Справа №345/4265/17
Провадження № 2/345/1984/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2017 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Баран В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш справу за позовом ОСОБА_1 до Вістівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, суд -

встановив:

що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно мотивуючи тим, що 17.04.1999 помер ОСОБА_2, який 09.05.1986 склав заповіт, згідно якого все майно заповів ОСОБА_3, яка після укладення шлюбу стала носити прізвище «Стефанів». Звернувшись до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом 10.11.2017 листом № 578/02-14 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно довідки № 00039 від 10.02.2017, спадкове домоволодіння по вул. Довженка, 13 в с. Вістова зареєстроване 10.10.1990 за спадкодавцем ОСОБА_2 та видано Свідоцтво про право власності на підставі рішення виконавчого комітету Калуської районної ради від 14.02.1990 № 17, реєстровий запис № 161, книга № 1. Згідно свідоцтва № 25 від 13.06.1977 ОСОБА_2 отримав дозвіл на будівництво даного будинку. Обласним КП «Івано-Франківським ОБТІ» видано договір про надання консультативних послуг та копію свідоцтва, що за твердженням працівників ОБТІ, колись була така форма документів підтвердження права власності, однак нотаріус це не взяв до уваги. На даний час позивач із синами проживає у даному будинку, що стверджується довідкою № 902 від 15.09.2017. Оскільки, після смерті ОСОБА_2 не залишилось родичів, які б могли претендувати на спадщину, тому ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду про визнання за нею права власності на спадкове майно за заповітом, а саме на індивідуальний житловий будинок № 13 по вул. Довженка в с. Вістова Калуського району, який складається з житлового будинку під літерою «А», загальною площею 85,4 кв.м., з якої 51,4 кв.м. житлової площі, літньої кухні під літерою «Б», площею 15,5 кв.м., стодоли під літерою «В», площею 16,3 кв.м., стайні під літерою «Г», площею 19,9 кв.м., навісу під літерою «Д», площею 11,5 кв.м., убиральні під літерою «Є», площею 1,6 кв.м., криниці № 1, - 6 мПг.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак подала суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі, а справу просить розглянути у її відсутності (а.с. 30).

Представник відповідача - Вістівської сільської ради також у судове засідання не зявився, однак надійшла довідка, в якій він просить розглядати справу без їхньої участі (а.с. 29).

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер 17.04.1999 (а.с. 10). Згідно свідоцтва про одруження, позивач 27.04.1991 змінила прізвище з «Філіпова» на «Стефанів» (а.с. 12). Згідно заповіту від 09.05.1986, який ніким не відмінявся і не оспорювався ОСОБА_2 все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось заповів позивачу ОСОБА_3 (а.с. 8).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як зазначено в ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Нотаріус листом від 10.11.2017 № 578/02-14 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 5).

Судом встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_2 було надано дозвіл № 170 на право виконання будівельних робіт, що підтверджується свідоцтвом № 25 від 13.06.1977 та актом відводу земельної ділянки від 29.11.1976 (а.с. 15, 16, 17, 18).

Із довідки № 00039 від 10.02.2017 слідує, що спадкове домоволодіння по вул. Довженка, 13 в с. Вістова зареєстроване 10.10.1990 за спадкодавцем ОСОБА_2 (а.с. 19) та видано Свідоцтво про право власності на підставі рішення виконавчого комітету Калуської районної ради від 14.02.1990 № 17, реєстровий запис № 161, книга № 1 (а.с. 22). Згідно довідки № 902 виданої Вістівською сільською радою від 15.09.2017, позивач разом з дітьми проживає у спадковому будинку (а.с. 7).

Позивач ОСОБА_1 належно прийняла спадщину та у визначений законодавством термін з відповідною заявою звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини, і інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не має.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що спадкове домоволодіння по вул. Довженка, 13 в с. Вістова, Калуського району Івано-Франківської області належало спадкодавцю ОСОБА_2, тому вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на вищезгадане спадкове майно.

На підставі ст. ст. 1217, 1223, 1268-1270 ЦК України та керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 17.04.1999, а саме на індивідуальний житловий будинок № 13 по вул. Довженка в с. Вістова Калуського району, який складається з житлового будинку під літерою «А», загальною площею 85,4 кв.м., з якої 51,4 кв.м. житлової площі, літньої кухні під літерою «Б», площею 15,5 кв.м., стодоли під літерою «В», площею 16,3 кв.м., стайні під літерою «Г», площею 19,9 кв.м., навісу під літерою «Д», площею 11,5 кв.м., убиральні під літерою «Є», площею 1,6 кв.м., криниці № 1, - 6 мПг.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Головуючий: