АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4319/2017 Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М., Рубан С.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Доценко ІнниПетрівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Порше лізинг Україна», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Доценко Інни Петрівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18.12.2013 згідно до Акту прийому-передачі об'єкта лізингу позивач став новим лізингоодержувачем згідно до Договору про фінансовий лізинг № 00004383 від 07 лютого 2012 року.

Згідно виконавчого напису № 1287 від 02 вересня 2016 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Доценко Інни Петрівни, з позивача - лізингоодержувача на користь лізингодавця підлягає поверненню автомобіль марки «Volkswagen», модель Polo Sedan, шасі № НОМЕР_3, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, колір сірий, загальною вартістю 166 218,87 грн. за невиплачені лізингові платежі в період з 16 жовтня по 16 листопада 2015 року у розмірі 11264,63 грн.

15 листопада 2016 року Івано-Франківським ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області було винесено постанову про доручення проведення виконавчих дій № 52203360 Красногвардійському ВДВС м. Дніпропетровська.

28 листопада 2016 року виконавцем Красногвардійським ВДВС м. Дніпропетровська було винесено постанову про опис та арешт майна боржника.

Проте, станом на період часу з 16 жовтня по 16 листопада 2015 року позивач жодної заборгованості не мав, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків між позивачем та лізингодавцем. Отже, позивач вважає виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв'язку з тим, що при його складанні нотаріусом не було дотримано процедури, вказаної в ЗУ «Про нотаріат», а саме не було перевірено документів, які б підтверджували безспірність заборгованості позивача перед лізингодавцем.

Крім того, позивач зазначає, що ані виконавчого напису нотаріуса, ані постанови про відкриття провадження, ані постанови про опис та арешт майна боржника він не отримував, а отже взагалі не знав про наявність виконавчого провадження.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.01.2017 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше лізинг Україна», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Доценко Інни Петрівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено частково.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Доценко Інни Петрівни від 02 вересня 2016 року про повернення ОСОБА_1 на користь лізингодавця - ТОВ «Порше лізинг Україна» об'єкта фінансового лізингу - автомобіля марки «Volkswagen», модель Polo Sedan, шасі № НОМЕР_3, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, колір сірий, загальною вартістю 166 218,87 грн., що був переданий в користування на підставі договору про фінансовий лізинг № 00004383 від 07.02.2012 p., зареєстрований у реєстрі за № 1287 таким, що не підлягає виконанню.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Стягнуто з відповідача ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду, представник ТзОВ Порше Лізинг Україна» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити.

В скарзі вказував на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. ТзОВ «Порше Мобіліті» було здійснено всі необхідні дії передбачені договором та законодавством для інформування позивача про наявність заборгованості та необхідність достроково повернути суму кредиту та сплатити заборгованості. Також зазначив, що факт наявності станом на 16.11.2015р. заборгованості зазначеної у виконавчому написі позивачем не заперечується. Відмова від договору лізингу була вчинена відповідачем. Після відмови від договору лізингу Лізингоодержувач лише вчинив дії щодо оплати заборгованості. Об'єкт лізингу повернутий не був. При цьому, закон не передбачає позбавлення лізингодавця права повернути власне майно після відмови від договору лізингу в разі погашення лізингодавцем заборгованості, у зв'язку з наявністю якої була вчинена відмова від договору лізингу.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача доводи скарги підтримав.

Позивач проти задоволення скарги заперечував.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу» передбачає види звернення стягнення на предмет застави: звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Статтями 24, 26 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчого напису, також передбачено порядок звернення стягнення на рухоме майно боржника шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 07 лютого 2012 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» (лізингодавець) та ДП Корпорація Глобал ABC (лізингоодержувач) був укладений Договір про фінансовий лізинг № 00004383, згідно умов якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» передає ДП Корпорація Глобал ABC об'єкт лізингу - транспортний засіб VW Polo реєстраційний номер НОМЕР_2 на умовах лізингу: вартість об'єкту лізингу - еквівалент 16 466,00 доларів США; авансовий платіж - еквівалент 2 469,90 доларів США; обсяг фінансування - еквівалент 13 996,10 доларів США; залишкова вартість - 0,00 доларів США; кількість платежів - 60; строк лізингу - 60; щомісячний платіж - еквівалент 381,85 доларів США; адміністративні платежі - еквівалент 247,00 доларів США. Усі платежі, що підлягають сплаті, повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку: 1) за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквівалентів у доларах США, визначених вище, відповідно до пунктів 6.3. та 2) до пункту 6.4.2 (якщо застосовується) Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу (а.с. 9). Проценти та інші платежі здійснюються відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодувань).

18.11.2013 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Порше лізинг Україна» було укладено угоду про заміну лізингоодержувача в договорі про фінансовий лізинг, згідно якої всі права та обов'язки за договором про фінансовий лізинг № 00004383 від 07.02.2012 року перейшли до позивача.

Невід'ємною частиною цього договору про фінансовий лізинг є також Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (а.с. 10-21), згідно п. 4.1 яких Порше Лізинг Україна зберігає за собою право власності на об'єкт лізингу, в той час як лізингоодержувач матиме право на експлуатацію об'єкта лізингу впродовж усього строку дії контракту (окрім випадків, коли Порше Лізинг Україна матиме право розірвати цей контракт та вимагати повернення об'єкта лізингу, як зазначено в цьому контракті).

З акту прийому-передачі до договору про фінансовий лізинг № 00004383 вбачається, що позивач 18.11.2013 р. отримав предмет лізингу - автомобіль марки «Volkswagen», модель Polo Sedan, шасі № НОМЕР_3, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, колір сірий.

Як вбачаться з матеріалів справи, 20.11.2015 р. ТОВ «Порше Лізинг Україна» на адресу позивача була надіслана вимога від 16.11.2015 року про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору, в якій, крім іншого, зазначалось, що прострочення позивачем виконання зобов'язання настало 16.10.2015 p.. Цією вимогою повідомлялось про необхідність сплати пені та штрафів, вказувався розмір заборгованості - 11 264,63 грн., з яких: 8 736,22грн. - несплачені лізингові платежі; 613,21грн. - штрафні санкції; 1 915,20грн. - витрати понесені Лізингодавцем з метою повернення простроченої заборгованості Лізингоодержувача, вимагалось сплатити заборгованість протягом трьох днів з дня одержання вимоги. Крім того, цією Вимогою було повідомлено позивача про те, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» відмовляється від договору про фінансовий лізинг № 00004383 від 07.02.2012 р. та вимагає від позивача повернути автомобіль VW Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1, впродовж 10 робочих днів з дня доставки цього повідомлення. Також у вимозі зазначалось, що у випадку несплати заборгованості та/або неповернення об'єкту лізингу протягом строків, зазначених вище, ТОВ «Порше Лізинг Україна» буде змушений стягнути/витребувати прострочену заборгованість та об'єкт лізингу у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або шляхом звернення до суду.

Проте, в судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Порше Лізинг Україна» вказав на те, що зазначена вимога не була одержана позивачем та була повернута у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

В подальшому, ТОВ «Порше Лізинг Україна» скористалось своїм правом, визначеним Загальними комерційними умовами внутрішнього фінансового лізингу та Законом України «Про фінансовий лізинг», та звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Доценко І.П. із заявою про вчинення виконавчого напису. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко ІнноюПетрівною вересня 2016 року вчинено виконавчий напис № 1287 щодо повернення лізингоодержувачем ОСОБА_1 на користь лізингодавця ТОВ «Порше лізинг Україна» автомобіля марки «Volkswagen», модель Polo Sedan, шасі № НОМЕР_3, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, колір сірий, вартістю 166 218,87 грн, заборгованість 11 264,63 грн.(а.с.5).

15 листопада 2016 року Івано-Франківським ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області було винесено постанову про доручення проведення виконавчих дій № 52203360 Красногвардійському ВДВС м. Дніпропетровська.

28 листопада 2016 року виконавцем Красногвардійським ВДВС м. Дніпропетровська було винесено Постанову про опис та арешт майна боржника.

Крім того, судом встановлено, що заборгованість станом на період часу з 16 жовтня по 16 листопада 2015 року позивачем була сплачена, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків по договору фінансового лізингу № 00004383 від 07.02.2012 року, що представником відповідача не заперечувалось.(а.с.15-17).

Дослідивши наявні в справі письмові докази, колегія суддів встановила, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновок суду про те, що виконавчий напис був вчинений на погашення неіснуючої вже заборгованості відповідає цим обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності порушень закону з боку позивача та нотаріуса при вчиненні виконавчого напису нотаріусом, колегія не приймає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 284 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Пунктом 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначено Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Згідно з ч. 2 вказаної статті повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов'язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Місцевим судом в даній справі було встановлено, що нотаріусу були подані документи, зазначені в переліку, проте нотаріус вчинив виконавчий напис з метою погашення заборгованості, якої не існувало.

Так, згідно з умовами укладеного між сторонами договору фінансового лізингу у випадку прострочення сплати платежу до Лізингоодержувача застосовуються визначені п. 8.2. загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, санкції: 8.2.1. пеня у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу; 8.2.2. штрафні санкції за вимоги щодо сплати, надіслані Порше Лізинг Україна (пункт 8.3.1 цього Контракту): еквівалент 15 доларів США за першу вимогу, еквівалент 20 доларів США за другу вимогу, еквівалент 25 доларів США за третю вимогу (якщо Порше Лізинг Україна вирішить надіслати таку третю вимогу); 8.2.3. компенсація будь-яких витрат, понесених Порше Лізинг Україна та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених Лізингоодержувачем у віповідності до Контракту. Порше Лізинг Україна надає Лізингоодержувачу відповідну документацію, що підтверджує понесені витрати; проте ненадання такої документації не звільняє Лізингоодержувача від компенсації та не вважається підставою для відстрочення виплати компенсації. Вищезазначені санкції підлягають виплаті Лізингоодержувачем упродовж 10 (десяти) робочих днів після надіслання відповідної вимоги компанією Порше Лізинг Україна, не зважаючи на можливе розірвання Контракту компанією Порше Лізинг Україна.

Якщо Лізингоодержувач прострочить виплату лізингового платежу протягом більш, ніж на 10 (десять) робочих днів, Порше Лізинг Україна, згідно п. 8.3. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, має право: 8.3.1. надіслати Лізингоодержувачу першу платіжну вимогу в письмовій формі. Якщо Лізингоодержувач не здійснить оплату протягом 7 (семи) робочих днів з моменту отримання першої вимоги, Порше Лізинг Україна надсилає в такий же спосіб другу платіжну вимогу, яка подовжує строк здійснення оплати ще на 8 (вісім) робочих днів із зазначенням нагадування, що після завершення строку здійснення оплати, за умови нездійснення оплати, Контракт підлягає розірванню за пунктом 12.6.1. Сторони погодились, що невиконання зобов'язань після надіслання другої платіжної вимоги означає, що Лізингоодержувач не має наміру в подальшому виконувати свої зобов'язання за цим Контрактом;

8.3.2. Якщо Лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 (одного) лізингового платежу, при цьому якщо прострочення платежу триває більш, ніж 30 днів (у відповідності до Закону України «Про фінансовий лізинг»), Порше Лізинг Україна має право розірвати Контракт і витребувати Об'єкт лізингу від Лізингоодержувача у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса.

Згідно п. 12.6.1. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу Порше Лізинг Україна має право в односторонньому порядку припинити дію цього Контракту у випадку, якщо Лізингоодержувач не сплатив 1 (один) наступний лізинговий внесок у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов'язання зі сплати перевищує 30 (тридцять) календарних днів.

Разом з тим, вимога-повідомлення про погашення заборгованості, позивачу в даній справі надсилалась однак як визнав представник відповідача в судовому засіданні, не була отримана позивачем і була повернута відправнику «за закінченням терміну зберігання».

В даній справі встановлено, що заборгованість станом на період часу з 16 жовтня по 16 листопада 2015 року позивачем була сплачена, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків по договору фінансового лізингу № 00004383 від 07.02.2012 року .

Строк невиконання позивачем зобов'язання (сплати 1 лізингового платежу) не перевищував 30 днів, а тому у відповідача не було права на відмову від договору лізингу , та відповідно права на вчинення виконавчого напису.

Тобто, встановлені судом обставини, свідчать про те, що відповідач за договором не набув права на звернення стягнення, шляхом вчинення виконавчого напису, а тому він має бути визнаний, таким, що не підлягає виконанню.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, дав належну оцінку доводам позивача та наданим доказам та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: