УХВАЛА

iменем України

Справа № 0828/4297/2012

4-с/330/12/2017

"19" грудня 2017 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Федорець С.В.

при секретарі Шеліповій Ю.О.

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2,

. ВСТАНОВИВ:

08.12.2017 р. до Якимівського районного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2

У скарзі зазначено, що рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 24.12.2012 у справі № 2/0828/648/2012, ухваленим за позовом ПАТ «ТАСкомбанк», з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ТАСкомбанк» було стягнуто 205644,22 гривень заборгованості за кредитним договором. Як вказує ОСОБА_1, вона добровільно виконувала рішення суду, тому виконавчі дії не проводилися. 30.11.2017 року ОСОБА_1 було повідомлено про проведення оцінки належної їй квартири, після чого вона звернулася до Якимівського ВДВС, де дізналася, що 10.03.2016 року ПАТ «ТАСкомбанк» до ВДВС було подано заяву про відкриття виконавчого провадження і 12.03.2016 року прийняла постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2/0828/648/2012. Однак, ОСОБА_1 вказує на те, що строк пред'явлення вказаного виконавчого листа до виконання сплив ще 16.01.2014 року, тому дії державного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження поза межами встановленого законом строку вона вважає незаконними.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить скасувати постанову старшого державного виконавця Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2016 року №50433293, за виконавчим листом Якимівського районного суду від 18.01.2013 року, по стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ТАСкомбанк» заборгованості за кредитом у розмірі 205644,22 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_1 наполягає на задоволенні скарги, пояснивши, що про наявність виконавчого провадження за вище вказаним рішенням суду їй стало відомо лише 30.11.2017 року з листа щодо оцінки належної їй квартири. Також наголошувала на тому, що виконує рішення суду у добровільному порядку.

Державний виконавець Якимівського районного ВДВС ОСОБА_2 у судовому засіданні надала письмові заперечення проти скарги, які підтримала у судовому засіданні та в яких у задоволенні скарги просить відмовити. Мотивовані заперечення тим, що ОСОБА_1 пропущено встановлений законом строк оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2016 року, яка, згідно до наявного у матеріалах виконавчого провадження поштового повідомлення, була отримана боржником ОСОБА_1 17.03.2016 року. Також державний виконавець вказує на те, що виконавче провадження за вказаним виконавчим листом було відкрито у 2013, а 29.01.2016 року виконавчий лист було повернуто стягувачеві на підставі ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», тому строк пред'явлення до виконання на момент винесення постанови від 12.03.2016 року не сплив.

У судовому засіданні були вивчені матеріали скарги :

-копія заяви ПАТ «ТАСкомбанк» від 03.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження;

-копія виконавчого листа по справі №0828/4297/2012, провадження №2/0828/648/2012, виданого Якимівським районним судом 18.01.2013 року;

-копія постанови державного виконавця від 12.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом;

-копія заяви ОСОБА_1 від 04.12.2017 року про надання копії експертної оцінки квартири;

-копія поштового повідомлення про отримання ОСОБА_1 копії постанови 17.03.2016 року.

Також судом були досліджені матеріали цивільної справи №0828/4297/2012, провадження №2/0828/648/2012 за позовом ПАТ «ТАСкомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Розгляд вищевказаних матеріалів показав наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Статтею 26 вказаного Закону передбачено, що державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача.

Так, 24.12.2012 року Якимівським районним судом було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «ТАСкомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ТАСкомбанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 205644,22 гривень.

Рішення набрало законної чинності 16.01.2013 року.

18.01.2013 року Якимівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист.

При цьому, вище вказаний виконавчий лист повністю відповідає резолютивний частині судового рішення, і останнє, в силу ст. З Закону України «Про виконавче провадження», підлягає примусовому виконанню до його фактичного виконання у повному обсязі або визнання відповідного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 369 ЦПК України.

У відповідності до матеріалів цивільної справи №0828/4297/2012, на підставі заяви стягувача від 31.01.2013 року, державним виконавцем 01.02.2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за даним виконавчим листом.

При цьому, доводи ОСОБА_1 з приводу того, що їй не було відомо про наявність виконавчого провадження, ніяким чином у судовому засіданні підтверджені не були, натомість, спростовані поясненнями самої ОСОБА_1 про те, що державним виконавцем проводився опис належного їй майна.

Також не були підтверджені пояснення ОСОБА_1 про добровільне виконання нею рішення суду та сплату на користь ПАТ «ТАСкомбанку» заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з пояснень державного виконавця у судовому засіданні, 29.01.2016 року виконавчий документ було повернуто стягувачеві 29.01.2016 року на підставі ч. 4 ст 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, строк пред'явлення виконавчого документу до виконання, згідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», почав відраховуватися з 29.01.2016 року.

Згідно до вивчених судом матеріалів скарги, у межах цього строку, 10.03.2016 року до Якимівського ВДВС було надано заяву від ПАТ «ТАСкомбанк» про відкриття виконавчого провадження, на підставі якої 12.03.2016 року державним виконавцем було винесено відповідну постанову.

При цьому, твердження ОСОБА_1 про те, що їй про наявність оскаржуваної постанови стало відомо лише при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 04.12.2017 року, суд вважає безпідставними, оскільки державним виконавцем було надано копію поштового повідомлення про отримання ОСОБА_1 17.03.2016 року копії оскаржуваної постанови, а 04.12.2017 року ОСОБА_1, як вбачається з її заяви, зверталася до виконавчої служби не для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а для отримання копії експертної оцінки належного їй нерухомого майна.

У відповідності до ст. 449 ЦПК України, скарга на дії державного виконавця може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Такі ж вимоги зазначено і у ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, ОСОБА_1 не надано підтвердження того, коли саме їй стало відомо про винесення державним виконавцем постанови від 12.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження. Також не заявлено до суду вимогу щодо поновлення строку для звернення до суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що у судовому засіданні не було встановлено підстав вважати, що оскаржувані ОСОБА_1 дії та рішення державного виконавця є неправомірними, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Запорізької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя - Федоерць С.В.