Дата документу 30.03.2017
ЄУ № 12/11/2-2824/11
Провадження №2-в/420/2/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Рожкової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новопсков цивільну справу за заявою приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про відновлення втраченого судового провадження, заінтересовані особи ОСОБА_1, ПрАТ «Страхова компанія «Оранта Лугань», ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Краснолуцького міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №12/11/2-2824/11 за позовом ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, АСК «Оранта Лугань» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області від 16 травня 2013 року (з урахуванням рішення Судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області від 12.09.2013) по справі № 1211/2-2824/11 було задоволено позов ПрАТ «УАСК АСКА» та стягнуто з АСК «Оранта-Лугань» страхове відшкодування у розмірі 24 990 грн., з ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 24 339,72 грн. та з АСК «Оранта-Лугань» та з ОСОБА_3 судові витрати у розмірі по 306,65 грн. з кожного. АСК «Оранта-Лугань» в повному обсязі виконано рішення суду та суму боргу, стягнуту судом, перераховано на розрахунковий рахунок ПрАТ «УАСК АСКА». У відношенні ОСОБА_3 було видано виконавчий документ для примусового виконання, який знаходився на примусовому виконанні у Відділі Державної виконавчої служби Краснолуцького міського управління юстиції. На даний час вказане рішення суду з боку ОСОБА_3 в повному обсязі не виконано, тобто ПрАТ «УАСК АСКА» всього від ОСОБА_4 отримано 1 600 грн. (по 200 грн. було перераховано 23.12.2014, 30.01.2014, 26.02.2014, 13.03.2014, 15.04.2014. 19.05.2014, 16.06.2014, 02.07.2014), таким чином сума боргу становить 23046,37 грн. Перерахування припинилися у звязку з проведенням антитерористичної операції у м.Луганську та частині Луганської області. Матеріали виконавчих проваджень з зони АТО виконавчої службою не вивозились з зони АТО на підконтрольну Україні території, що підтверджується листом УДВС ГТУЮ у Луганської області за вих. №10090/17/2.3 від 14.06.2016. Тим самим права та законні інтереси ПрАТ «УАСК АСКА», як стягувача, порушуються, оскільки вказане рішення суду фактично не виконується. Для відновлення виконавчого провадження або для відкриття нового виконавчого провадження ПрАТ «УАСК АСКА» їм необхідно отримати дублікат виконавчого документа. Суд, який видав вищезазначений виконавчий документ (Краснолуцький міський суду Луганської області), також знаходиться в зоні АТО та метою збереження життя і здоровя суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, роботу Краснолуцького міського суду Луганської області припинено у звязку з неможливістю здійснювати правосуддя із-за бойових дій, що відбуваються в районі розташування суду. Враховуючи, що для видачі дублікату виконавчого документа суду необхідна цивільна справа, розуміючи, що цивільну справу № 1211/2-2824 11 не було передано до Новопсковського районного суду Луганської області, ПрАТ «"УАСК АСКА» вважає, що існує необхідність відновлення втраченого судового провадження по вказаній справі.

Згідно з Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Краснолуцькому міському суду Луганської області, здійснюється Новопсковський районний суд Луганської області.

Представник заявника в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, про дату та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник Краснолуцького міського ВДВС надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї документи, приходить до таких висновків.

В провадженні Краснолуцького міського суду Луганської області знаходилася цивільна справа № 1211/2-2824/11 за позовом ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, АСК «Оранта Лугань» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

16.05.2013 Краснолуцьким міським судом Луганської області було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» у повному обсязі, вирішено: стягнути з АСК «Оранта - Лугань» на користь ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» страхове відшкодування у розмірі 24990 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» страхове відшкодування у розмірі 24339,72 гривень; стягнути у солідарному порядку з АСК «Оранта - Лугань», ОСОБА_2 на користь ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» судовий збір у розмірі 493,30 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень. У задоволенні позову ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішенням судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області від 12 вересня 2013 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія «Оранта Лугань» задоволено частково: рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 16 травня 2013 року змінено, вирішено скасувати дане рішення в частині стягнення у солідарному порядку з АСК «Оранта-Лугань ОСОБА_2 на користь ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» судового збору у розмірі 493,30 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн., та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на користь ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» з ОСОБА_3 та з ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Лугань» судовий збір у сумі по 246 грн. 65 коп. та по 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного. В іншій частині рішення залишено без змін.

Відповідно до ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до ст. 403 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 404 ЦПК України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.

