АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Саліхова В.В., Шкоріної О.І.

при секретарі: Горак Ю.М.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду позовом до районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення коштів.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року та постановити нову про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду позовом до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення коштів.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху, оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема позивачу необхідно було вирішити питання щодо залучення осіб у якості учасників даного спору, відносно яких до матеріалів справи додано докази та вбачається в тексті позовної заяви.

Копію зазначено ухвали ОСОБА_3 отримала 19 жовтня 2017 року, але недоліки зазначені в ухвалі суду не усунула.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Проте, колегія суддів не може в повній мірі погодитись із таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Справа №756/13622/17-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/12449/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Васалатій К.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції Стрижеус А.М.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Як убачається з матеріалів справи, подана позовна заява відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України, в ній зазначені позивач та відповідач, місце їх знаходження, викладений зміст позовних вимог та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зазначаються докази, визначено ціну позову, а тому суд першої інстанції не мав правових підстав для повернення позовної заяви позивачу

Діючий цивільний процесуальний Кодекс надає можливість позивачу вільно викласти обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, і зазначити ті докази, які він вважає за необхідне. На стадії прийняття позовної заяви суд позбавлений можливості зробити висновок про достатність або недостатність наявних або зазначених позивачем доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 31 ЦПК України, позивач протягом усього часу розгляду справи має право уточнити свої позовні вимоги, а суд у судовому засіданні може уточнити обставини судового спору, якщо вважає, що вони не чітко викладені у позовній заяві.

Відповідно до ч. 6 ст. 130 ЦПК України, у разі якщо спір не врегульованого у порядку визначеному частиною третьою цієї статті, суд уточнює позовні вимоги, вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі

Зокрема, у попередньому судовому засіданні у позивача суд повинен з'ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимог (який спосіб захисту свого права він обрав).

Про це ж саме йдеться і у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12 червня 2009 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, оскільки в попередньому судовому засіданні (до початку розгляду справи по суті, якщо б попереднє судове засідання не проводилося) позивач мав право уточнити свої позовні вимоги.

За таких обставин, колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року на підставі ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню із передачею питання до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року - скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: