Справа № 161/9998/17
Провадження № 2/161/3215/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1-М.П.

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за повозом ОСОБА_2 ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 29.01.2014 року помер її батько ОСОБА_6 Заповіт на випадок своєї смерті батько не складав. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями за законом після смерті батька є вона та її сестра відповідач ОСОБА_3 Коли вона звернулася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Протягом шести місяців після смерті батька вона не мала змоги подати заяву про прийняття спадщини, оскільки весь цей час перебувала за межами України і доглядала за своїм чоловіком, який через хворобу був прикутий до ліжка. Просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 терміном один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

В судовому засідання позивач заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Крім того, позивач суду пояснила, що вона постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Про смерть батька вона дізналася лише наприкінці серпня 2014 року від свого неповнолітнього сина, коли він приїхав до неї у Варшаву. Відповідач на інші родичі їй не телефонували? про смерть батька її не повідомляли.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, суду пояснила, що позивач про смерть батька дізналася 29.01.2014 року, тобто у день його смерті, оскільки на похороні був присутній її неповнолітній син. Особисто вона позивачці не телефонувала, про смерть батька не повідомляла. До закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач приїздила до м. Луцьк, а тому мала можливість своєчасно звернутися із заявою до нотаріуса. Вважає, що строк для прийняття спадщини позивачкою пропущено без поважних причин, просить у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 помер 29 січня 2014 року (а.с. 5).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: Волинська область, м. Луцьк, бульвар Дружби Народів, 12/19, яка належала йому на праві приватної власності (а.с. 92-93).

Згідно ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповіт на випадок своєї смерті ОСОБА_6 не залишив.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є діти померлого позивач ОСОБА_1-М. П. та відповідач ОСОБА_3 (.с. 6-14, 81-82).

Частиною 1 статті 1269 ЦК України та частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними вважаються ті причини, які роблять вчасне звернення до нотаріальної контори неможливим або важким.

Як слідує з поставнои Пленуму Верховного Суду України в пункті 24 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1-М.П. на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем і не подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк.

В свій позовній заяві позивач зазначала, що строк подачі заяви про прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин, а саме у зв»язку з її необізнаністю щодо смерті батька та проживанням за межами України.

Суд вважає, що вказані позивачкою обставини знайшли своє об»єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи.

Так, з показань позивача та відповідача, наданих в судовому засіданні, судом встановлено, що позивач постійно проживає за межами України в м. Варшава Республіки Польща.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_6 позивач знаходилася в ОСОБА_7. Дана обставина відповідачкою визнається і не оспорюється.

Як слідує з пояснень позивачки, про смерть батька їй стало відомо у серпні 2014 року.

Дані твердження позивача відповідачем ОСОБА_3 та її представником належними та допустимими доказами не спростовані. З пояснень самої відповідачки слідує, що з сестрою в телефонному режимі вона не спілкувалася, про смерть батька не повідомляла. Доказів того, що позивачу про смерть спадкодавця було відомо з інших джерел, стороною відповідача також не надано.

З показань свідка ОСОБА_8, допитаної в судовому засіданні, слідує, що вона мешкала однією сім»ю з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу. ОСОБА_6 помер 29.01.2014 року. Позивач на час смерті батька знаходилася за межами України, на похороні присутні не була. Особисто вона позивачку про смерть ОСОБА_6 не повідомляла. Їй не відомо щоб хто-небудь із рідних повідомив позивача про цю обставину.

З відомостей наданих Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с. 45) вбачається, що у період з 29.01.2014 року по 01.07.2017 року позивач ОСОБА_1 ОСОБА_5 вперше в»їхала в Україну 27.10.2014 року, тобто після спливу встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у період часу з відкриття спадщини до до закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, у позивача були поважні та обєктивні причини, які перешкоджали їй у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини у розумінні положень статті 1272 ЦК України.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1-М.П. є обґрунтованими, а тому позивачці слід визначити додатковий строк терміном 1 (один) місяць з дня набрання законної сили даним рішенням для подання нею заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6

На підставі ст.ст. 1217, 1223, 1261, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

ОСОБА_9 ОСОБА_5 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 тривалістю 1 (один) місяць з моменту набранням рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_10