Стаття 408 ЦПК України передбачає, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Зі змісту наявних в матеріалах справи документів, які були надані заявником та отримані судом, з метою захисту прав осіб, які брали участь у справі, суд вважає належними та достатніми докази для відновлення втраченого судового провадження, вважає встановленим зміст рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 16.05.2013 та Апеляційного суду Луганської області від 12.09.2013 у цивільній справі №12/11/2-2824/11.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 402-409 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про відновлення втраченого судового провадження, заінтересовані особи ОСОБА_1, ПрАТ «Страхова компанія «Оранта Лугань», ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Краснолуцького міського управління юстиції, задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження в цивільній справі №12/11/2-2824/11 за позовом ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, АСК «Оранта Лугань» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 16.05.2013 у справі №12/11/2-2824/11 за позовом ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, АСК «Оранта Лугань» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу (повний текст) в наступній редакції:

«Справа № 1211/2-2824/11

Провадження № 2/413/16/13

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 травня 2013 року м. Красний Луч

Краснолуцький міський суд Луганської області в складі

головуючого судді Янцовської Т.М.,

при секретарі Несмашної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красному Лучі справу за позовом ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, АСК «Оранта Лугань» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з заявою про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 18.05.2009 р. ОСОБА_1 на 41 км а/д «Золотоноша Смила» скоїв зіткнення з транспортним засобом «Сканія» д/н НОМЕР_1, якому заподіяв механічні пошкодження, тим самим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Пошкоджений з вини ОСОБА_1 автомобіль «Сканія» під керуванням ОСОБА_5 застрахований ЗАТ «УАСК АСКА» (на теперішній час ПрАТ «УАСК АСКА») відповідно до договору страхування транспортних засобів № 7288792. Випадок визнано страховим, та на рахунок страхувальника перераховано страхове відшкодування в розмірі 49329,72 гривні. Розрахунок страхового відшкодування зроблено на підставі висновку спеціаліста № 22-05-09 від 19.06.2009 р. Цивільна відповідальність ОСОБА_1 застрахована в АСК «Оранта Лугань». Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної з заподіяний збиток. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує встановлену Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Згідно ст. ст. 9, 12 зазначеного Закону обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих 25500,00 гривень, а розмір франшизи не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика. В звязку з чим позивач просить стягнути заборгованість з АСК «Оранта Лугань» на користь ПрАТ «УАСК АСКА» у розмірі 24990,00 гривень, з ОСОБА_1 у розмірі 24339,72 гривні.

У судовому засіданні за клопотанням представника позивача в якості співвідповідача залучена ОСОБА_3

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнав та пояснив, що оскільки ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ОСОБА_3, яка на відповідних юридичних підставах володіє джерелом підвищеної безпеки, та дорожньо-транспортна пригода сталась під час виконання трудових відносин ОСОБА_1, останній не повинен відповідати за позовом, а є неналежним відповідачем.

Представник відповідача АСК «Ортанта Лугань» позов не визнав та пояснив, що звіт № 22-05-09 на підтвердження розміру матеріального збитку, наданий позивачем не може служити належним та допустимим доказом з тих підстав, що даний звіт не відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. В даному випадку звіт складений ОСОБА_6, а печатка ОСОБА_7 ПП ОСОБА_7 не входить до числа сертифікованих користувачів програмного комплексу «Аудатекс». З метою підтвердження вищезазначеного факту ПАТ «СК «Оранта - Лугань» звернулось з запитом до ТОВ «Аудатекс Україна». У відповідь на запит від останнього надійшов лист про відсутність офіційних відносин з ПП ОСОБА_7, а також про відсутність його в переліку офіційних користувачів продукту «Аудатекс». В звіті відсутній контрольний лист, що свідчить про використання неліцензійного програмного продукту «Аудатекс». Фотофіксація пошкоджених складових транспортного засобу «Scania» є малоінформативною. Також в звіті вказані неперекладені на російську мову найменування запчастин, які підлягають заміні та перелік робіт, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, у звязку з чим неможливо встановити, які саме деталі підлягають заміні та які саме необхідно провести роботи, не зазначені каталожні нмери запчастин, які підлягають заміні. Крім того, vin код автомобіля, зазначений в технічному паспорті на автомобіль, в звіті та договорі СТД № 7288792 страхування транспортних засобів від 20.06.2008 не співпадають з одним. Тому у задоволенні позову просять відмовити за необґрунтованістю.

Представник відповідачки ОСОБА_3 позов не визнав з тих підстав, що сума страхового відшкодування позивачем не обґрунтована, оскільки експертиза проведена без законних підстав.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 18.05.2009 р. о 12 год. 00 хв. на 41 км а/д «Золотоноша Смила» мало місце зіткнення двох транспортних засобів ДАФ д/н НОМЕР_2 з участю водія ОСОБА_1 та «Сканія» д/н НОМЕР_1 з участю водія ОСОБА_5

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок того, що водій ОСОБА_1, який керував транспортним засобом ДАФ д/н НОМЕР_2, не вибрав небезпечний інтервал руху, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, якому заподіяв механічні пошкодження.

Обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджені постановою Краснолуцького міського суду Луганської області від 12.06.2009 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Вказана постанова суду не скасована та на даний час набрала законної сили.

Як убачається зі свідоцтва АЕС 133305 про реєстрацію транспортного засобу «Сканія», держномер АЕ 9814 АН, 2005 року випуску, власником зазначеного автомобіля є ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія».

З свідоцтва ВВС 095314 про реєстрацію транспортного засобу ДАФ д/н НОМЕР_2, 2001 року випуску, власником зазначеного автомобіля є ОСОБА_3

Відповідно до договору страхування автотранспортних засобів № 7288792 від 20.06.2008 року, який укладений між ЗАТ «УАСК АСКА» та ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія», останній застрахував автомобіль НОМЕР_3 строком з 20.06.2008р. по 19.06.2009 р.

Відповідно до полісу № ВС/0032989 від 26.06.2008 року, який укладений між АСК «Оранта Лугань» та ОСОБА_8, остання застрахувала цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу - ДАФ д/н НОМЕР_2 за шкоду заподіяну третій особі.

Як убачається з трудового договору між працівником і фізичною особою № 4 від 21.04.2009 р. між субєктом підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму працівників ОСОБА_3 та працівником ОСОБА_1 укладений безстроковий трудовий договір.

Згідно висновку № 22-05-2009 від 19.06.2009 р. про вартість шкоди, причиненої володільцю дорожнього транспортного засобу, який проведено субєктом оцінювальної діяльності ПП ОСОБА_9, вартість ремонтно-відновних робіт транспортного засобу «Сканія» д/н НОМЕР_1 складає 61235,66 гривень, матеріальна шкода, завдана володільцю зазначеного автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди, складає 27778,62 гривень.

Як убачається з страхового акту № 3815 від 20.07.2009 року дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 18.05.2009 року, визнана страховим випадком, та визначено розмір страхового відшкодування у сумі 49329,72 гривень.

Відповідно до платіжних доручень від 14.09.2009 р., 02.10.2009 р., 05.10.2009 р., 06.10.2009 р., 07.10.2009 р. ТОВ «Торгівельно-транспортної компанії» перераховано страхового відшкодування на загальну суму 49329,72 гривні.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач для підтвердження розміру шкоди надав висновок № 22-05-2009 від 19.06.2009 р. про вартість шкоди, причиненої володільцю дорожнього транспортного засобу, який проведено субєктом оцінювальної діяльності ПП ОСОБА_9 Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували проти такого висновку спеціаліста, посилаючись на його неналежність, але не надали ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень, тому суд відповідно до вимог ст. ст. 212, 213 ЦПК України ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач у порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України ухилився від доведення обставин, на які посилався.

Суд вважає, що розмір шкоди, завданої автомобілю НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підтверджується висновком № 22-05-2009 від 19.06.2009 р. який проведено субєктом оцінювальної діяльності ПП ОСОБА_9, оскільки відповідачами не спростований. Позивач надав суду докази щодо розміру шкоди, які не спростовано відповідачами, і сумнівів у доказах у суду не виникло.

Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим, не є належним відповідачем у справі, а тому у задоволенні вимог про стягнення з нього збитків необхідно відмовити.

Оскільки відповідачка ОСОБА_3 як власник автомобіля, яким керував відповідач ОСОБА_1, із вини якого сталося ДТП, має відповідати за дії своїх працівників, на підставі полісу застрахувало свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами у страховика АСК «Оранта-Лугань», тому згідно з вимогами ст. ст. 3, 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідальність із відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, слід покласти на страхувальника, з якого й підлягає стягненню на користь позивача завдана матеріальна шкода.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до п.22.1., п.22.2 ст.22 Закону України Про обовязкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Отже, володілець джерела підвищеної небезпеки ОСОБА_3 має відшкодувати позивачу вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу.

Так, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, відповідно до полісу № ВС/0032989 від 26.06.2008 року, який укладений між АСК «Оранта Лугань» та ОСОБА_8, складає 25500 гривень, франшиза 510 гривень. Тому сума, яку необхідно стягнути з відповідача АСК «Оранта-Лугань» складає 24990 гривень (25500 гривень 510 гривень). З відповідачки ОСОБА_3 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме 24339,72 гривень (49329,72 гривень 24990 гривень).

