АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2063/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Янчук Т.О.,

суддів: Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Кошельника В.М.,

за участю: прокурора Ленчика В.М., відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2017 року по справі за позовом першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі департаменту охорони здоров'я Хмельницької обласної державної адміністрації та Хмельницької обласної лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2017 року прокурор в інтересах держави звернувся до суду із вищевказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача в дохід обласного бюджету витрати Хмельницької обласної лікарні в розмірі 9917 грн. 88 коп. на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2

В обґрунтування позову зазначив, що 15 березня 2017 року з вини відповідача ОСОБА_1 сталася ДТП, внаслідок якої ОСОБА_2 заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження. Потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні у Хмельницькій обласній клінічній лікарні, на його лікування затрачено 9917,88 грн. державних коштів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2017 року у позові першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури інтересах держави в особі департаменту охорони здоров'я Хмельницької обласної державної адміністрації та Хмельницької обласної лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 9917 грн. 88 коп. відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Хмельницької області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

В судовому засіданні прокурор Ленчик В.М. підтримав доводи апеляційної ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Карплюк О.І. Категорія: 29,30

Доповідач: Янчук Т.О.

скарги, просив її задовольнити.

Представники Департаменту охорони здоров'я Хмельницької обласної державної адміністрації, Хмельницької обласної клінічної лікарні в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, доводи учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з наступних підстав:

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Суд першої інстанції відмовляючи у позові, виходив з того, що витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого в ДТП, відповідно до п.22.1 ст.22, п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон N 1961-IV), повинна нести ПАТ «СК «Перша». Оскільки страхова компанія не залучена до участі у справі як співвідповідач, тому позовна заява не підлягає задоволенню.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна, враховуючи наступне.

Встановлено, 15 березня 2017 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210934-20», порушив ПДР України, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 Останній отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області ухвалою від 15 травня 2017 року звільнив ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у вчиненні передбаченого частиною першою статті 286 КК України злочину з підстави, установленої статтею 45 цього Кодексу.

З 15 березня до 10 квітня 2017 року ОСОБА_2 перебував на лікуванні у Хмельницькій обласній клінічній лікарні. На лікування потерпілого зазначеною лікарнею було витрачено кошти в сумі 9 тис. 917 грн. 88 коп.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02 лютого 2017 року відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПАТ «СК «Перша».

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно зі статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом N 1961-IV.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону N 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону N 1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 цього Закону).

Згідно зі статтею 6 Закону N 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Враховуючи наведене вище, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам (потерпілим) унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Отже, витрати лікувального закладу на лікування потерпілого від злочину не можуть бути відшкодовані за договором обов'язкового страхування страховою компанією (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові N 6-1343цс15 від 24 лютого 2016 року).

З урахуванням викладеного, позивач правильно обрав спосіб захисту свого порушеного права, заявивши вимогу про відшкодування витрат на лікування безпосередньо до винної особи на підставі ст. 1206 ЦК України.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, помилково дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову про стягнення в дохід обласного бюджету витрат Хмельницької обласної клінічної лікарні на лікування потерпілого ОСОБА_2 у розмірі 9917,88 грн., перерахувавши їх на р/р 1504 в ГУДКСУ в Хмельницькій області, МФО 815013, код ЗКПО 02004717.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід обласного бюджету витрати Хмельницької обласної клінічної лікарні на лікування потерпілого ОСОБА_2 у розмірі 9917 грн. 88 коп., перерахувавши їх на р/р 1504 в ГУДКСУ в Хмельницькій області,МФО 815013,код ЗКПО 02004717.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук