Справа № 317/3880/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Яркіної С.В.

за участі секретаря Ігнатченко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Запорізький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, в якій зазначає, що 17 вересня 2017 р. у м. Ялта Республіки Крим помер її чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на усе належне йому майно. У звязку зі смертю чоловіка 29.11.2017 р. Ялтинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2, однак з тих підстав, що м. Ялта Республіки Крим є тимчасово окупованою територією України, вищевказане свідоцтво про смерть не може бути прийнято нотаріусами України при оформлення спадщини. Встановлення факту смерті чоловіка необхідно для отримання українського свідоцтва про його смерть для подальшого оформлення спадщини.

У звязку з вищенаведеним, заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме, що останній помер 17 вересня 2017 року в м. Ялта Республіки Крим.

Заявник ОСОБА_1Г до суду не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Представник заінтересованої особи Запорізький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином, заперечень до заяви не надав.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника та заінтересованої особи.

Суд, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р., заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Стаття 257-1 ЦПК України встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Так, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1).

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч.4).

Відповідно до ч. ч.1-3 ст.ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Частиною 1ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно з ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Тимчасова окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та Законів України. Україна, згідно з Конституцією України, є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою.

Основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України.

Законом України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» №990-VІІІ від 04 лютого 2016 року, діючий ЦПК України доповнено ст. 257-1, якою безпосередньо передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Такі справи розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився 15 травня 1962 року в м. Запоріжжі Запорізької області області.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 01.12.2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уклали шлюб 01.12.2001р. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «Байдіна».

Таким чином, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в м. Ялта Республіки Крим, заявником надано до суду копію свідоцтва про смерть І-АЯ №616266, виданого повторно 29 листопада 2017 року Ялтинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, відповідно до якого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, помер 17 вересня 2017 року в м. Ялта, Республіка Крим, Російська Федерація.

При цьому такий документ, як свідоцтво про смерть виданий органами м. Ялти, Республіки Крим, є недійсним, оскільки видане органом, посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території, і не створюють правових наслідків.

Судом також встановлено, що заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту смерті її чоловіка ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території, а саме в м. Ялта Республіки Крим з метою реалізації нею права на спадщину.

Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та обєктивно оцінивши обставини справи та надані на їх підтвердження докази в їх сукупності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним, що чоловік заявниці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 17.09.2017 р. в м. Ялта Республіки Крим, яке має статус тимчасово окупованої території України. Після смерті ОСОБА_2 заявниця не може отримати свідоцтво про смерть чоловіка, оскільки у неї відсутній документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоровя України, а отримане нею свідоцтво про смерть не може бути використане заявницею для реєстрації смерті на території України, оскільки є недійсним і не створює правових наслідків, тому з метою захисту її законних прав та інтересів, оформлення спадкових прав, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знайшов своє підтвердження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60, 88, 212-215, 234, 235, 256-259 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м. Запоріжжя Запорізької області, помер 17 вересня 2017 року в м. Ялта Республіки Крим на тимчасово окупованій території України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: С.В.Яркіна