На підставі викладеного суд вважає, що вимоги, предявлені до ОСОБА_3, АСК «Оранта Лугань» є обґрунтованими та такими, о підлягають задоволенню. Позовні вимоги, предявлені до ОСОБА_1 задоволенню не підлягають за необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, ст. ст. 993, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» до ОСОБА_2, АСК «Оранта Лугань» про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з АСК «Оранта Лугань» на користь ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» страхове відшкодування у розмірі 24990 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» страхове відшкодування у розмірі 24339,72 гривень.

Стягнути у солідарному порядку з АСК «Оранта Лугань», ОСОБА_2 на користь ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» судовий збір у розмірі 493,30 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень.

У задоволенні позову ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:».

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Апеляційного суду Луганської області від 12.09.2013 у справі №12/11/2-2824/11 за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ПАТ „ Страхова компанія «Оранта-Лугань на рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 16 травня 2013 року за позовом ПАТ „Українська акціонерна страхова компанія „АСКА до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ПАТ „ Страхова компанія «Оранта-Лугань про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу (повний текст) в наступній редакції:

«Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_10

Доповідач - Галан Н.М.

Справа № 1211/2-2824/11

Провадження № 22ц/782/3024/13

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2013 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

Головуючого: Галан Н.М.,

суддів: Лісіциної А.І., Фарятьєва С.О.,

при секретарі: Гайворонській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луганську цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ПАТ „ Страхова компанія «Оранта-Лугань на рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 16 травня 2013 року за позовом ПАТ „ Українська акціонерна страхова компанія „АСКА до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ПАТ „ Страхова компанія «Оранта-Лугань про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА

У жовтня 2011 року позивач- ПАТ „Українська акціонерна страхова компанія „АСКА, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачів на його користь 49329,72грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 493,30грн. грн. судового збору.

Рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області від 16 травня 2013 року позовні вимоги ПАТ " Українська акціонерна страхова компанія АСКА були задоволено. З АСК «Оранта-Лугань» стягнуто на користь позивача в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної відшкодуванням збитків у порядку регресу грошові кошти в розмірі 24990 грн., з ОСОБА_3 на користь позивача стягнуто 24339,72грн., а також з АСК «Оранта-Лугань» та ОСОБА_3 солідарно стягнуто судовий збір у сумі 493грн.30коп. У позові ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» до ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт АСК «Оранта-Лугань» просить скасувати рішення суду,в частині стягнення з них страхової суми та судових витрат, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині, мотивуючи порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення зявившихся осіб, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до положень ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обгрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Як вірно встановлено у судовому засіданні та не оспорюється сторонами, 18.05.2009 року сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями НОМЕР_4, що належить на праві власності ТОВ «Торгово-транспортна Компанія». та автомобілем НОМЕР_5, який належить ОСОБА_3

На підставі договору добровільного страхування наземного транспорту, укладеному між ПАТ „Українська акціонерна страхова компанія „АСКА і ТОВ «Торгово-транспортна Компанія». від 20.06.2008 року було застраховано майнові інтереси останнього, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом.

На підставі полісу № ВС/0032989 від 26.06.2008р, укладеному між АСК „ Оранта-Лугань». Та ОСОБА_8. було застраховано цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу ДАФ д/н НОМЕР_6 за шкоду, заподіяну третій особі.

Згідно постанови Краснолуцького міського суду Луганської області від 25 липня 2008 року винним у скоєнні ДТП було визнано ОСОБА_11, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ВАТ „НФСК Добробут , згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.02.2008 року.

ПАТ УАСК „АСКА в рахунок страхового відшкодування автомобіля ТОВ «Торгово-транспортна компанія» було виплачено 49329,72грн. 11.02.2010 року позивачем була направлена претензія до АСК „ Оранта-Лугань як співвідповідачу, на виплату страхового відшкодування в порядку регресу,через те,що шкода була відшкодована позивачем,а співвідповідач є тією особою,яка на підставі договору цивільно-правової відповідальності, укладеного з відповідачем ОСОБА_3, повинен прийняти на себе, як страховик, зобов'язання забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної третій особі дорожньо-транспортної пригоди, тобто сплатити 24 990 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто) гри. 00 коп., а решту суми, а саме 24339,72грн.позивачу повинен сплатити відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Вказані обставини не підлягають доказуванню, бо ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постановусуду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Суд першої інстанції, пославшись на вимоги ст.ст.1187,1188,1191,1194 ЦК України та п.22.1 Закону України „Про обовязкове страхування наземних транспортних засобів визначив, що при настанні страхового випадку, страховик(в даному випадку ПАТ „Українська акціонерна страхова компаня АСКА"), відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю та майну третьої особи.

