Справа № 602/177/17
Провадження № 2-р/602/5/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2017 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого РАДОСЮКА А. В.

при секретарі ЯБЛОНСЬКІЙ М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці заяву начальника Києво - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про роз'яснення рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 24.04.2017 року по справі № 602/177/17,-

встановив:

04 грудня 2017 року начальник Києво - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся до суду із заявою про роз'яснення рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 24.04.2017 року по справі № 602/177/17, мотивуючи свої вимоги тим, що на примусовому виконанні у Києво - Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 602/177/17 виданого 17.07.2017 року Лановецьким районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 100 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15 березня 2017 року, дане рішення є незрозумілим для державного виконавця, оскільки не зрозуміло чи зобов'язаний державний виконавець при нарахуванні заборгованості по аліментах враховувати приписи п.2 ст.182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ,ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та робити відповідні нарахування не зважаючи на те, що рішенням суду встановлений розмір аліментів складає 100 гривень на місяць.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду від позивача та третьої особи надійшли заяви, в яких вони просить розгляд справи проводити у їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.3 ст.221 ЦПК України, заява про розяснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що подання підлягає до задоволення з таких підстав.

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 100 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15 березня 2017 року до досягнення дітьми повноліття та 640 гривень 00 копійок судового збору.

28.08.2017 року старшим державним виконавцем Києво - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження №54583189 з виконання виконавчого листа № 602/177/17, виданого Лановецьким районним судом Тернопільської області 17.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 100 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15 березня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Пунктом 21Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»передбачено, що відповідно достатті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз'яснення рішення це більш повний, ясний, зрозумілий виклад тих фрагментів рішення, які здебільшого знаходяться у резолютивній частині та розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.

Із заяви слідує, що для державного виконавця не зрозуміло чи зобов'язаний він при нарахуванні заборгованості по аліментах враховувати приписи п.2 ст.182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ,ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та робити відповідні нарахування не зважаючи на те, що рішенням суду встановлений розмір аліментів складає 100 гривень на місяць.

Суд вважає, що рішення є незрозумілим для виконання, а тому його слід розяснити.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, беручи до уваги, що рішення суду є незрозумілим а саме: чи зобов'язаний державний виконавець при нарахуванні заборгованості по аліментах враховувати приписи п.2 ст.182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ,ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та робити відповідні нарахування не зважаючи на те, що рішенням суду встановлений розмір аліментів складає 100 гривень на місяць, суд вважає, що заяву начальника Києво - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про роз'яснення рішення слід задовольнити.

Керуючись ст. 221, п.12 ч.1 ст.293 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву начальника Києво - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про роз'яснення рішення Лановецького районного суду від 24 квітня 2017 року у цивільній справі № 602/177/17-задовольнити.

Роз'яснити, що встановлений рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області розмір аліментів складає 100 гривень на кожну дитину щомісячно, які слід стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2.

ОСОБА_2 вправі звернутись до суду із позовною заявою про

зміну розміру аліментів.

Дана ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А. В. Радосюк