Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

при секретарі Чалій Т.П.

за участю представника заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, про встановлення факту знаходження на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що з 20.01.1955р. вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, який помер 12.02.2017р. в м.Запоріжжя. Після смерті чоловіка вона звернулась до Управління Пенсійного Фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя для переоформлення пенсії за віком на пенсію у звязку з втратою годувальника, оскільки пенсія чоловіка була більша за розміром і основним джерелом доходу їх родини, тобто фактично вона знаходилась на утриманні свого чоловіка. Однак в призначенні їй пенсії у звязку з втратою годувальника було відмовлено через відсутність документів, які б підтверджували факт перебування на утриманні померлого. У звязку з цим вона вимушена звернутися до суду, оскільки іншим чином встановити цей факт вона немає можливості.

Просить встановити факт перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_3

В судовому засіданні представник заявниця ОСОБА_1 підтримала свої вимоги повністю, просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника заінтересованої особи.

Суд, вислухавши пояснення представника заявниця, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що з 20.01.1955р. ОСОБА_2, 05.11.1935р., перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, 25.01.1928р.н. (арк..7)

ОСОБА_3 помер 12.02.2017р. в м. Запоріжжя (арк..7 звор).

Згідно копії паспортів заявниці та її чоловіка вони з 08.05.1973р. були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк..4,5).

Згідно пенсійного посвідчення та довідки УПФУ в Хортицькому району м.Запоріжжя Борщ Р.В. з 01.03.1996р. по теперішній час отримує пенсію за віком, розмір пенсії в січні-серпні 2015р. становив 1195,78грн., в вересні-квітні 2016р. 1320,78грн., в травні-листопаді 2016р. - 1376,78грн., з грудня 2016р. 1493,78грн. (арк..6,9).

Згідно пенсійного посвідчення та довідки УПФУ в Хортицькому району м.Запоріжжя Борщ М.Г. з 25.01.1983р. по 12.02.2017р. отримував пенсію за віком, потім пенсію по інвалідності, розмір пенсії в січні 2015р.- квітні 2016р. становив 4656,84грн., в травні-листопаді 2016р. 4712,78грн., з грудня 2016р. 4864,88грн. (арк..6звор., 8).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_3, останній після призначення в 1983р. пенсії за віком продовжував працювати до 1996р. (арк..11-12).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_2, останній запис про її офіційне працевлаштування після призначення пенсії датований 20.05.1996р. -20.11.1996р. (арк.13-14).

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Батьки знаходились в шлюбі з 1955р. по день смерті батька, 12.02.2017р., мешкали однією родиною за адресою: м.Запріжжя, вул..Новгородська,20/108, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Мати пішла на пенсію в 1996р. і майже не працювала після цього. Батько пішов на пенсію ще в 1983р., але продовжував працювати ще тривалий час, він був основним утриманцем родини. Мав пенсію приблизно в 5тис.грн., пенсія матері була в меншому розмірі мінімальному. Батько приймав усіх заходів, щоб родина ні в чому не потребувала, він опікувався матірю, оскільки вона хворіла. Пенсія батька була основним та постійним доходом родини, після його смерті мати втратила основне джерело існування. Вона має намір перейти на пенсію батька у звязку з втратою годувальника і для цього їй потрібно встановити факт знаходження на його утриманні.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що вони є сусідами родини Борщ, мешкають по сусідству тривалий час, спілкуються. Їм відомо, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3- це чоловік та дружина, вони були дружньою родиною, вели спільне господарство, підвались один про одного, були пенсіонерами, але пенсія ОСОБА_2 була мінімальною, а пенсія ОСОБА_3 більшою і основним джерелом доходу родини. ОСОБА_3 дуже піклувався про свою дружину, не дозволяв їй працювати після того, як вона пішла на пенсію.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234, п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт, що має юридичне значення, зокрема, факт родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням

спору про право.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, взаємозвязку, з точки зору достатності, достовірності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним факт перебування заявниці ОСОБА_2 на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_3, оскільки заявниця з 1996р. є непрацездатною особою, отримує пенсію, яка за розміром є значно меншою за ту пенсію, яку з 1983р. отримував померлий ОСОБА_3 Пенсія чоловіка була основним і постійним джерелом засобів існування родини, після смерті чоловіка заявниця втратила це джерело і за законом має право перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Вказаний факт підтверджується наданими суду письмовими доказами - свідоцтвом про одруження, про смерть, копіями паспортів заявниці та її чоловіка, копіями пенсійних посвідчень та довідками УПФУ, актом обстеження житлових умов, а також поясненнями свідків, не довіряти яким у суду немає жодних підстав. Зазначені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, тому суд приймає їх за основу при постановленні даного рішення. Доказів, які б спростовували факт, про встановлення якого просить заявниця, суду не надано.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на отримання пенсії у звязку з втратою годувальника. Встановити цей факт в позасудовому порядку вона не має можливості. Спір про право в даному випадку суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, вказану заяву слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.3,4,10,11,57-61,88,212-215,234,256-259 ЦПК України, ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, зацікавлена особа Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, про встановлення факту знаходження на утриманні задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, 05.11.1935р.н., знаходилась на утриманні чоловіка ОСОБА_3, 25.01.1928р.н., який помер 12.02.2017р.

Рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 05.04.2017р.

Суддя Н.А.Мурашова

04.04.2017