Справа № 214/73/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 березня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Гриня Н.Г.,

при секретарі -Печарник З.І.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Територіальної громади міста в особі ОСОБА_4 міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадщину, суд

встановив:

Позивачі звернулись до суду з даним позовом до Територіальної громади міста в особі ОСОБА_4 міської ради, в якому просять суд встановити факт належності житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугінська, 41 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0,0760 га, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугіна, 41, ОСОБА_5, померлої 27.10.2014 року, на праві приватної власності, яка фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 16.08.2009 року, а також визнати за ОСОБА_1, та ОСОБА_3 в рівних частинах право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказали, що 16.08.2009 року помер їх батько ОСОБА_6, після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугінська, 41 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0,0760 га, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугіна, 41. Дружина померлого - мати позивачів, як спадкоємиця першої черги, після смерті чоловіка, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила спадкових прав. 27.10.2014 року мати позивачів - ОСОБА_5, померла. Позивачі, у встановлений законом строк, звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в документах вбачаються розбіжності у написанні адреси спадкового нерухомого майна, а саме житловий будинок знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугінська, 41 а земельна ділянка, площею 0,0760 га. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугіна, 41. В досудовому порядку вирішити вказане питання не вдалося. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом після смерті ОСОБА_5 немає. Враховуючи вказані обставини, вони не можуть отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, тому були вимушені звернутися до суду з цивільно-правовим спором за захистом інтересів у передбачений законом спосіб.

Позивач ОСОБА_1, яка діє від свого імені та підставі довіреності від імені ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради, представництво інтересів якої згідно рішення ОСОБА_4 міської ради від 31.03.2016 року № 381 "Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів" (а.с. 54) здійснюється виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради, в особі завідуючої відділом з правових питань виконкому Саксаганської районної у місті ради ОСОБА_2, позов визнала у повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення.

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого.

Як встановлено судом, відповідно до свідоцтв про народження батьками позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 6,7).

Згідно свідоцтва про одруження, 20.01.1989 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, про що зроблено відповідний запис №63. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на «Лебедєва» (а.с. 7).

16 серпня 2009 року помер батько позивачів, ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 17.08.2009 року серії 1-КИ № 296998, актовий запис № 1445 ( а.с.11).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка складається: з житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугінська, 41, право власності на який підтверджується Договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку (а.с. 15-17), посвідченим Другою ОСОБА_4 нотаріальною конторою 09.09.1960 реєстраційний номер № 2-3286 та зареєстрованим в ОСОБА_4 БТІ 17.02.1978 року (а.с. 18); та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0760 га, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугіна, 41, право приватної власності на яку підтверджується ОСОБА_9 на право приватної власності на землю серії ДП , зареєстрованим 17.06.1997 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1586 (а.с. 19-21). Заповіту складено не було.

Ч. 1 ст. 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно відповіді Сьомої державної нотаріальної контори від 16.02.2017 року № 115/01-16, після смерті ОСОБА_6 заведено спадкову справу № 89-2010 до майна померлого 16.08.2009 року. Спадкоємницею за законом, до спадкування була дружина померлого та мати позивачів ОСОБА_5, яка прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори 15.02.2010 року, справжність підпису на якій затверджено державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_10 15.02.2010 року за реєстром № 1-378 (а.с. 65-66). Відомості щодо інших спадкоємців у нотаріальній конторі відсутні.

Таким чином, ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину після смерті її чоловіка - ОСОБА_6 у вигляді житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугінська, 41, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0760 га, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугіна, 41.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1217 ЦК України встановлено, щоспадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

27 жовтня 2014 року померла мати позивачів, ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 28.10.2014 року серії 1-КИ № 598738, актовий запис №1770 ( а.с.74). Заповіту складено не було.

30.01.2015 року Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу до майна померлої 27.10.2014 року ОСОБА_5 (а.с.75-76) Спадкоємцями за законом, які закликані до спадкування є доньки померлої та позивачі у справі: ОСОБА_1, яка прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви 30.01.2015 року за № 68 (а.с. 72) та ОСОБА_3, яка прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви 05.02.2015 року № 130 (а.с. 73) Відомості щодо інших спадкоємців у нотаріальній конторі відсутні. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 65).

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.08.2015 року, складеної державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті їх матері ОСОБА_5, померлої 27.10.2014 року, у зв'язку з виявленням розбіжностей у написанні адреси нерухомого майна, що входить до складу спадкової маси, а саме: вул.Пічугіна, 41 та вул.Пічугінська, буд.41 ( а.с. 22)

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для її оформлення.

Як вбачається з інформаційної довідки КП ДОР «ОСОБА_4 БТІ» № 265 від 17.02.2017р., відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012 р. житловий будинок, розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пичугинская (російською мовою), буд. 41, зареєстровано в КП ДОР «ОСОБА_4 БТІ» в реєстровій книзі № 214, сторінка 259, запис 48759 на імя ОСОБА_6 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку посвідченого 09.09.1960 року Другою ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 2-3286, акту прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння затвердженого виконавчим комітетом Ради депутатів трудящих Жовтневого району від 08.06.1966 року (а.с. 84).

Згідно даних з КП ДОР «ОСОБА_4 БТІ» №2426 від 21.09.2015 року, житловий будинок з надвірними спорудами № 41 по вул. Пічугіна та житловий будинок з надвірними спорудами № 41 по вул. Пичугинская (російською мовою), згідно правовстановлюючих документів є одним і тим же об'єктом нерухомого майна (а.с. 24).

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачів в частині встановлення факту належності житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугінська, 41 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0,0760 га, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугіна, 41, ОСОБА_5, померлої 27.10.2014 року, на праві приватної власності, яка фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 16.08.2009 року.

З приводу позовних вимог позивачів щодо визнання за ними в рівних частинах право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, суд зазначає таке.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 392 ЦК України встановлено, щовласник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивачі, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємицями першої черги, до якої входять діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним повязана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Враховуючи викладене, ґрунтуючись на положеннях ст. 1296 ЦК України, також з огляду на визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на спадкове майно, до складу якого входить: житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугінська, 41, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0760 га, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугіна, 41, по ? частині за кожною.

На підставі ст. ст. 15, 16, 1216-1218, 1220, 1221, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 88, 209, 212- 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Територіальної громади міста в особі ОСОБА_4 міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадщину - задовольнити.

Встановити факт, що за життя ОСОБА_5, яка померла 27 жовтня 2014 року, на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Пічугіна, 41 в м. Кривому Розі та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0,0760 га, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугіна, 41.

Визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за законом після померлої 27 жовтня 2014 року матері ОСОБА_5, на 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами, розташованому по вул. Пічугіна, 41 в м. Кривому Розі та 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0,0760 га, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугіна, 41.

Визнати за ОСОБА_3 право власності, в порядку спадкування за законом після померлої 27 жовтня 2014 року матері ОСОБА_5, на 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами, розташований по вул. Пічугіна, 41 в м. Кривому Розі та на 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0,0760 га, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пічугіна, 41.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 03.04.2017 року.

Суддя Н.Г. Гринь