Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1343/17
Провадження № 2/674/798/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці, в порядку ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

ОСОБА_2

до

Дунаєвецької міської ради

Хмельницької області,

третя особа: Дунаєвецька районна державна адміністрація

Хмельницької області

про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування

(ціна позову 41558,78 грн.)

ВСТАНОВИВ :

11 жовтня 2017 року позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, звернулися до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, третя особа: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування (ціна позову 41558,78 грн.) посилаючись на те, що 8 грудня 1997 року помер їх батько ОСОБА_3 та відкрилась спадщина на належне йому майно. Заповіт батько не залишав, тому спадщина відкрилась за законом. вони являються спадкоємцями першої черги за законом та в установленому законом порядку прийняли спадщину після смерті батька. На частину спадкового майна, зокрема на житловий будинок, вони отримали свідоцтво про право на спадщину, яке було видане Дунаєвецькою державною нотаріальною конторою 17.05.2001 року за р.№ 1229 по ? частині на кожну. На даний час спадкова справа після смерті батька знаходиться в Хмельницькому обласному нотаріальному архіві . Крім них, інших спадкоємців майна померлого , які би прийняли спадщину, немає.

Але після смерті батька залишилось інше майно, право на спадщину на яке вони ще не оформили, зокрема право на земельну частку (пай). На даний час вони звернулись до державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4

Вони бажають оформити свої спадкові права на належну їм в порядку спадкування земельну частку (пай), право на яку мав їх батько ОСОБА_3

Але, нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, так як у них відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. Однак вони вважають, що мають право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та це право має бути визнано за ними судом, в звязку з чим змушені звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачів по довіреності ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, а також просила задовольнити позов.

Представник відповідача: Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника та визнання позову.

Третя особа: представник Дунаєвецької РДА в судове засідання не зявився, однак надіслав суду повідомлення, в якому не заперечує проти позову і просить справу розглядати у його відсутності.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 08 грудня 1997 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БВ №311116.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно земельна частка (пай) розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності спілки селян «Жванчик» с. Великий Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області.

Згідно ст.ст.524, 526, 529-530 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 згідно зі ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті останнього, спадщину прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які вступили в управління спадковим майном, що підтверджується копією спадкової справи №70-1999 від 17.05.2001 року та були видані свідоцтва про право на спадщину.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08 вересня 2017 року державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори, позивачі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що належала ОСОБА_3, померлому 08 грудня 1997 року не можуть, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права.

Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» , якщо спадкодавець мав право на земельну частку ( пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР.

Згідно пункту 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У відповідності до довідки, виданої відділом у Дунаєвецькому районні Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2017 року по колишній спілці селян «Жванчик» с. В.Жванчик складає 41556,78 грн. при розмірі 1,89 в умовних кадастрових гектарах.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю В серія ХМ №000368, спілки селян «Жванчик» с. В.Жванчик та додатку №1 списку громадян, де під №601 зазначений ОСОБА_3, останній набув право на земельний пай даної спілки.

Отже, вищенаведений доказ свідчить про те, що спадкодавці ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які прийняли спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 ,набули право на земельну частку (пай) і його право на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачів за законом.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.10 ст.5 ЗК України в редакції 1990 року право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства.

Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право на спадкове майно.

Оскільки ОСОБА_3 на час своєї смерті мав право на отримання земельної частки (паю) розміром 1,98 га із земель селянської спілки селян «Жванчик» с. Великий Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.524, 526, 529-530, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст.16, 25 ч.4, 346 ЦК України, п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) по ? частині за кожною, у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Жванчик» с.Великий Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області, яка належала померлому 08 грудня 1997 року ОСОБА_3, як за спадкоємцями за законом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук