Справа № 346/6423/16-ц
Провадження № 22-ц/779/560/2017
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.

секретаря Турів О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дебеславцівської сільської ради Коломийського району, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 лютого 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

07 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Дебеславцівської сільської ради Коломийського району, ОСОБА_3, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю 2 місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері - ОСОБА_4

Позивач свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_4 Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також приватизованої земельної ділянки, що розташовані в с. Дебеславці, по вул. Яремчука, 38, Коломийського району.

22.09.2016 року на адресу позивача від приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. надійшов лист, з якого йому стало відомо про те, що із заявою про прийняття спадщини звернулися його сестри ОСОБА_3 відповідач) та ОСОБА_6, які постійно проживали зі спадкодавцем на час її смерті. Під час розгляду спадкової справи вказаним нотаріусом встановлено наявність заповіту, складеного спадкодавцем на користь позивача 16.01.1998 року. Даний заповіт з часу його складання не змінювався і не скасовувався. Про його наявність позивачу не було відомо. Цю обставину він вважає поважною причиною пропуску строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

ОСОБА_2 на дане рішення подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що він не навів поважних причин пропуску строку прийняття спадщини.

ОСОБА_2 пояснив, що посилання відповідачів про те, що звертаючись до сільського голови с. Дебеславці щодо надання інформації про заповіт не можуть братись до уваги, оскільки дану інформацію ним не отримано.

Зазначив, що про існування даного заповіту дізнався тільки 22.09.2016 року, коли нотаріус надіслала йому копію зазначеного заповіту. Незважаючи на те, що він не знав про існування вказаного заповіту, не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги спадкування за законом, оскільки йому не було відомо про необхідність такого звернення.

Посилаючись на зазначені обставини, апелянт просив скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 заперечили вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не подав доказів поважності причин пропуску строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З таким висновком погоджується колегія суддів виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно заповіту, посвідченого 16.01.1998 року секретарем Дебеславцівської сільської ради Коломийського району та зареєстрованим у реєстрі за №01, ОСОБА_4 заповіла все своє майно ОСОБА_2 (а.с.4)

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 року Дебеславцівською сільською радою актовий запис №8 (а.с.53).

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Право на спадкування, згідно ст. 1223 ЦК України мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

У той же час, законодавець передбачив в положеннях ч. 3 ст. 1272 ЦК України, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 являються - син ОСОБА_2, дочка ОСОБА_3 та ОСОБА_9

Крім того, ОСОБА_2 являється спадкоємцем за заповітом.

Судом встановлено, що 05.08.2016 року ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, а її сестра - ОСОБА_9 звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 (а.с.61-62).

Позивач ОСОБА_2 в шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Позивач ОСОБА_2 у встановлений шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини.

Так, листом приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу від 22.09.2016 року за № 121/02-14 ОСОБА_2 повідомлено про те, що термін подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 минув 16 вересня 2016 року, оскільки він не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подав у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини йому роз»яснено право звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.3).

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Колегія суддів вважає, що позивачем не наведено причин, пов»язаних з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами ОСОБА_2 звернутися в шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_4

Обставини на які посилається апелянт, а саме те, що йому не було відомо про необхідність звернення в шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також незнання про існування заповіту матері на його користь не дають підстав для висновку, що у позивача існували труднощі для прийняття спадщини шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 лютого 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин О.О. Томин