Справа № 143/1604/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Марченко Л.В.

з участю секретаря Горбатюк Т.Б.

розглянувши у судовому засіданні в місті Погребищі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

Встановив:

29.11.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 25 березня 2017 року померла її мати ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-АМ № 375715, актовий запис № 07, після смерті якої відкрилася спадщина яка складається з земельної ділянки.

За життя ОСОБА_3 скористалась правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, і залишила розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. За таких умов, у відповідності до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом.

З метою реалізації свого законного права на отримання спадщини, ОСОБА_1 особисто, у відповідності до статей 1268, 1269 ЦК України, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та подавши всі наявні документи.

Після закінчення терміну, протягом якого спадкоємці звертаються із відповідними заявами про прийняття спадщини, вона на підставі ст. 1298 ЦК України, звернулась до Погребищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори 28.11.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовив. Причиною відмови є те, що відповідно до підпункту 4.15, пункту 4, глави 10, ІІ розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Затвердженого Наказом міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належного майна спадкодавцеві.

Позивачка ОСОБА_1, в судове засідання не зявилась, проте направила до суду свою заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду телефонограму в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності.

Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Беззаперечно встановлено, що ОСОБА_3, яка померла 25 березня 2017 року в с. Довжок, Погребищенського району, Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-АМ № 375715 (а.с.9), була власником земельної ділянки площею 3,2206 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 124124 та звітом з експертної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.13-14). У встановлений законом строк позивачка по справі ОСОБА_1 як єдина спадкоємиця за заповітом, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 12).

Дані правовідносини у системному звязку регулюються:

-ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном;

-ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом;

-ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності;

-ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, ОСОБА_3, яка померла 25 березня 2017 року в с. Довжок, Погребищенського району, Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-АМ № 375715, була власником земельної ділянки площею 3,2206 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 124124 та звітом з експертної грошової оцінки земельної ділянки. У встановлений законом строк позивачка по справі ОСОБА_1 як єдина спадкоємиця за заповітом, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на це майно.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 3,2206 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, Погребищенського району Вінницької області, що належала спадкодавцю ОСОБА_3, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №124124, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією 04.02.2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Погребищенський районний суд.

Суддя