РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/4499/17

Пров. №2-о/766/379/17

03.04.2017 року, Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого - судді Хайдарової І.О.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Щербань А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою Головного лікаря Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради ОСОБА_3, зацікавлена особа: ОСОБА_4, про продовження лікування у психіатричному стаціонарі ОСОБА_5, 05.06.1964 року у примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В :

15.03.2017 року головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просив продовжити лікування у психіатричному стаціонарі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник заявника та лікар-психіатр підтримали вимоги заяви в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначили, що стан хворого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який являється інвалідом І групи безстроково є недієздатним, госпіталізований на стаціонарне лікування у КЗ " Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР 10.01.2016 року, за рішенням Херсонського міського суду Херсонської області, що вступило в силу 16.08.2016 року дозволена госпіталізація недієздатної особи до КЗ ХОПЛ ХОР, погіршився: постійно скаржиться на тривогу, страхи, не може втриматись на одному місці, періодично починає або швидко ходити або бігати по колу, пояснюючи свої дії тим, що так йому краще, не слідкує за своїм зовнішнім виглядом, не слідкує за своїм зовнішнім виглядом, не дотримується елементарних правил гігієни, мочиться під себе як уві сні так і вдень, мислення хворого розірване, спостерігається стереотипії в рухах та в мові; лікування хворого в зв'язку з цим можливе лише в умовах стаціонару.

Раніше ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходився на лікуванні у КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради.

Опікун ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання доставлений не був в зв'язку з поганим психічним станом здоров'я.

Суд, заслухав пояснення представника заявника, представника лікарні, прокурора, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 26.06.2006 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, було визнано судом недієздатним та встановлено над ним опіку, опікуном ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, було призначено ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Опікун недієздатного ОСОБА_4, звернулась до головного лікаря Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» із заявою про продовження лікування у психіатричному стаціонарі, ОСОБА_5, 05.06.1964 року, у звязку з погіршенням психологічного стану.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР, ОСОБА_5, 05.06.1964 року, страждає тяжким психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії з безперервно-прогредієнтним перебігом захворювання, нестійка ремісія "D" з вираженим змішаним типом дефекту.

Суд зазначає, що самі по собі факти емоційної нестабільності та агресивності ОСОБА_5, не можуть слугувати беззаперечною підставою того, що особа потребує невідкладної психіатричної допомоги. Однак, висновок лікарів-психіатрів містить певні посилання, які дають підстави вважати, що у ОСОБА_5, наявний розлад психічного стану, і у суду не має сумнівів в правильності цих документів, у звязку із чим суд вважає, що стан здоровя ОСОБА_5, вимагає продовження стаціонарного лікування.

Крім того, в сенсі позиції Високого Європейського Суду, висловленої у справі «Ракевич проти Росії» № 58973/00 від 28.10.2003 року, відносно того, що захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації, і захворювання повинно продовжуватись протягом періоду госпіталізації,- суд приходить до висновку, що комісією лікарів-психіатрів Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР, було встановлено у ОСОБА_5, такий вид тяжкого психічного розладу здоровя, який свідчить про те, що він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих.

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує продовження лікування у психіатричному стаціонарі, оскільки страждає важким психічним захворюванням, а заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 13,14,16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст. ст. 279-282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву головного лікаря Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради, про продовження лікування у психіатричному стаціонарі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у примусовому порядку задовольнити.

Продовжити лікування у психіатричному стаціонарі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2