АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5916/17 Справа № 188/774/17 Головуючий у 1 й інстанції - Полубан М. П. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - служба у справах дітей Петропавлівської РДА про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом та зазначає, що відповідач у даній справі є матір"ю неповнолітнього ОСОБА_4, вона своїх батьківських обов'язків не виконує та ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням та підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоюванню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти.

Всі питання щодо виховання дитини вирішуються самостійно його бабусею без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на частковому утриманні бабусі , яка для розвитку дитини прикладає всі свої зусилля та можливості.

Батько дитини - ОСОБА_5 помер.

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов від 29 травня 2017 року складеного депутатом Петропавлівської селищної ради - зі слів сусідів в будинку № 26 фактично проживає ОСОБА_3 одна. Даний будинок знаходиться у недоглянутому стані, садиба заросла бур'яном. В будинку необхідно провести ремонт, немає меблів, посуду. В даному будинку немає належних умов для проживання сина ОСОБА_7.

Також відповідачка ОСОБА_3 ніде не працює, зловживає алкоголем. З нею неодноразово проводилися бесіди стосовно її поведінки та її батьківських обов'язків, але все марно.

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов від 29 травня 2017 року неповнолітній ОСОБА_4 фактично проживає разом бабусею та дідусем по АДРЕСА_1. Вихованням ОСОБА_4 зайємається бабуся (ОСОБА_2.) та дідусь (ОСОБА_8.). Умови для проживання є належними - виділена окрема кімната з меблями.

Відповідно до характеристики Петропавлівської ЗОШ № 2 ОСОБА_4 характеризується позитивно, як учень з хорошим фізичним та розумовим розвитком, активний спортсмен, товариський, артистичний, користується авторитетом серед школярів.

З огляду на зазначене просили суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4 та виключити відомості про матір з актового запису про народження дитини; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь піклувальника, який буде призначений органом опіки та піклування.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом встановлено, що відповідач є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а батьком записано ОСОБА_5

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 02 листопада 2010 року зазначається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно висновку Петропавлівської РДА Дніпропетровської області зазначається, що ОСОБА_3 повністю ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина ОСОБА_4, а тому її слід позбавити батьківських права до нього.

З характеристик наданої секретарем Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року (вих. № 4049) вбачається, що ОСОБА_3 характеризується вкрай негативно (систематичне вживання алкоголю, невідповідальне ставлення до батьківських обов'язків, скарги сусідів на її агресивну поведінку та ін.).

Актом обстеження матеріально-побутових умов від 29 травня 2017 року зазначається, що умови проживання відповідача незадовільні.

Актом обстеження матеріально-побутових умов від 29 травня 2017 року зазначається, що умови проживання ОСОБА_4 є задовільні, тобто є всі умови для його нормального розвитку та виховання.

З характеристики Петропавлівської ЗОШ № 2 вбачається, що ОСОБА_4 характеризується тільки з позитивної сторони. Бабуся з дідусем приділяє належну увагу вихованню ОСОБА_4, мама не приділяє уваги сину , на батьківські збори не приходила , навчанням сина не цікавиться.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст.ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Ст. 164 Сімейного кодексу України передбачає вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, однією з таких підстав є, зокрема, ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Зі змісту вказаної статті випливає, що, оскільки батьківські права тривають до повноліття дитини, позбавлення батьківських прав після його настання закон не допускає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд послався на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками по відношенню до сина ОСОБА_7, злісно ухиляється від його виховання та утримання.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

З урахуванням наведеного доводи ОСОБА_2 у скарзі про наявність достатніх підстав для задоволення її позову не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи, фактично зводяться до одностороннього тлумачення регулюючого спірні правовідносини законодавства лише на свою користь та до повторного обґрунтування заявлених ним вимог з викладенням таких же самих обставин і доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова