Справа № 487/6629/16-ц
Провадження № 2/487/643/17
РІШЕННЯ

Іменем України

07.04.2017 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.

із секретарем Уманським І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, третя особа Служба у справах дітей Заводської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 2001 року вона проживає однією сім*єю з відповідачем без реєстрації шлюбу за адресою: м. Миколаїв, вул. Погранична (Чигрина), 47/3. Разом з відповідачем вони ведуть спільне господарство та мають спільний бюджет. Між ними існують почуття, вони з відповідачем поважають та розуміють один одного, мають взаємні права та обов*язки.

Під час спільного проживання з відповідачем у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони з відповідачем вирішили не подавати спільну заяву про реєстрацію дитини, тому в свідоцтві про народження сина в графі «батько» зазначено прізвище позивачки, а ім*я та по батькові відповідача, які були внесені за заявою позивачки. Після народження сина вони не припинили шлюбні відносини, а проживають разом та спільно виховують дитину. Відповідач любить свого сина, оточує його опікою. Вони схожі між собою. На словах відповідач визнає батьківство та щасливий, що у нього росте син, але до органів РАЦС подати заяву про реєстрацію сина не бажає. У медичній картці сина ОСОБА_3 відповідач записаний як батько дитини. Він відводив та забирав сина з дитячого садочка, де вихователі знають, що ОСОБА_2 є батком дитини ОСОБА_4. У школі, де навчається ОСОБА_4, ОСОБА_2 знають як його батька.

Відповідач виконував обов*язки як батько дитини, утримував дитину, піклувався сином, але останнім часом став ігнорувати свої обов*язки, не підтримував дитину матеріально, не брав участь у вихованні, тому позивачка просить визнати батьківство ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов*язати Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області внести відповідні зміни у Книгу реєстрації народжень в актовий запис №1440 від 11 травня 2010 року та видати нове свідоцтво про народження на ім*я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, вказавши у графі батько ОСОБА_2; стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач не була присутньою, надавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила її позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не був присутнім, надав заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та не заперечував проти них, просив справу розглянути у його відсутність.

Представник Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області надав заяву, відповідно до якої просив справу розглядати без його участі.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Заводської районної державної адміністрації Миколаївської області до судового засідання не з*явився, про причини неявки суд не сповістив, про дату і час судового засідання був повідомлений належним чином.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у встановленому цим Кодексом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 122 СК України права та обов*язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 (визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою) та 125 (визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього Кодексу.

Згідно зі ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров*я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності такої заяви, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України (ч. ч. 1, 2 ст. 128 СК України).

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився 23 квітня 2010 року в місті Миколаєві, його матір'ю є позивач по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Запис про батька дитини ОСОБА_4 відповідно до частини 1 статті 135 СК України внесено на підставі заяви матері ОСОБА_1 від 11 травня 2010 року.

Відповідач у шлюбі з позивачем не перебував й не перебуває.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами не заперечується та обставина, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім*єю без реєстрації шлюбу, під час спільного проживання у позивача та відповідача ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_2 визнає той факт, що він є біологічним батьком дитини ОСОБА_4, який народився 23.04.2010 року, сумнівів щодо свого батьківство не висловлював, клопотання про проведення генетичної експертизи щодо батьківства не заявляв.

Крім того, в матеріалах справи містяться інші докази, які не заперечувались відповдачем ОСОБА_2, що засвідчують походження дитини від ОСОБА_2, зокрема, участь відповідача у вихованні та утриманні дитини.

Так, з довідки Дошкільного навчального закладу №48 від 16.12.2016 р. №55 вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідував ДНЗ №48 з 01.09.2014 р. по 30.05.2016 р. У відомостях про батьків групи, яку відвідувала дитина, у графі «батько» була подана інформація про ОСОБА_2, який приймав активну участь у житті дитини, приводив та забирав дитину з садочку, спілкувався з вихователями групи, цікавився поведінкою та розвитком дитини.

Миколаївською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №17 повідомлено про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається в підготовчому класі Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №17. Проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Вихованням та навчанням ОСОБА_4 займається мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 Батько бере участь у фінансовому забезпеченні дитини.

З копії медичної картки дитини ОСОБА_4 вбачається, що вказані відомості про батьків: мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, домогосподарка, батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, приватний підприємець.

За змістом ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урауванням наведеного, у зв*язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 позов визнає і визнання позову відповідачем не суперечить закону, суд вважає можливим визнати батьківство ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4

Прохання позивачки про внесення змін до актового запису дитини також є обгрунтованим.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 79, 88, 158, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 122, 125, 126, 128, 135 СК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати батьківство ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянина України, відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Зобов*язати Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області внести зміни у Книгу реєстрації народжень в актовий запис №1440 від 11 травня 2010 року та видати нове свідоцтво про народження на ім*я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, вказавши у графі «батько» ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А. Карташева