобицької міської ради від 11 жовтня 2004 року про видачу свідоцтв про право власності на новостворене не майно та його реєстрацію в Дрогобицькому МБТІ.

Відтак, зава ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 від 09 липня 2004 року про підрахунок ідеальних часток забудовників будинковолодіння АДРЕСА_1, де підпис від імені ОСОБА_2 виконаний іншою особою, не може бути підставою для задоволення позовних вимог, щодо визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1, видане 11 жовтня 2004 року виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради на ім'я ОСОБА_6 та визнання недійсним договору дарування 31/50 частини житлового будинку, посвідченого 15 вересня 2005 року державним нотаріусом Панькевич Р.І., реєстраційний номер 2-1881, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з підстав наведених вище.

Добудови та прибудови вчинені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не порушує прав ОСОБА_2 у спірному будинковолодінні, її частка у майні внаслідок цього не зменшилась.

При встановлених обставинах суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність належних та допустимих доказів про порушення прав позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.