У Х В А Л А

14.12.2017 Справа №1915/20131/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О.М.,

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі, цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на бездіяльність головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу,

В С Т А Н О В И В :

Заявник публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» звернулося в суд із скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Посилаючись на те, що державним виконавцем по виконавчому провадженні №51585945 було порушено вимоги статті 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкоджено процесу виконання виконавчого провадження, а саме не здійснені усі необхідні дії, які передбачені законом. Також державний виконавець недбало поставився до своїх прямих обовязків, які були покладені на нього державою, що призвело до порушення прав ПАТ «РОДОВІД БАНК». У звязку з цим просить, визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та скасувати постанову головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області по виконавчому провадженню №51585945 від 30.03.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу.

Представник заявника у судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги скарги підтримує повністю, посилаючись на мотиви викладені у ній, та просить скаргу задовольнити.

Головний державний виконавець Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у судове засідання не зявився, однак подали заяву про розгляд справи без їх участі.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Судовий контроль за виконанням судових рішень врегульовано положеннями розділу VII ЦПК України.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що 26 лютого 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення про задоволення частково позов публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 965,83 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1 231,74 грн.

10 червня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було видано виконавчий лист №1915/20131/2012, за якими встановлено стягнути з боржника ОСОБА_2 в користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 965,83 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1 231,74 грн.

30.03.2017 р. головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, з тих підстав, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Встановлено, що дану постанову ПАТ «Родовід Банк» отримав кур'єрською поштою 10.11.2017 р.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець має права визначенні статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно постанови ВП №51585945 від 12.12.2017 р., начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, скасовано документ «Постанову про повернення виконавчого документу стягувачу» від 30.03.2017 р. при примусовому виконанні виконавчого листа №1915/20131/2012, виданий 10.06.2013 р.

За таких обставин, враховуючи, що скасовано постанову головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області по виконавчому провадженню №51585945 від 30.03.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу, суд приходить до переконання, що слід відмовити у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на бездіяльність головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 210, 294, 296, 386 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на бездіяльність головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_4