Справа № 274/2505/17 Провадження № 2/0274/1367/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.17 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Замеги О.В., за участю секретаря судового засідання Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинської держаної нотаріальної контори, Бердичівської державної нотаріальної контори про зняття заборони на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вимогою зняти заборону відчуження нерухомого майна - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка накладена Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення б/н Бердичівського заводу "Прогрес", зареєстрованому 22.03.2006 р. № 2996931 в Єдиному реєстрі заборон і відчужень нерухомого майна.

Вимогу обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2 та вона є його спадкоємицею. Нотаріусом було відкрито спадкову справу, проте отримати свідоцтво на право на спадщину вона не може, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься заборона, реєстраційний номер обтяження 2996931, зареєстрована 22.03.2006 р. Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н Бердичівського заводу "Прогрес". Між тим, її померлий чоловік - ОСОБА_2, ніколи не працював на Бердичівському заводі "Прогрес", а такої фізичної особи як ОСОБА_3, яка зазначена власником будинку, взагалі не існує. Заборона відчуження будинку накладена безпідставно (помилково).

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась, проте надала суду заяву від 13.12.2017 р., у якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Новоград-Волинської держаної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, надав лист від 15.11.2017 р. № 2723/01-16 про розгляд справи в його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Представник відповідача - Бердичівської державної нотаріальної контори, надав лист від 12.12.2017 р. № 3277/02-14 про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

З'ясувавши обставини справи на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України та у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя був власником будинку, що за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до яких на зазначений будинок Виконавчим комітетом Бердичівської міської ради Житомирської області видано свідоцтво про право власності від 14.05.2010 р. НОМЕР_1, рішення про державну реєстрацію права власності прийнято 03.06.2010 року.

Новоград-Волинська державна нотаріальна контора листом від 15.11.2017 р. № 2723/01-16 повідомляє, що згідно доданої до позовної заяви копії витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів № 206074156 від 23.03.2017 р. заборона на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, накладена 21.06.1976 р. за реєстровим № 1509 на підставі повідомлення б/н Бердичівського заводу "Прогрес", зареєстрована 14.01.1999 р. за № 69077ZITOMIR4 у реєстрі заборон "Феміда", перереєстрована 22.03.2006 р. № 299931 до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Також, під час перевірки "Алфавіту до реєстру заборон Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області за 1967-1976 роки" записів за 1976 р. про заборони на майно власником якого, є ОСОБА_4, не виявлено.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії"(п. 132).

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Так до майна в контексті Європейської Конвенції належать визначені законом права відповідно до яких, заявник має право вимагати «законного очікування» фактичного користування права. Зазначене положення висвітлено в рішенні «Рисовський проти України» (ухвала щодо прийнятності від 20 жовтня 2011 року). Так в п. 70 зазначеного рішення визначено «Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Оскільки судом встановлено, що померлий чоловік ОСОБА_1 був власником будинку за адресою: АДРЕСА_1, підстав для обтяження майна немає, отже права позивачки порушені, а тому підлягають захисту, а тому Суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 197, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 16, 321 та 391 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти заборону відчуження нерухомого майна - житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, накладену на підставі повідомлення б/н Бердичівського заводу "Прогрес", яка виникла 21.06.1976 р., № реєстру: 1509, та яка перереєстрована Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою 22.03.2006 р. за № 2996931 в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-тиденний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії даного рішення.

Головуючий О.В. Замега