_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/9946/17
УХВАЛА

18.12.2017 року суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «УкрСиббанк», ПАО «Дельта-Банк», третя особа ОСОБА_2 «про стягнення моральної шкоди»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 предявив позов до АТ «УкрСиббанк», ПАО «Дельта-Банк» та в позовній заяві просить:

1.«Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору як інваліда ІІ групи (відповідно до п.9 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»);

2.Стягнути з Відповідача1, Відповідача2 солідарно на користь ОСОБА_1 компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 23 655 878 (Двадцять три мільйони шістсот пятдесят пять тисяч вісімсот сімдесят вісім) грн 40 коп.

3.Відповідно до статті 377-1 ЦПК, ч. 1 та ч. 2 статті 62 ЦПК, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово обмежити право виїзду відповідачів за межі України.

4.В якості матеріального забезпечення, накласти арешт на все рухоме і не рухоме майно відповідачів».

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа була розподілена судді Літвіновій І.А.

На час надходження позовної заяви ОСОБА_1 до суду Цивільний процесуальний кодекс України діяв в редакції від 03.08.2017 року, положеннями якого й керувався суддя при здійсненні перевірки форми, змісту, порядку подання позовної заяви ОСОБА_1

За загальними правилами, встановленими ч. 2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

При перевірці підсудності справи Київському районному суду м. Одеси, було встановлено, що позивач ОСОБА_1 найменування відповідачів у вступній частині позову зазначив як АТ «УкрСиббанк» та ПАО «Дельта-Банк».

Правила написання найменувань юридичних осіб встановлені наказом Міністерства юстиції України № 368/5 від 05.03.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 5 березня 2012 р. за № 367/20680 «Про затвердження Вимог написання найменування юридичної особи, її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, крім організації профспілки».

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного акту, вимоги до написання найменування юридичної особи, її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, крім організації профспілки встановлюються відповідно до частини сьомої статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Найменування юридичної особи повинно містити інформацію про її організаційно-правову форму (крім органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, державних, комунальних організацій, закладів, установ) та назву.

Організаційно-правова форма юридичної особи визначається відповідно до класифікації організаційно-правових форм господарювання, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері технічного регулювання.

П. 1.8. «Вимог написання найменування юридичної особи, її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, крім організації профспілки», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 368/5 від 05.03.2012, визначено, що найменування відокремленого підрозділу повинно містити слова "відокремлений підрозділ" ("філія", "представництво" тощо) та вказувати на належність до юридичної особи, яка створила зазначений відокремлений підрозділ. Написання найменування відокремленого підрозділу юридичної особи здійснюється відповідно до вимог, установлених пунктами 1.1-1.2, 1.4-1.7 цього розділу та розділами II-III цих Вимог.

Позивач ОСОБА_1 «Відповідача 1» за заявленими ним вимогами йменує, як «АТ «УкрСиббанк», та вказує місцезнаходження цієї юридичної особи в Київському районі міста Одеси по вул. Р.Кармена, 21-А.

Позивач ОСОБА_1 «Відповідача 2» за заявленими ним вимогами йменує, як «ПАО «Дельта-Банк», та вказує місцезнаходження цієї юридичної особи в місті Києві.

Позивачу слід звернути увагу, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Однією з ознак юридичної особи є її участь у цивільному обороті від свого імені. Кожна юридична особа має своє найменування, юридична особа повинна мати місцезнаходження та мати здатність бути позивачем або відповідачем у суді. Правоздатність і дієздатність юридичних осіб виникає з моменту її державної реєстрації.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15 травня 2003 р. створена автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб підприємців -Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

При перевірці реєстраційних даних відповідачів за позовом ОСОБА_1, встановлено, що юридична особа із повним найменуванням «АТ «УкрСиббанк», яка б знаходилася в місті Одесі, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України не значиться. Також в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України не значиться й юридична особа із повним найменуванням ПАО «Дельта-Банк».

Даний реєстр містить відомості про наявність в переліку зареєстрованих юридичних осіб особи з найменуванням «ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК» (АТ «УКРСИББАНК»), з місцем знаходження за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, та особи з найменуванням «ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» (АТ «ДЕЛЬТА БАНК»), з місцем знаходження за адресою: м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві при обґрунтуванні права на вибір підсудності послався лише на ч. 14 ст. 110 ЦПК України. Однак, враховуючи, що в описовій частині заяви позивач неодноразово посилався на порушення його прав, як споживача, була здійснена перевірка можливості застосування до позивача правила ч. 5 ст. 110 ЦПК України, яким встановлено право предявити позов про захист прав споживача за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

З метою одержання належних доказів щодо місця реєстрації позивача ОСОБА_1 та перевірки інформації, яка міститься у позовній заяві, з територіального органу ВАДР судом витребувано відповідну інформацію.

14 грудня 2017 року суддею одержано довідку ВАДР ГУ ДМС України в Одеській області від 08.12.2017, якою підтверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт: КК558891, виданий 18.01.2001 р. Київським РВ м. Одеси, станом на цей час значиться зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_2/І, кв. 52.

Адреса реєстрації місця проживання позивача територіально відноситься до Київського району міста Одеси.

Однак, суддя прийшов до висновку, що позивач помилково керується правами, наданим процесуальним законом споживачу. В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на порушення його прав, як поручителя за кредитним договором.

Виступаючи поручителем за договором поруки позивач помилково вважає себе споживачем банківських послуг. При цьому позивач не врахував, що порука є способом забезпечення зобовязань боржника перед кредитором і має похідну правову природу від правовідносин, що виникають з кредитного договору. Поручитель за змістом договору поруки не є споживачем послуг банку з кредитування, а, навпаки, є особою, яка своєю відповідальністю забезпечує відповідальність боржника у договорі споживчого кредиту, тобто споживача. Договір поруки не є договором на придбання, замовлення, використання продукції для особистих потреб, не повязаних з підприємницькою діяльністю, виконанням обовязку найманого працівника, або договором про намір здійснити такі дії. Отже, поручитель не може розглядатись у договорі поруки як споживач послуг банку, а тому у цих правовідносинах на нього не поширюються дія Закону України «Про захист прав споживачів» (висновок Верховного Суду України у постанові по справі №6-1718цс17 від 15.11.2017р.).

Отже, враховуючи, що серед заявлених позивачем ОСОБА_1 відповідачів жоден не знаходиться в Київському районі міста Одеси, а позивач не може користуватися правами, наданими споживачу, суддя приходить до висновку про непідсудність справи за позовом ОСОБА_1 Київському районному суду м. Одеси.

Пунктом 11 ч. 1 Перехідних положень Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 15.12.2017 р., яка діє на цей час, встановлено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 подана до суду без додержання відповідних вимог Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 03.08.2017 року, яка діяла до набрання чинності новою редакцією Кодексу, позовна заява ОСОБА_1 може бути повернута, у звязку із порушенням правил підсудності.

Наслідки порушення правил підсудності в редакції ЦПК України від 03.08.2017 року, яка діяла на час подання до суду позовної заяви ОСОБА_1, встановлювалися ч. 1 статті 15, відповідно до якої, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

За правилами п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України в редакції від 03.08.2017 р., заява підлягає поверненню заявнику у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Керуючись п. 11 ч. 1 Перехідних положень Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 15.12.2017 р., ч. 1 ст. 15, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України в редакції від 03.08.2017 року, що діяла на час вчинення позивачем процесуальної дії, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «УкрСиббанк», ПАО «Дельта-Банк», третя особа ОСОБА_2 «про стягнення моральної шкоди» повернути позивачеві для подання до належного суду.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя Літвінова І. А.