Справа № 545/3207/17
Провадження № 2/545/1734/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2017 р.Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетій А.Г.,

при секретарі Задорожна Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Сад" до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Карлівське сільгоспідприємство "ЛОС", третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_2, про визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ТОВ "Карлівське сільгоспідприємство "ЛОС", третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_2, про визнання недійсним договору оренди землі, посилаючись на те, що 29 березня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі на умовах якого ОСОБА_1 передала відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку площею (розміром) 4,4760 га, що знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Кадастровий номер земельної ділянки: :00:015:0006.

Вище зазначений договір 05.04.2016 року зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Машівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2, про що зроблено відповідний запис №14058260.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикції органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного індивідуального права.

Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно із п.2 частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, може бути визнання правочину недійсним.

Зазначена норма кореспондується зі ст.152 Земельного кодексу України відповідно до Підпункту в п.3 зазначеної статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною.

Вважають, що договір оренди від 29.03.2016 року укладений ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «JIOC» та ОСОБА_1 є недійсним з огляду на нижчевикладене.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтава-Сад» 10.09.2007 року уклало з відповідачем-1 договір оренди землі, загальною площею 4,48 га, що знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Кадастровий номер земельної ділянки: :00:015:0006.

Договір оренди від 10.09.2007 року зареєстрований у Полтавському реєстраційному кущовому офісі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» про що у державному реєстрі земель вчинено запис №33 від 10.09.2007 року.

Відповідно до ст.8 договору оренди землі від 10.09.2007 року, договір укладений терміном на пять років.

В подальшому 01.03.2011 року між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 до договору оренди землі від 10.09.2007 року були внесені зміни та доповнення в частині терміну його дії, якими дію договору продовжено до 31.12.2017 року.

Зазначені зміни також зареєстровані у відділі Держкомзему у Полтавському районі, Полтавської області, запис від 23.12.2011 року №01013.

Станом на дату укладання договору оренди землі від 10.09.2007 року між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року за №2073 «Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі», яка була прийнята на підставі ст.18 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої забезпечення реєстрації договорів оренди було покладено на відповідні державні органи земельних ресурсів, який і здійснив реєстрацію договору оренди землі від 10.09.2007 року.

В подальшому ст.18 Закону України «Про оренду землі», яка передбачала набрання чинності договору оренди землі після його державної реєстрації було виключено в звязку з внесенням змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.2010 року №1878.

Абзацом 2 п.3 Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону було визначено, що до 01 січня 2012 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітуту) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводиться територіальними органами земельних ресурсів.

Так на час реєстрації змін та доповнень 01.03.2011 року до договору оренди землі від 10.09.2007 року, відділ Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області здійснював державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок відповідно до покладених на нього повноважень.

Чинність договору оренди землі від 10.09.2007 року, змін та доповнень до договору оренди від 01.03.2011року підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області Міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтава за вих. №19-16-0.181-237/123-17 від 10.05.2017 року, в якому зазначено, що згідно з виписки книг реєстрації договорів оренди договір оренди землі від 10.09.2007 року укладений між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер: :00:015:0006, загальною площею 4,48 га, яка знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, строком на 5 років. Вказаний договір зареєстрований у Полтавському реєстраційному кущовому офісі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 19.09.2007 року №33.

01.03.2011 року між даними Сторонами підписано зміни та доповнення до Договору оренди землі, яким строк дії Договору оренди землі продовжено до 31.12.2017 року. Вказані зміни та доповнення зареєстровані у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.12.2011 року за №01013.

Отже, договір оренди землі від 10.09.2007 року зі змінами і доповненнями від 01.03.2011 року кладений між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законодавством порядку на час реєстрації та є чинним.

Чинність договору оренди від 10.09.2007 року також підтверджується отриманням орендної тати відповідачем-1 (ОСОБА_1А.), що підтверджується доданими до матеріалів позовної заяви доказами.

Відповідач-1 (ОСОБА_1А.) особисто отримуючи орендну плату по договору оренди землі, що був укладений між ним та ТОВ «Полтава-Сад» 10.09.2007 року не повідомив відповідача-2 (ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС») про існування зазначеного договору оренди землі та уклав з останнім на туж саму земельну ділянку площею 4,4760 га, кадастровий номер :00:015:0006 договір оренди землі з метою отримання орендної плати від двох орендарів: ТОВ «Полтава-Сад» та ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» чим ввела в оману останнього.

Так, станом на дату укладання договору оренди землі між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС», який укладений 29.03.2016 року, відповідач-1 (ОСОБА_1А.) особисто отримала аванс за користування земельною ділянкою площею 4,4760 га, кадастровий номер :00:015:0006 за 2016 рік від Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Сад» на підставі укладеного з останнім договору оренди землі від 10.09.2007 року в сумі 2 500,00 грн., що підтверджується відомістю на виплату грошей від 24.12.2015 року та видатковим касовим ордером від 24.12.2015 року. Остаточний розрахунок був проведений з відповідачем-1 (ОСОБА_3) 23.12.2016 року.

Вважають, що договір оренди землі від 29.03.2016 року, укладений між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» має всі ознаки правочину вчиненого під впливом обману і є недійсним на підставі ст.230 Цивільного кодексу України.

В судове засідання позивач та його представник не зявились, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали та прохали задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1, ТОВ "Карлівське сільгоспідприємство "ЛОС" в судове засідання не зявилась, хоча заздалегідь повідомлялась належним чином про день та час розгляду справи, про що маються докази в матеріалах справи, зокрема копія оголошення в газеті «Зоря Полтавщини» .

Від третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, поклалась на розсуд суду при вирішенні позову

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 29 березня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі на умовах якого ОСОБА_1 передала відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку площею (розміром) 4,4760 га, що знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Кадастровий номер земельної ділянки: :00:015:0006.

Вище зазначений договір 05.04.2016 року зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Машівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2, про що зроблено відповідний запис №14058260.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикції органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного індивідуального права.

Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно із п.2 частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, може бути визнання правочину недійсним.

Зазначена норма кореспондується зі ст.152 Земельного кодексу України відповідно до Підпункту в п.3 зазначеної статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною.

Договір оренди від 29.03.2016 року укладений ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «ЛOC» та ОСОБА_1 є недійсним з огляду на нижче викладене.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтава-Сад» 10.09.2007 року уклало з відповідачем-1 договір оренди землі, загальною площею 4,48 га, що знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Кадастровий номер земельної ділянки: :00:015:0006.

Договір оренди від 10.09.2007 року зареєстрований у Полтавському реєстраційному кущовому офісі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» про що у державному реєстрі земель вчинено запис №33 від 10.09.2007 року.

Відповідно до ст.8 договору оренди землі від 10.09.2007 року, договір укладений терміном на пять років.

В подальшому 01.03.2011 року між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 до договору оренди землі від 10.09.2007 року були внесені зміни та доповнення в частині терміну його дії, якими дію договору продовжено до 31.12.2017 року.

Зазначені зміни також зареєстровані у відділі Держкомзему у Полтавському районі, Полтавської області, запис від 23.12.2011 року №01013.

Станом на дату укладання договору оренди землі від 10.09.2007 року між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року за №2073 «Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі», яка була прийнята на підставі ст.18 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої забезпечення реєстрації договорів оренди було покладено на відповідні державні органи земельних ресурсів, який і здійснив реєстрацію договору оренди землі від 10.09.2007 року.

В подальшому ст.18 Закону України «Про оренду землі», яка передбачала набрання чинності договору оренди землі після його державної реєстрації було виключено в звязку з внесенням змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.2010 року №1878.

Абзацом 2 п.3 Прикінцевих та перехідних положень вище зазначеного закону було визначено, що до 01 січня 2012 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітуту) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводиться територіальними органами земельних ресурсів.

Так на час реєстрації змін та доповнень 01.03.2011 року до договору оренди землі від 10.09.2007 року, відділ Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області здійснював державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок відповідно до покладених на нього повноважень.

