АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5873/17 Справа № 176/2699/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участі секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулися з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно.

В обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що 15 липня 2008 року між ЗАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №490081961. 19 серпня 2009 року ЗАТ «Альфа Банк» змінило назву організаційно-правової форми на ПАТ «Альфа Банк». Відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачеві кредит в сумі 102 776 грн. 89 коп. з цільовим призначенням на придбання транспортного засобу. Предметом застави за кредитним договором є транспортний засіб TOYOTA AURIS, AURIS 1.6 л, 2008 року випуску, колір чорний, державний номер АЕ2924СК, № кузова NMTKV58E00R026486 тип легковий комбі В. Відповідно до умов договору, боржник зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежу в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього, графіком погашення кредиту. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 12 листопада 2015 року має прострочену заборгованість у розмірі: 69219 грн. 69 коп. за кредитом, 21807 грн. 03 коп. за відсотками, 3905 грн. 45 коп. по комісії. Тому банк просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 490081961 від 15 липня 2008 року у розмірі 94 932 грн. 17 коп., звернути стягнення на предмет застави, а саме на транспортний засіб TOYOTA AURIS, AURIS 1.6L 2008 року випуску державний номер НОМЕР_1, № кузова NMTKV58E00R026486, тип легковий комбі - В, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк». В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 490081961 від 15 липня 2008 року в сумі 94 932 грн. 17 коп., з яких: 69219 грн. 69 коп. за кредитом, 21807 грн. 03 коп. за відсотками, 3905 грн. 45 коп. по комісії, звернуто стягнення на предмет застави, а саме на транспортний засіб TOYOTA AURIS, AURIS1.6L 2008 року випуску, колір чорний, державний номер НОМЕР_1, № кузова - NMTKV58E00R026486, тип легковий комбі В, який належить ОСОБА_2, свідоцтво про реєстрацію АЕС 113709, видане 15 липня 2008 року Жовтоводським ВРУР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, м.Жовті Води, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності чи незалежним експертом та стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 06 квітня 2017 року скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа Банк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 статті 589 ЦК України та стаття 19 Закону України «Про заставу» встановлює, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язанням, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Порядок реалізації предмета застави визначений ЦК України та Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

За змістом ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З аналізу вказаних матеріально правових норм можна дійти висновку, що у разі порушення боржником зобовязання щодо повернення кредиту належне виконання якого забезпечено заставою, заставодержатель набуває право на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави у спосіб, який визначений договором та не суперечить вимогам закону.

Як визначено частинами 1, 7 статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

З аналізу вказаних матеріально правових норм можна дійти висновку, що у разі порушення боржником зобовязання щодо повернення кредиту належне виконання якого забезпечено заставою, заставодержатель набуває право на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави у спосіб, який визначений договором та не суперечить вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, 15 липня 2008 року між ЗАТ «Альфа Банк», назву якого було змінено на ПАТ «Альфа Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №490081961, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит в сумі 102 776 грн. 89 коп. з цільовим призначенням на придбання транспортного засобу, кінцевим терміном повернення кредитних коштів 18 липня 2018 року (а.с.6-11).

Предметом застави за вказаним кредитним договором є транспортний засіб TOYOTA AURIS, AURIS 1.6 л, 2008 року випуску, колір чорний, державний номер АЕ2924СК, № кузова NMTKV58E00R026486 тип легковий комбі В (а.с.6).

Вартість предмета застави, згідно п.2.13 кредитного договору, за домовленістю сторін становить 113 066 грн.

Відповідно до п.9 договору сторони дійшли згоди, що даний договір містить елементи різних правовідносин та є за своєю природою змішаним договором.

19 серпня 2009 року ЗАТ «Альфа Банк» змінили назву організаційно-правової форми на ПАТ «Альфа Банк» (а.с.21-23).

ОСОБА_2 було допущено невиконання умов кредитного договору та згідно розрахунку заборгованості, наданого ПАТ «Альфа Банк», заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №490081961 від 15 липня 2008 року, станом на 12 листопада 2015 року становить: 69219 грн. 69 коп. за кредитом, 21807 грн. 03 коп. за відсотками, 3905 грн. 45 коп. по комісії (а.с.26).

Також з наданого розрахунку заборгованості вбачається , що останній платіж в рахунок погашення заборгованості було здійснено відповідачем 15 травня 2014 року (а.с.26).

25 листопада 2015 року у звязку з неналежним виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, ПАТ «Альфа Банк» направив ОСОБА_2 вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с.28).

Відповідач до теперішнього часу вимоги про дострокове повернення кредиту не виконав, у добровільному порядку заборгованість за вказаним кредитним договором не сплатив.

Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем кредитного зобовязання, банк вправі вимагати звернення стягнення на заставне майно в обраний ним спосіб в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно встановив характер правовідносин, що склалися між сторонами та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог банку і звернув стягнення на предмет застави за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання боржником свого зобовязання за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що кредитний договір не є змішаний спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що в кредитному договорі відсутні істотні умови залогового договору, сума, яку вимагає позивач з врахуванням сплаченої незаконної комісії становить лише 76843 грн. 77 коп., що значно менше ринкової вартості автомобіля цієї марки і року випуску та банк вже звернувся до третейського суду з вимогою про стягнення заборгованості по кредиту у розмірі 71577 грн. 61 коп., у звязку з чим його засоби захисту не є співмірними з отриманими збитками, є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтом не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді