АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1849/15-ц Головуючий у першій
Провадження № 22-ц/774/1553/К/17 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 (I) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Зубакової В.П., Бондар Я.М.,

секретар: Видрик А.А.,

за участі: представника відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „Агро Дніпро - Нікополь - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „Агро Дніпро - Нікополь про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2015 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до ТОВ „Агро Дніпро - Нікополь про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві приватної власності на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії № 582817, виданого відповідно розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 10602-р від 28.12.2005 року, належить земельна ділянка (пай № 74), загальною площею 5,8929 га., що знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району.

20.11.2007 року між нею та ТОВ „Агро Дніпро Нікополь було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років.

Позивач вважає, що даний договір підлягає розірванню виходячи з того, що протягом всього часу, на який був укладений договір оренди, відповідач належним чином своїх зобовязань не виконував: орендну плату в розмірах, встановлених договором, не платить, зобовязань по оранню, культивації присадибної ділянки за пільговими цінами не виконав, вимагаючи оплати повної вартості послуг, має заборгованість по сплаті орендної плати за 2007 та 2008 роки.

Відповідач безкоштовно користується належною їй земельною ділянкою, не даючи їй можливості отримати законні доходи, тому позивач звернулась до суду для захисту своїх порушених прав і просила стягнути з відповідача орендну плату та грошову компенсацію з урахуванням нарахованої пені 2 % в день за кожен день прострочки з 2007 по 2017 роки в сумі 273 235 грн. А також стягнути з відповідача на її користь всі судові витрати та розірвати договір оренди за грубі порушення.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2017 року ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог.

Так, суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував, що за укладеним договором оренди, відповідач належним чином своїх зобовязань не виконує: орендну плату в розмірах, встановлених договором, не платить, зобовязань по оранню, культивації присадибної ділянки за пільговими цінами не виконав, вимагаючи оплати повної вартості послуг, має заборгованість по сплаті орендної плати за 2007 та 2008 роки.

Позивач вважає, що її позовні вимоги мають бути задоволені на підстав ч.1 ст.141 Земельного Кодексу України, згідно якого підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач по справі є власницею земельної ділянки, площею 5, 8929 га., кадастровий номер -01-002-0418, розташованої на території Дмитрівської сільської ради на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 582817, виданного Нікопольською районною державною адміністрацією (а.с.9-10).

20.11.2007 року між позивачем та ТОВ „Агро Дніпро Нікополь було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, який зареєстровано у Нікопольському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 34 від 14.07.2009 року (а.с.5).

Земельна ділянка передана орендарю на підставі Акту прийому передачі земельної ділянки (а.с.6).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано переконливих доказів систематичного невиконання відповідачем обовязку щодо виплати орендної плати, визначеної договором оренди земельної ділянки № 111 та наявності заборгованості за вказаним договором.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Частиною 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12, і відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до розділу 2 пункту 9 договору оренди земельної ділянки № 111, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 1 642, 10 грн., або в еквіваленті іншою сільськогосподарською продукцією (а.с.4).

Згідно з пунктом 5 розділу 1 вказаного договору оренди земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становила 54 736, 76 грн. (а.с.4).

Відповідно до розділу 2 договору оренди, строк виплати орендної плати до 01 грудня кожного звітного року.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що позивачка отримувала орендну плату за договором оренди земельної ділянки № 111 сільськогосподарською продукцією.

Так, відповідно до відомостей на видачу пшениці за липень 2009 року (а.с.35), на видачу ячменя за липень 2009 року (а.с.36), на видачу ячменя за липень 2010 року (а.с.37), на видачу пшениці за липень 2010 року (а.с.38), на видачу муки за вересень 2010 року (а.с.39), на видачу соняшникової олії за вересень 2010 року (а.с.40), на видачу пшениці за липень 2011 року (а.с.41), на видачу ячменя за липень 2011 року (а.с.42), на видачу соняшникової олії за вересень 2011 року (а.с.43), на видачу пшениці за липень 2012 року (а.с.44), на видачу соняшникової олії за грудень 2012 року (а.с.45), на видачу муки в 2012 році (а.с.46), на видачу пшениці за червень 2013 року (а.с.47), на видачу соняшникової олії за грудень 2013 року (а.с.48), на видачу муки в 2013 році (а.с.49), на видачу пшениці за липень 2016 року (а.с.130-131), на видачу муки за серпень 2016 року (а.с.132-133), на видачу кукурудзи за жовтень 2016 року (а.с.134-135), на видачу соняшникової олії (а.с.136-137).

Також, згідно з видатковим касовим ордером від 10.07.2014 року, позивачка отримала 2 990 грн. 17 коп. від ТОВ «Агро Дніпро Нікополь» за земельний пай (а.с.50). Відповідно до відомості на виплату грошей № 3 за серпень 2015 року, позивачка отримала за оренду паю від відповідача 3 668 грн. 99 коп. (а.с.52). Згідно довідки № 5 від 19.01.2017 року, в 2016 році позивачка повністю одержала суму за оренду земельного паю (яка склала 4 508 грн. 00 коп.) натуроплатою (а.с.138).

Вищезазначене свідчить про відсутність з боку відповідача систематичного невиконання обовязку щодо виплати орендної плати, оскільки відповідач, протягом 2007-2016 років виконував умови договору оренди земельної ділянки № 111, який укладено з ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами цивільної справи.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог про дострокове розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі та грошової компенсації з урахуванням нарахованої пені, оскільки в матеріалах справи відсутні докази систематичного невиконання відповідачем обовязку щодо виплати орендної плати та відсутні докази того, що відповідач має заборгованість перед ОСОБА_4 згідно договору оренди земельної ділянки № 111.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував, що за укладеним договором оренди, відповідач належним чином своїх зобовязань не виконує: орендну плату в розмірах, встановлених договором, не платить, зобовязань по оранню, культивації присадибної ділянки за пільговими цінами не виконує та має заборгованість за 2007 та 2008 роки, оскільки вказані доводи не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, та не доведені позивачем, відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України.

Натомість, матеріали цивільної справи містять належні та допустимі докази того, що позивачка отримувала орендну плату за договором оренди земельної ділянки № 111 як сільськогосподарською продукцією, так і грошима (а.с.35-54), які позивачем не спростовані.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що її позовні вимоги мають бути задоволені на підставі ч.1 ст.141 Земельного Кодексу України, згідно якої підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки є систематична несплата земельного податку або орендної плати, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки позивачем, відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, не доведено того факту, що мала місце систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Інших доводів, щодо незаконності рішення суду першої інстанції та невідповідності його вимогам чинного законодавства, позивачем не наведено.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивачем не доведені та не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: