АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Макаренко І.О.
У Х В А Л А

19 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва Борисова О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк форум» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій також просив звільнити апелянта від сплати судового збору, оскільки ОСОБА_2 є споживачем, право якого порушено, а тому відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» він звільняється від сплати судового збору. Крім того, подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначав, що оскаржувана ухвала проголошена без виклику сторін у справі, а її копію представник позивача одержав лише 07 грудня 2017 року, а тому просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Згідно з пунктом 11 Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

Відповідно до ч.2 ст.294 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час звернення апелянта до суду з апеляційною скаргою) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви ОСОБА_2 постановлена одноособово, без виклику осіб, які беруть участь у справі (а.с. 53).

29 листопада 2017 року згідно супровідного листа Шевченківським районним судом м. Києва на адресу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 направлено копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року.

30 листопада 2017 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про видачу копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року (а.с. 55).

Вказану ухвалу представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 отримав 07 грудня 2017 року, що підтверджується вхідним штампом, а апеляційна скарга апелянтом подана до суду 08 грудня 2017 року, тобто вказана апеляційна скарга подана в межах строку встановленого ч.2 ст.294 ЦПК України.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Апеляційним судом м. Києва, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII, що набрав чинності з 01 вересня 2015 року, статтю 5 про пільги щодо сплати судового збору, зокрема п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» викладено в новій редакції відповідно до якої не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Також, Закон України «Про судовий збір» в редакції від 01 січня 2017 року (з подальшими змінами та доповненнями) не містить пільг щодо сплати судового збору для споживачів.

При цьому, згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними до положень статті п'ятої Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб'єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об'єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об'єктів справляння судового збору.

Разом з тим застосовувати частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» обов'язково слід у системному зв'язку з нормами статей 1 - 6 Закону України «Про судовий збір».

Статті 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначають, що об'єктом справляння судового збору є процесуальний документ - позовна заява, інша заява, апеляційна, касаційна скарги, заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України тощо. Розмір ставки судового збору так само залежить передусім від об'єкта справляння судового збору.

Аналізуючи норму частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у її системному зв'язку з положеннями статей 1 - 6 Закону України «Про судовий збір, зокрема, статті п'ятої зазначеного закону в редакції Закону України «Про судовий збір» №484-VIII, слід дійти до висновку, що споживач, право якого порушене і який у зв'язку саме з цим подає позов, відповідно до статті 22 Закону «Про захист прав споживачів» звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду першої інстанції, та має обов'язок щодо сплати судового збору при вчинені відповідних дій у всіх інших судових інстанціях та у Верховному Суді України.

Оскільки споживач не звільняється від сплати судового збору за подання до суду інших документів як окремих об'єктів справляння судового збору, зокрема апеляційної, касаційної скарг, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України, то у таких випадках він зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №6-185ц17.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (320 грн.)

Проте, представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 при подачі апеляційної скарги не сплачено судовий збір за подання вказаної апеляційної скарги.

А тому апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 320 грн. на реквізити: одержувач - УДКС у Солом'янському р-ні м. Києва, Банк одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, розрахунковий рахунок: 0010, МФО банку: 820019 та надати до Апеляційного суду м. Києва оригінал квитанції.

Керуючись ст. ст. 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк форум» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: БорисоваО.В.