Справа № 212/196/17-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2017 року м. Кривий ОСОБА_1
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Колочко О.В.,
за участю секретаря судового засідання Деменко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - виконавчий комітет Покровської районної у місті Кривий ОСОБА_1 про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,
12 січня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом. В обґрунтування якого зазначила, що вона є власником квартири №93 будинку №81 на мкрн.5-й Зарічний в м. Кривий Ріг, на підставі договору купівлі-продажу від 21 лютого 1996 року, зареєстрованого у Криворізькому бюро технічної інвентаризації в реєстрі за №16-п-557-557. У спірній квартирі зареєстровані її син ОСОБА_4 та відповідач, її чоловік, ОСОБА_3. Шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03.10.2016. Відповідач з березня 2014 року не проживає у вищевказаній квартирі, перешкод в користуванні квартирою відповідачу вона не чинить, особистих його речей в квартирі не має. Зазначає, що їй важко сплачувати комунальні послуги у звязку з чим звернулася до суду про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою 93 будинку 81 по мкрн. 5-й Зарічний в м. Кривий Ріг, та зняти його з реєстраційного обліку.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення, з наслідками прийняття заочного рішення ознайомлена.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення.
Представник третьої особи по справі до суду не зявився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила прийняти рішення згідно чинного законодавства.
Суд, вислухавши позивача, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які кожний окремо показали, що відповідач не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з березня 2014 року, його особистих речей в квартирі не має, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до такого висновку.
Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 21 лютого 1996 року ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1 (а.с.10-11).
27 вересня 1996 року в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ОСОБА_1 «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» квартира АДРЕСА_2 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 (а.с.11 зворотній бік).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03.10.2016 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Рішення набрало законної сили 07.12.2016 (а.с. 6).

Як вбачається з довідки №310 від 11.01.2017 Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби в квартирі №93 будинку№81 по мкрн. 5-й Зарічний в м. Кривий Ріг зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, 26.10.1995року народження, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартирі №93будинку №81 по мкрн. 5-й Зарічний в м. Кривий Ріг не проживає з березня 2014 року, що підтверджується актом складеним ТОВ «УЮТ-2011» (а.с.8).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, ч. 1 ст. 317 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування, розпоряджання своїм майном незалежно від місця проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Відповідно до п. 14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб від 16 січня 2003 року, на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням чи права власності на квартиру, особа знімається з реєстраційного обліку.

На думку суду, позивачем надано достатній обсяг доказів, які підтверджують, реєстрація в квартирі відповідача чинить позивачу як власнику помешкання, перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю.

Ґрунтуючись на вищевказаному, аналізуючи зібрані в справі докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 93 в будинку № 81 по мікрорайону 5-й Зарічний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в іншій частині, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом, зокрема на підставі рішення суду про виселення особи з житлового приміщення або визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 317, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 10, 60, 169, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - виконавчий комітет Покровської районної у місті Кривий ОСОБА_1 про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування квартирою № 93 будинку № 81, мікрорайон 5-й Зарічний в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О. В. Колочко