АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 676/3588/17
Провадження № 22-ц/792/1976/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів: Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар - Лапко Ю.В.

за участю: представника апелянта - ОСОБА_1.,

позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановила :

В липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з липня 2017 року до досягнення сином повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 14 лютого 2007 року. У них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із позивачем. Відповідач кошти на утримання дитини не надає.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2017 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1800 гривень щомісячно, починаючи з 14 липня 2017 року і до повноліття дитини. Вирішено питання про стягнення судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду в частині визначення

__________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бондар О.О.,

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 50

розміру аліментів змінити, стягнувши аліменти у розмірі 800 грн щомісячно, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги при визначенні розміру аліментів, що його дохід є нерегулярним та становить щомісячно 2500грн. - 4000грн. Також, не враховано наявність боргового зобов'язання у ОСОБА_3 перед Кам'янець-Подільською ОДПІ у розмірі 14593,33грн.

Апелянт ОСОБА_3 повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився.

Представник апелянта ОСОБА_3 - ОСОБА_1. апеляційну скаргу підтримала.

Позивач ОСОБА_2, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи частково позов та стягуючи аліменти на утримання дитини, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує, передбаченого ст.180 СК України, обов'язку по утриманню свого неповнолітнього сина, при тому, що за станом здоров'я і матеріальному становищу має таку можливість.

Проте, повністю погодитися з висновками суду щодо визначення розміру аліментів не можна з наступних підстав.

Встановлено, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 14 лютого 2007 року по 23 вересня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_4, який проживає з позивачем.

Відповідач ОСОБА_3 не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання сина.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.182, ч.1 ст.184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить з 01 травня пo 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 09.08.2017 року припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

Станом на 29.08.2017 року згідно даних інтегрованих карток недоїмка фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 по єдиному внеску становить 14593грн.33коп.

Колегія суддів враховує, що незалежно від працевлаштування, наявності постійного доходу, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Така особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти, якщо вона, будучи працездатною, не працює без поважних причин.

Однак, судом першої інстанції не враховано положення про те, що обов'язок утримувати дитину покладено на обох батьків.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що сума стягнутих аліментів є необґрунтованою та підлягає зменшенню до 1200грн., що забезпечить малолітній дитині достатній рівень життя з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років, а також того, що утримання дитини до її повноліття є обов'язком обох батьків.

Тому, рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2017 року в частині визначення розміру аліментів слід змінити.

Посилання позивача на те, що відповідач не приймає участі у додаткових витратах на дитину не заслуговують на увагу, оскільки додаткові витрати на дитину не є предметом спору та позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо).

Керуючись ст.ст.307, 309, 314,316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2017 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 14 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/ Т.В.Спірідонова

Судді: /підпис/ А.В.Купельський

/підпис/ Т.О.Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова