Справа № 235/859/17
Провадження № 2/235/641/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого: Данилів С.В.,

за участю секретаря: Харенко Т.Ю.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в місті Покровську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату.

В обґрунтування позову, який було уточнено 21.03.2017 року, зазначає, що з 26.12.2012 року по 21.01.2017 року він перебував у трудових відносинах з ДП «Красноармійськвугілля», де працював спочатку гірничим майстром з повним робочим днем у шахті, а з 16.04. 2014 року виконуючим обовязки заступника директора по виробництву.

Позивач вказує, що 21.01.2017 року на підставі наказу № 11/к ДП «КУ» від 20.01.2017 року він був звільнений, на підставі ст.36 КЗпП України, у звязку із виходом на пенсію.

Водночас, при звільненні відповідачем не було виплачено йому грошові кошти у сумі 52426,52 грн., належні до виплати при звільненні.

Позивач зазначає, що належні йому суми при звільненні, він отримав:13.02.2017 року - 14933,74 грн.;13.02.2017 року - 27514,86 грн.23.02.2017 року 9977,82 грн.

Оскільки відповідачем у порушення ст. 116 КЗпП України було допущено затримку розрахунку при звільненні, позивач просить стягнути з відповідача у свою користь середній заробіток з 22.01.2017 року по день ухвалення рішення у справі, з урахуванням, що його середньоденний заробіток становив 416,89 грн.

Також позивач звертає увагу суду на те, що оскільки заробітна плата відповідачем виплачувалася з затримкою більше ніж один місяць, відтак він має на стягнення з останнього компенсації за несвоєчасну виплачену заробітну плату, яка згідно наведеного у позовній заяві розрахунку, становить 268,89 грн.

З огляду на вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, що є компенсацією за несвоєчасно виплачену заробітну плату у сумі 268,89 грн., середній заробіток з 22 січня 2017 року по день кінцевого розрахунку, судові витрати, повязані з розглядом справи у суді, у тому числі витрати на надання правової допомоги.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність (а.с. 35).

Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ст.21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Судом встановлено, що згідно записів № 75-77 у трудовій книжці ОСОБА_1, такий з 26.12.2012 року по 21.01.2017 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, та був звільнений за 38 КЗпП України, за власним бажанням, у звязку із виходом на пенсію (а.с. 3).

Згідно довідки № 01-187 від 28.02.2017 року, виданої ДП «Красноармійськвугілля» Відокремлений підрозділ «Шахта «Центральна», вбачається, що після звільнення ОСОБА_1 виплачено за мінусом податків 52426,42 грн., з яких: 14933,74 грн. 13.02.2017 року, 27514,86 грн. 13.02.2017 року, 9977,82 грн. 23.02.2017 року (лікарняний лист за рахунок ФСС (а.с. 28).

Судом встановлено, що на час розгляду справи у суді позивачу у повному обсязі було виплачено заробітну плату, однак із порушенням строків встановлених КЗпП України.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З точки зору закону заходи, встановлені ст.117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, розрахунок розміру середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру заробітної плати за останніх два місяці роботи.

Згідно довідки № 01-128 від 15.02.2017 року, виданої ДП «Красноармійськвугілля» Відокремлений підрозділ «Шахта «Центральна», вбачається, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 416,89 грн., середньомісячна заробітна плата становить 9171,62 грн. (а.с. 26).

Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 06.04.2017 року становить: (7 робочих днів січня 2017 року +20 робочих днів лютого 2017 року +22 робочих дня березня 2017 року + 4 робочих дня квітня 2017 року) 53 х 416,89 грн. = 53 дні х 416, 89 грн. = 22095, 17 грн.

Таким чином з 22.01.2017 року по 06.04.2017 року включно середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 22095, 17 грн.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку за час затримки в розрахунку при звільненні підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача компенсації за несвоєчасну виплачену заробітну плату, суд зазначає наступне.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період.

Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші.

Окрім того, у випадку, якщо заробітна плата працівникові не була виплачена своєчасно і затримання виплати складає один і більше календарних місяці, то за порушення термінів виплати заробітної плати нараховується компенсація, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159.

Згідно п.2 Порядку, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів

З довідки № 01-271 від 21.03.2017 року, виданої ДП «Красноармійськвугілля» Відокремлений підрозділ «Шахта «Центральна», вбачається, що ОСОБА_1 частина заробітної плати за лютий 2016 року - виплачена у квітні 2016 року, а саме: 2185,33 грн. Індекс споживчих цін за березень 2016 року становить 101,0. Тоді компенсація за несвоєчасну виплату зарплати за лютий 2016 року. становить: 2185,33 грн. х (101,0-100):100 = 21,85 грн .- не виплачено;

Аналогічно: компенсація за квітень 2016 року: 3372,25 грн.(заборгованість виплачена у червні 2016 року) х 100,1 (індекс за травень) :100 = 337 грн. - не виплачено;

Компенсація за серпень 2016 року: 5793,03 грн. ( заборгованість виплачена у жовтні 2016 року) х (101,8%-100%):100= 5793,03 х 1,8 (приріст індексу споживчих цін за вересень 2016 року):100= 104,27 грн. - компенсація нарахована і сплачено у жовтні 2016 року у сумі -58,93 грн. Різниця складає: 104,27 грн.-58,93грн.=45,34 грн.

Компенсація за вересень 2016 року: 5096,79гірн. ( заборгованість виплачена у листопаді 2016 року) х (102,8%-100%):100= 5096,79 х 2,8 (приріст індексу споживчих цін за жовтень 2016 року):100= 142,71 грн. - не нараховано і не сплачено.

Компенсація за жовтень 2016 року: 4957,50 грн. ( заборгованість виплачена у грудні 2016 року) х (101,8%-100%):100= 4957,50 х 1,8 (приріст індексу споживчих цін за листопад 2016р.): 100= 89,24 грн. Компенсація нарахована і сплачена у грудні 2016 року у сумі -33,62 грн. Різниця 89,24 грн.-33,62грн.=55,62 гри.

Отже, сума компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, яка є складовою всіх сум від підприємства, які виплачуються в день звільнення, але до цього часу не виплачена відповідачу, становить 268,89 грн., яка також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати відповідно до положень ч.1 ст.79 ЦПК України складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

В матеріалах справи містяться в договір надання правової допомоги, укладений 22.01.2017 року між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2, діючого на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1587 від 24.12.2003 року (а.с.8,15).

Згідно акта виконаних робіт по наданню правової допомоги ОСОБА_1 з розрахунком витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідачів, адвокатом ОСОБА_2 надано правову допомогу ОСОБА_1 на загальну суму 3520 грн. Вказані витрати позивач підтверджено квитанціями № 494903 від 22.01.2017 року та № 494904 від 28.02.2017 року.

З огляду на вищенаведене з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на правову допомогу у сумі 3520 грн.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України у зв'язку з тим, що позивача, на користь якого ухвалено рішення, на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірах, передбачених ст.4 вказаного Закону справи в усіх судових інстанціях, а саме у сумі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (код ЕРДПОУ 32087941) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 січня 2017 року по 06 квітня 2017 року включно у сумі 22 095 (двадцять дві тисячі девяносто пять) гривень 17 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (код ЕРДПОУ 32087941) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату у сумі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 89 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (код ЕРДПОУ 32087941) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, витрати на правову допомогу у сумі 3520 (три тисячі пятсот двадцять) гривень.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (код ЕРДПОУ 32087941) в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривнень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С.В. Данилів