Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3328/17
Провадження № 2/553/1433/2017
У Х В А Л А

Іменем України

13.12.2017 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ГАЙТОТИ ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Подільського ВДВС м. Полтава ГТУЮ Полтавської області, третя особа - ОСОБА_3 про зарахування добровільно сплачених сум у рахунок погашення заборгованості по аліментам та звільнення від сплати заборгованості по аліментам , -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 до Подільського ВДВС м. Полтава ГТУЮ Полтавської області, третя особа - ОСОБА_3 про зарахування добровільно сплачених сум у рахунок погашення заборгованості по аліментам та звільнення від сплати заборгованості по аліментам, в якій позивач вказує, що перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 14.12.2005 року по 18.03.2016 року. На початку 2007 року вони проживали окремо через суперечки та ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання їх спільної доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення суду виданий виконавчий лист, який був пред'явлений до виконання. Оскільки згодом вони примирились та з 2008 року по 2015 рік проживали однією сім'єю, дружина звернулась до ВДВС з заявою про повернення виконавчого листа, який повторно пред'явила для виконання 31.03.2017 року, державний виконавець нарахував заборгованість за період з 23.03.2017 по 01.10.2017 рок в сумі 17200 грн. Під час спільного проживання він утримував доньку, продовжував виконувати цей обов'язок з 01.2015 року по 07.2017 року, перераховуючи кошти на утримання дитини на ім'я ОСОБА_3 в розмірі від 100 до 300 США щомісячно, проте державний виконавець відмовив у зарахуванні цих виплат в рахунок погашення заборгованості, з липня 2017 року він сплачує аліменти, перераховуючи відповідачу кошти в сумі по 400 грн. щомісяця.

Просить зарахувати добровільно сплачені позивачем суми в рахунок погашення заборгованості по аліментам за період з січня 2015 року по липень 2017 року та звільнити ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментам у період з березня 2014 року по січень 2015 року на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_6 в розмірі 400 грн. щомісячно, які були стягнуті згідно виконавчого листа № 2-226/2007 від 13.03.2007 року.

Як вбачається, позовна заява ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 оформлена без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачем неконкретизовано зміст позовних вимог - не зазначено яку суму коштів, та в який спосіб має зарахувати в рахунок погашення заборгованості, не обґрунтовано правових підстав цих вимог та не зазначено доказів спору з цього питання, з огляду на те, що підставою для відмови у вчиненні таких дій державним виконавцем стала відсутність в його розпорядженні відповідних платіжних фінансових документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачем до позовної заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору за одну вимогу, тоді як прохальна частина фактично містить дві вимоги немайнового характеру (про зарахування добровільно сплачених сум та про звільнення від сплати аліментів), за кожну з яких відповідно до ч. 3 ст. 6 Законом України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року судовий збір сплачується окремо за ставками, встановленими в ст. 4 зазначеного Закону для позовних вимог немайнового характеру для фізичної особи у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" становить 640 грн. 00 коп.

Крім того, при зверненні до суду з даним позовом позивачем не враховано, що відповідно до ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до провадження виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлений інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому, за змістом п. 5 ч. 1 ст. 18 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, підсудні Місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, підлягають оскарженню учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до провадження виконавчих дій в порядку, визначеному ст. 383 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ГАЙТОТИ ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Подільського ВДВС м. Полтава ГТУЮ Полтавської області, ОСОБА_3 про зарахування добровільно сплачених сум у рахунок погашення заборгованості по аліментам та звільнення від сплати заборгованості по аліментам залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Попередити позивача, що у разі неусунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_7