Номер провадження: 22-ц/785/140/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Станкевича В.А., Сидоренко І.П.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (,місцезнаходження:49094,м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,буд.50) на користь ОСОБА_2 (ІІН: НОМЕР_1, місце проживання: 65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 6.13, кв.5) безпідставно отримані грошові кошти у сумі 10 038, 25 (десять тисяч тридцять вісім гривень 25 копійок).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (,місцезнаходження: 49094,м.Дніпро,вул.Набережна Перемоги,буд.50) на користь ОСОБА_2 (ІІН: НОМЕР_1, місце проживання: 65091, м. Одеса, вул. Разумовська, б. 13, кв.5) суму понесених судових витрат, судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» подало до судуапеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2016 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 в період з 09.09.2010 року по березень 2016 року, на підставі трудового договору № 00-КП-2010/1226, працював у ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» на посаді водія у відділенні №55 за адресою: м. Одеса, вул. Щорса, 125.

07.90.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого водій ОСОБА_2 був зобовязаний забезпечувати збереження ввірених йому матеріальних цінностей.

15.12.2015 року при інкасації відділення ПАТ «Приватбанк» №30 було виявлено відсутність сейф-пакета для підкріплення відділення з грошовими коштами в сумі 7600 доларів США та 800 Євро.

З висновків службового розслідування, наданих представником відповідача, вбачається, що комісія прийшла до висновків про те, що ймовірно вважати, що зникнення сейф-пакету для підкріплення відділення №30 м. Одеси с грошовими коштами в сумі 7600 доларів США та 800 євро відбулось з вини водіїв-інкасаторів-охоронців ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Наказом ПАТ «КБ «ПРИВАТ БАНК» № ZAKL-2016/1-6603690 від 23.03.2016 року позивача звільнено з посади водія-інкасатора-охоронця на підставі п.2 ст.41 КЗпП України. З тексту даного наказу вбачається, що в результаті втрати сейф-пакета з грошовими коштами в сумі 7600 доларів США та 800 Євро, банком прийнято рішення розподілити дану нестачу на трьох інкасаторів в солідарному порядку, в тому числі і на позивача.

Відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» № 05.0.0.0/6-6825010 від 09.06.2016 року, по філії Южненського ГРВ ПАТ КБ «Приватбанк» був встановлений факт втрати сейф-пакету з грошовими коштами водієм-інкасатором-охоронцем ОСОБА_2 Загальна сума збитків ПАТ КБ «Приватбанк» склала 2442,47 доларів США.

У звязку з цим, ПАТ КБ «Приватбанк» в період 29.12.2015 року по 01.04.2016 року здійснювало примусове списання грошових коштів з рахунку позивача, в якості погашення нестачі за фактом втрати сейф-пакету, що підтверджується виписками по рахункам ОСОБА_2, наданими представником відповідача. Згідно з даними виписками, в рахунок погашення нестачі за фактом втрати сейф-пакету, з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було списано 10038,25 гривень.

В лютому 2016 року ОСОБА_2 дізнався про те, що у нього, з 29.12.2015 року наявна заборгованість перед відповідачем по двом кредитним договорам. Так по кредитному договору № PB.EUR.WWQCLO.130829 від 29.12.2015 року наявна заборгованість у сумі 266,66 Євро. Даний кредит виданий строком до 31.12.2999 року на споживчі цілі. По кредитному договору № PB.USD. WWQCLO.13082907 від 29.12.2015 року наявна заборгованість у сумі 2446,54 доларів США. Даний кредит виданий строком до 31.12.2999 року на споживчі цілі.

Про наявність у позивача заборгованості по двом вказаним кредитним договорам ОСОБА_5 дізнався із своєї кредитної історії, а також роздруківки банку щодо інформації про кредитні договори.

Проте, вказані кредитні договори між сторонами ніколи не укладались.

На момент нестачі грошових коштів, тобто станом на 16.12.2015 року, за офіційним курсом НБУ, розмір шкоди, яка, на думку відповідача, була завдана ОСОБА_2 банку становить 66278,90 (шістдесят шість тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 90 копійок, а середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 становила 8078,52 (вісім тисяч сімдесят вісім) гривень 52 копійки, що підтверджується довідкою про заробітну плату та доходи від 26.09.2016 року за № 20160926РВ0DH50.

Таким чином, шкода, яка була завдана відповідачу, значно перевищує середній місячний заробіток позивача.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що стягнення з працівника таких грошових коштів відповідач міг лише на підставі відповідного рішення суду. Самостійно стягувати таку значну шкоду у ПАТ КБ «Приватбанк» не було жодних правових підстав. На момент утримання з позивача спірних грошових коштів рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку шкоди у розмірі 2533,34 доларів США та 266,67 Євро не було, а також не було і розпорядження банка про відрахування таких грошових коштів із зарплати ОСОБА_2

Частинами 1 та 2 ст.130 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Відповідно до ч.1 ст.134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації.

Відповідно до ч.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення практики застосування судами законодавства, що регулює матеріальну відповідальність працівників за шкоду, заподіяну роботодавцю» від 11.12.2015 року за №12 при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника (ч.2 ст.130 КЗпП). Обовязковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є вина.

Згідно до вимог ч.1 ст.135-2 КЗпП України, при спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, зв'язаних із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, коли неможливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну матеріальну відповідальність, може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність.

Згідно до вимог ч.ч.1-3 ст.136 КЗпП України, покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Відповідно до ч.2 ст.135-2 КЗпП України, письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність укладається між підприємством, установою, організацією і всіма членами колективу (бригади).

Крім того, судом вірно зроблено висновок відносно того, що відповідачем було допущене примусове стягнення з позивача грошових коштів, в якості відшкодування матеріальних збитків, у втраті яких позивач не винний, так як в матеріалах справи немає доказів того, що позивач винен у втраті вищевказаних грошових коштів, а тому банк не мав правових підстав для відшкодування таких збитків за рахунок позивача.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що правовідносини між сторонами виникли у звязку з укладенням договору про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 15.12.2015 року, на підставі якого було стягнуто грошові кошти з рахунку позивача є неналежними, оскільки ні в суді першої інстанції ні під час розгляду справи в апеляційному суді не надано письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність. Наявна в матеріалах справи роздруківка не є належним доказом того, що водії-інкасатори-охоронці ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали з банком договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, оскільки відсутні їх підписи та відсутній підпис і печатка банку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Тому, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки, з урахуванням того, що ніяких кредитних договорів між сторонами не укладалось, що підтверджено сторонами по справі, примусове стягнення з позивача грошових коштів відбувалось в якості відшкодування матеріальних збитків, тому, правових підстав для стягнення грошових коштів з позивача у розмірі 10 038,325 у банку не було, отже вони стягувались безпідставно.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права, тому, висновків суду вони не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: В.А. Станкевич

ОСОБА_6