Провадження № 2/522/9670/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося з різних причин та втрату почуття любові. Примирення та збереження сімї неможливе та суперечить їх інтересам. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться.

Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Зазначивши, що з 24 червня 2016 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечує, оскільки з 24 червня 2016 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, примирення не можливе.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1985 року, про що свідчить актовий запис № 1412, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2016 року по теперішній час, проживають окремо. Майнового спору не існує. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, про що свідчать їх письмові заяви до суду. Сторони визначились, що дитина залишаться проживати з матірю.

При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Після розірвання шлюбу відповідачка залишає прізвище «Васіліга».

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 110-112 СК України, ст.ст. 208 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 серпня 1985 року, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Димова) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1412 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачка ОСОБА_2 виявила бажання залишити прізвище «Васіліга».

Рішення може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя Чернявська Л. М.

14.12.2017