Таким чином, заподіяна матеріальна шкода була відшкодована потерпілому позивачем у повному обсязі, а ПАТ « Страхова компанія Оранта-Лугань» є тією особою, яка на підставі договору цивільно-правової відповідальності, укладеного з ОСОБА_3, повинно прийняти на себе, як страховик, зобовязання забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, тобто сплатити страхове відшкодування.

Ліміт відшкодування матеріальної шкоди, передбачений договором цивільно-правової відповідальності складає 25500грн., без врахування франшизи.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що страхова компанія несе відповідальність в межах лімітів відповідальності страховика, а згідно ст.1194 ЦК України у разі, якщо особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно ст..993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки, АСК «Оранта-Лугань» несе відповідальність лише в межах лімітів відповідальності, то залишок суми матеріальної шкоди, підлягає стягненню з винної особи, тобто з ОСОБА_3

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не можуть бути взяті до уваги, оскільки винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_1, який на час скоєння ДТП знаходився у трудових відносинах з ОСОБА_3

Згідно ж ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

ОСОБА_3 не оспорюється факт того, що ОСОБА_1 скоїв ДТП під час виконання ним своїх трудових обовязків.

Дані обставини підтверджуються і доказами, наданими сторонами, а саме:трудовим договором, укладеним між працівником та фізичною особою (а.с.64-65), подорожнім листом (а.с.69).

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про скасування рішення в повному обсязі стосовно не лише її, а і стосовно АСК «Оранта-Лугань», оскільки ОСОБА_3 не надано суду документів, які б посвідчували її повноваження на представництво інтересів АСК «Оранта-Лугань», що суперечить вимогам ст..42 ЦПК України.

Посилаючись на той факт, що Звіт № 22-05-09 про оцінку транспортного засобу від 19.06.2009р. було складено з використанням програмного продукту «Аудатекс», але при цьому ПП ОСОБА_7 не є офіційним користувачем продукту «Аудатекс», апелянти вважають, що даний доказ вважається неналежним та недопустимим доказом.

Однак, судова колегія не може погодитись з даним доводом, оскільки використання програмного продукту «Аудатекс» ПП ОСОБА_7 без офіційних відносин, а також його (ОСОБА_7П.) відсутність в переліку користувачів продукту «Аудатекст» не є підставою для визнання звіту про оцінку транспортного засобу неналежним та недопустимим доказом.

Ст.58 ЦПК України визнано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст..59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

З матеріалів справи вбачається, ТОВ «Торгово-транспортна компанія» звернулась до ПП ОСОБА_7 з замовленням про встановлення вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля НОМЕР_7.

ПП ОСОБА_7 має сертифікат № 8274/09 субєкта оціночної діяльності, виданий Фондом Держ.майна України, дійсний до 11.02.2012р.

Таким чином, звернення про оцінку шкоди, заподіяної майну ТОВ «Торгово-транспортна компанія» є законним.

Відповідно ст..60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Апелянти, не погоджуючись з сумою матеріальної шкоди, сплаченої позивачем, в супереч вимогам ст..60 ЦПК України не надали доказів, які б спростували висновок суду в цій частині.

Судова колегія не може погодитись з доводом апелянта ОСОБА_3 про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач не змінював своїх позовних вимог

Ст.33 ЦПК України передбачено, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Після заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку.

В судовому засіданні від 14.05.2012р. ОСОБА_3 було залучено до участі у справі у якості співвідповідача.

Клопотання про розгляд справи спочатку, ОСОБА_3 або її представником у судовому засіданні заявлено не було.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив надані сторонами докази по справі, надав їм вірну юридичну оцінку, вірно встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та вірно застосував до них норми матеріального та процесуального прва.

Однак, на ряду з наведеним судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов помилкового висновку при вирішенні питання про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору, а тому судова колегія вважає за необхідне переглянути розмір стягнутих судових витрат.

Ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно ст. 309 ЦПК України апеляційний суд може змінити рішення суду першої інстанції у разі порушення або неправильного застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.209,303,307,309 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Лугань» задовольнити частково.

Рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 16 травня 2013 року змінити, скасувати в частині стягнення у солідарному порядку з АСК «Оранта-Лугань», ОСОБА_2 на користь ПАТ «Українська акціонерна страхова компаня «АСКА» судового збору у розмірі 493,30 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120грн., та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на користь ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» з ОСОБА_3 та з ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Лугань» судовий збір у сумі по 246грн.65коп. та по 60грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного. В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набуває чинності негайно, але може бути оскаржене у продовж 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:»

Рішення може бути оскаржено лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Стеценко