Чинність договору оренди землі від 10.09.2007 року, змін та доповнень до договору оренди від 01.03.2011року підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області Міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтава за вих. №19-16-0.181-237/123-17 від 10.05.2017 року, в якому зазначено, що згідно з виписки книг реєстрації договорів оренди договір оренди землі від 10.09.2007 року укладений між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер: :00:015:0006, загальною площею 4,48 га, яка знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, строком на 5 років. Вказаний договір зареєстрований у Полтавському реєстраційному кущовому офісі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 19.09.2007 року №33.

01.03.2011 року між даними Сторонами підписано зміни та доповнення до Договору оренди землі, яким строк дії Договору оренди землі продовжено до 31.12.2017 року. Вказані зміни та доповнення зареєстровані у відділі Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.12.2011 року за №01013.

Отже, договір оренди землі від 10.09.2007 року зі змінами і доповненнями від 01.03.2011 року кладений між ТОВ «Полтава-Сад» та ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законодавством порядку на час реєстрації є чинним.

Чинність договору оренди від 10.09.2007 року також підтверджується отриманням орендної тати відповідачем-1 (ОСОБА_1А.), що підтверджується доданими до матеріалів позовної заяви доказами.

Відповідач-1 (ОСОБА_1А.) особисто отримуючи орендну плату по договору оренди землі, що був укладений між ним та ТОВ «Полтава-Сад» 10.09.2007 року не повідомив відповідача-2 (ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС») про існування зазначеного договору оренди землі та уклав з останнім на ту ж саму земельну ділянку площею 4,4760 га, кадастровий номер :00:015:0006 договір оренди землі з метою отримання орендної плати від двох орендарів: ТОВ «Полтава-Сад» та ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» чим ввела в оману останнього.

Так, станом на дату укладання договору оренди землі між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС», який укладений 29.03.2016 року, відповідач-1 (ОСОБА_1А.) особисто отримала аванс за користування земельною ділянкою площею 4,4760 га, кадастровий номер :00:015:0006 за 2016 рік від Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Сад» на підставі укладеного з останнім договору оренди землі від 10.09.2007 року в сумі 2 500,00 грн., що підтверджується відомістю на виплату грошей від 24.12.2015 року та видатковим касовим ордером від 24.12.2015 року. Остаточний розрахунок був проведений з відповідачем-1 (ОСОБА_3) 23.12.2016 року.

Вважають, що договір оренди землі від 29.03.2016 року, укладений між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» має всі ознаки правочину вчиненого під впливом обману і є недійсним на підставі ст.230 Цивільного кодексу України.

Частиною першою ст. 215 Цивільного кодексу Українипередбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1, 3, 5, 6ст. 203 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 1ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першоюст. 638 ЦК Українипередбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. (ч.2 ст.215 ЦК України)

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша аінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). (ч.З ст.215 ЦК України)

Статтею 230 Цивільного кодексу України встановлені правові наслідки вчинення правочину під впливом обману.

Так відповідно до ч.1 ст.230 Цивільного кодексу України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити зчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Постановою пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за №9 від 06.11.2009 року, зокрема п.20 надано розяснення, що вважається правочином, який вчинений під впливом обману.

Так, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадках навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою оману є умисел у діях однієї із сторін правочину.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин. шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв'язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Субєктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача відповідно до ст.. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 12,13, 78-80, 141, 258 268, 352-355 ЦПК України, ст.ст.215,229,230 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Сад" до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Карлівське сільгоспідприємство "ЛОС", третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_2, про визнання недійсним договору оренди землі задовольнити .

Визнати договір оренди землі укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» та ОСОБА_1 від 29.03.2016 року недійсним.

Зобовязати приватного нотаріуса Машівського районного нотаріального округу. Полтавської області ОСОБА_2 скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 29.03.2016 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.04.2016 року, номер запису про інше речове право 14058260.

Стягнути з ОСОБА_1на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Сад» 1600,00 грн. судового збору за подачу позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карлівське сільгоспідприємство "ЛОС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Сад» 1600,00 грн. судового збору за подачу позовної заяви.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Головуючий: А.Г.Потетій