АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 88-ц/790/12/17 Головуючий 1-ї ін-ї. - Ульяніч І.В.
Справа № 645/9044/15-ц Доповідач - Сащенко І.С.
Категорія - договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенка І.С.

суддів: - Бездітко В.М., Овсяннікової А.І.,

за участю секретарів - Бойко А.О., Дмитренко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малахова Галина Іванівна про визнання договору поділу нерухомого майна недійсним,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2016 року.

В обґрунтування заяви вказав, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.03.2016 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним договір поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності від 10.07.2014 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, посвідчений ПН ХМНО ХО Малаховою Г.І., реєстр № 1245.Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19.05.2016 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 березня 2016 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

На думку заявника, апеляційний суд Харківської області, ухвалюючи рішення від 19.05.2016 року, задовольнив апеляційну скаргу відповідачів та скасував рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.03.2016 року, виходячи з того, що позивач не довів, що укладанням договору поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності від 10.07.2014 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 посвідчений ПН ХМНО ХО Малаховою Г.І., реєстр № 1245 порушується його право, оскільки захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право, свободи чи інтереси. Також суд зазначав, що укладання оспорюваного договору, в той час коли ОСОБА_7 не мала права власності на нежитлову будівлю, само по собі не є підставою для визнання цього договору недійсним без доведеності права позивача на спірне майно та порушення цим договором його прав.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.05.2016 року у справі № 645/6029/14-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28.12.2016 року, договір купівлі-продажу від 12.03.2013 року 1/2 частини нежитлових приміщень 7-:- 12, загальною площею 249,4 кв.м в нежитловій будівлі літ. «П-1», що знаходяться по АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Глуховцевою Н.В. Харківського міського нотаріального округу Харківської області та зареєстрований в державному реєстрі прав на нерухоме майно за номером 323626 від 12.03.2013 року - визнано недійсним.

Враховуючи те, що ОСОБА_6, який отримав право власності на нежитлові приміщення, які є предметом поділу, на підставі договору купівлі- продажу від 12.03.2013 року, який визнано недійсним 26.05.2016 року, уклав договір поділу нерухомого майна із ОСОБА_7, яка отримала право власності на нежитлові приміщення на підставі скасованого рішення Фрунзенського районного суду лі. Харкова від 06.07.2012 року, то даний договір поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності від 10.07.2014 року, є недійсним, а відповідачі не мали ніяких прав на його укладення.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Підставою перегляду судових рішень у порядку, передбаченому главою 4 Розділу V ЦПК України, можуть бути лише обставини, перелічені в ст. 361 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.361 ЦПК України підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.05.2016 року у справі № 645/6029/14-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28.12.2016 року, договір купівлі-продажу від 12.03.2013 року 1/2 частини нежитлових приміщень 7-:- 12, загальною площею 249,4 кв.м в нежитловій будівлі літ. «П-1», що знаходяться по АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Глуховцевою Н.В. Харківського міського нотаріального округу Харківської області та зареєстрований в державному реєстрі прав на нерухоме майно за номером 323626 від 12.03.2013 року визнано недійсним.

При цьому в ухвалі апеляційного суду Харківської області від 28.12.2016 року було встановлено порушення прав та законних інтересів ОСОБА_4 вчиненням оспорюваного правочину.

Разом з тим, право власності ОСОБА_4 на нежитлові приміщення літ. «П-1» не підтверджено жодним доказом.

Відсутність права власності на спірне майно у відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без доведеності права позивача на приміщення, що стали предметом поділу, не є правовою підставою для визнання договору недійсним.

Вказані висновки зазначені в рішенні апеляційного суду Харківської області від 19.05.2016 року та ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.11.2016 року.

Відсутність права власності у відповідачів під час вчинення правочину, встановлена ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28.12.2016 року на юридичну оцінку обставин, здійснену у судовому рішенні, що переглядається, не впливає.

Оскільки факт відсутності у ОСОБА_4 правовстановлюючих документів на нежитлові приміщення літ. «П-1», що покладено в основу рішення апеляційного суду Харківської області від 19.05.2016 року в установленому порядку не спростовано, підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами фактично містить доводи заявника, які на його думку, підтверджують незаконність та необґрунтованість самого рішення апеляційного суду щодо відмови у задоволенні його позовних вимог.

Що стосується інших доводів заяви, то вони також не є підставою для перегляду рішення суду.

Керуючись ст. ст. 361, 363, 365, 366 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2016 року - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді