Дата документу 01.11.2017
Справа № 2-4226/11
Провадження № 4-с/334/82/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Гнатюка О.М.,

секретаря - Алєйнікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя скаргу ПАТ «Родовід банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, заінтересована особа ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Родовід банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 звернулося до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

Скаржник зазначав, що 11.06.2012р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у справі № 2-4226/11 за позовом Прокурора Ленінського району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, відповідно до якого з ОСОБА_2 на користь Банку стягнуто 280894,92 грн.

Рішення набрало законної сили 06.11.2012 року.

20.12.2012 року на підставі вищезазначеного рішення було видано виконавчий лист.

04.01.2013 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ було відкрито виконавче провадження ВП №35873926 з примусового виконання виконавчого листа щодо стягнення вищезазначеної суми коштів з ОСОБА_2.

10.07.2017 року скаржник отримав постанову від 15.06.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на те, що старшим державним виконавцем не було здійснено всіх необхідних дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець недбало поставився до своїх обов'язків, а крім того скаржник вважає, що якщо постанова про відкриття виконавчого провадження винесена виходячи з вимог Закону України «Про виконавче провадження » (в ред. 1999 року), то постанова про повернення виконавчого документа стягувачу незаконно винесена на підставі Закону України «Про виконавче провадження» ( в ред. 2016 року). В звязку з наведеним скаржник просив визнати бездіяльність старшого державного виконавця незаконною, скасувати постанову старшого державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

Представник АТ «Родовід банк» у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Державний виконавець в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час і і місце слухання справи повідомлений своєчасно.

Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 11.06.2012р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у справі № 2-4226/11 за позовом Прокурора Ленінського району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, відповідно до якого з ОСОБА_2 на користь Банку стягнуто 280894,92 грн.

Рішення набрало законної сили 06.11.2012 року.

20.12.2012 року на підставі вищезазначеного рішення було видано виконавчий лист.

04.01.2013 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ було відкрито виконавче провадження ВП №35873926 з примусового виконання виконавчого листа щодо стягнення вищезазначеної суми коштів з ОСОБА_2 на підставі ЗУ «Про виконавче провадження» (в ред. 1999 року).

10.07.2017 року скаржник отримав постанову від 15.06.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. 2016 року).

Відповідно до п. 7 Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. 2016 року) Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Питання щодо повернення виконавчого документу стягувачу вирішено в період дії ЗУ «Про виконавче провадження» (в ред. 2016 року), а тому і постанова про повернення виконавчого документа вирішена на підставі чинного та той момент нормативного акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців визначені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Обґрунтовуючи скаргу, представник АТ «Родовід банк» послався на те, що старший державний виконавець при примусовому виконанні судового рішення не здійснив усіх необхідних дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та недбало поставився до своїх обов'язків.

Обґрунтовуючи постанову про повернення виконавчого документа, старший державний виконавець вказав на те, що при проведенні виконавчих дій державним виконавцем звернуто стягнення на автотранспортний засіб, який належить боржнику. З примусового реалізації майна боржника було стягнуто на користь ПАТ «Родовід Банк» суму боргу в розмірі 27870,13 грн., які перераховані стягувачу 08.08.2016р. Інше описане та передане державним виконавцем майно не реалізовано. Здійсненими державним виконавцем заходами щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Оскільки АТ «Родовід банк» у скарзі не зазначено, які саме необхідні дії не були здійснені виконавцем при примусовому виконанні судового рішення та не зазначено в чому полягає недбале ставлення виконавця до своїх обов'язків, суд дійшов висновку про те, що скарга необґрунтована, не підтверджена доказами , у зв'язку з чим задоволенню не підлягає.

До того ж, відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, повернення виконавчого документа не позбавляє АТ «Родовід банк» повторно пред'явити виконавчий документ до виконання в строки, встановлені ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. ст. 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 58, 59, 60, 210, 213, 383-387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ПАТ «Родовід банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, заінтересована особа ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області в 5-денний строк з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Гнатюк