Справа № 653/2993/17
Провадження № 2/653/1091/17
"27" листопада 2017 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого - судді Венглєвської Н.Б.,
секретаря Копєйко Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що вона є власником житлового будинку №13, розташованого по вул.. Калініна в с. Новогригорівка Генічеського району Херсонської області.
Вказує, що в належному їй продовжує бути зареєстрована ОСОБА_2, яка є дочкою її колишнього співмешканця хоча в будинку не проживає з лютого 2017 року. Вказує, що реєстрація відповідача за місцем її проживання у належному їй житловому будинку порушує права позивача як власника нерухомого майна та тягне за собою матеріальну шкоду, яка виражається в тому, що вона має постійно сплачувати комунальні послуги за особу, яка фактично в квартирі не проживає.
В судовому засіданні позивач, вимоги заявлені у позові підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у ньому. Додатково пояснила, що фактично відповідачка не проживає у будинку з серпня 2016 року. Вона намагалася у добровільному порядку вирішити дане питання, однак ОСОБА_2 від спілкування уникає та зніматися з реєстрації не бажає. Вказує, що оскільки остання тривалий час не проживає у належному їй будинку, то з урахуванням ст.ст. 71, 72 ЖК України є такою особою що втратила право користування жилим приміщенням. Вважає, що відповідач порушує її право на вільне користування власністю, тому просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком №13, розташованого по вул.. Калініна в с. Новогригорівка Генічеського району Херсонської області.
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки в суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним майном, на власний розсуд учинити щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в житловому будинку №13, розташованого по вул.. Калініна в с. Новогригорівка Генічеського району Херсонської області, власником якого є ОСОБА_1, але фактично в будинку не проживає.
Перешкод відповідачу в користуванні будинком з боку позивача не відбувалося.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни ,які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власність на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати і оренду, обмінювати, закладати, укладати та інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Суд вважає, що відповідач без поважних на то причин в зазначеному будинку не мешкає, тобто не використовує житло за цільовим призначенням - для проживання, і відповідно не реалізувала своє право на проживання в будинку протягом встановленого законом строку, а тому згідно ст. 405 ЦК України втратила право користування житловим будинком №13, розташованим по вул.. Калініна в с. Новогригорівка Генічеського району Херсонської області. Також судом визнається, що реєстрація відповідача в зазначеному будинку, створює перешкоди в користуванні позивачем власністю.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком.
Керуючись ст.ст.3,4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, 379, 384, 405 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування жилим приміщення будинком №13, розташованим по вул.. Калініна в с. Новогригорівка Генічеського району Херсонської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання.

Суддя Н.Б. Венглєвська