Провадження № 4-с/760/210/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства »Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кукурічко Людмили Іванівни, заінтересована особа: ОСОБА_2, суд

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду зі скаргою і просить:

-визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кукурічко Л.І. в виконавчому провадженні № 48132239 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.02.2017 року;

-скасувати постанову старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кукурічко Л.І. від 14.02.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Посилається в скарзі на те, що 30 травня 2014 року Солом'янським районним судом м. Києва було ухвалено рішення в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

22 червня 2014 року за даним рішенням був виданий виконавчий лист, який був поданий до Солом'янського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження.

На підставі поданої банком, як стягувачем, заяви, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 48132239.

09 серпня 2017 року банк отримав постанову державного виконавця Кукурічко Л.І. від 14 лютого 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу .

Підставою повернення виконавчого документа стало те, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними.

Крім того, транспортний засіб боржника не розшукано, проте виконавчим листом встановлено стягнення витрат по сплаті судового збору, а не тільки звернення стягнення на транспортний засіб боржника чи його розшук.

Вважає винесену державним виконавцем постанову незаконною і просить задовольнити скаргу.

Представник заявника подав до суду заяву і просить розглядати справу в його відсутності.

Старший державний виконавець Солом'янського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Кукурічко Л.І. та заінтересована особа в судове засідання не з'явились. Про час розгляду справи повідомлені належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставили.

Заперечень проти скарги не подали.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа

державної виконавчої служби не можуть з'явитися до суду з поважних

причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Виходячи з цього та належного повідомлення суб»єкта оскарження та заінтересованої особи про час розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 30 травня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за умовами кредитного договору.

22 червня 2014 року на виконання рішення суду заявнику був виданий виконавчий лист.

За заявою стягувача Солом'янським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 48132239.

/ а.с. 8 - 9 /

Постановою державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кукурічко Л.І. від 14 лютого 2017 року виконавчий документ було повернуто стягувачу.

Підставою для повернення стало те, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Також зазначено, що:

- згідно відповіді ДПС України інформація стосовно боржника - фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня;

- згідно з відповіддю ДПС України, інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями, до ДПС України від фінансових установ не надходила;

- згідно відповіді пенсійного фонду України про осіб - боржників, які працюють за трудовими договорами та цивільно - правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб - боржників, які отримують пенсії інформації не знайдено;

- згідно даних УДАІ в м. Києві за боржником зареєстрований транспортний засіб, який постановою державного виконавця від 19 жовтня 2015 року оголошено в розшук та станом на 14 лютого 2017 року органами поліції не виявлено;

- згідно інформаційної довідки з державного реєстру прав на нерухоме майно, відсутні відомості про наявність нерухомого майна за боржником;

- виходом державного виконавця за місцем реєстрації боржника, майна на яке можливо звернути стягнення не виявлено, про що складено акт;

- арешт боржника залишився чинним.

/ а.с. 11 - 12 /

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.3 ч.3 ст.18 Закону з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

З постанови про повернення виконавчого документа вбачається, що дані вимоги закону державним виконавцем були виконанні, майновий стан боржника перевірений.

Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця при поверненні виконавчого документа відповідали вимогам закону.

Пункт 2 частина 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» / в редакції на момент виникнення спірних правовідносин/ передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 5 ст. 37 закону встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Тобто, дана норма закону гарантує заявнику, як стягувачу, повторне звернення до органів виконавчої служби за виконанням рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність незаконності дій державного виконавця при вчиненні виконавчих дій та виконанні рішення суду, які є предметом посилання суб'єкта звернення як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

На будь-які докази своїм твердженням заявник у скарзі не послався, за виключенням цитування норм закону, які регулюють порядок виконання судових рішень.

Представник заявника, не з»явившись до суду, таких доказів у судовому засіданні також не надав.

Відповідно до абз.1,3 п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв'язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Враховуючи викладене вище, відсутності посилань на докази незаконності дій державного виконавця в тексті скарги та ненадання таких суду при її розгляді, суд не знаходить підстав для її задоволення.

З врахуванням цих обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст.8 ч.1, п.3 ч.3 ст.11, ч.1 ст.18, п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», ст .ст. 3, 4, 10, 11, 383, 385-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства »Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кукурічко Л.І., заінтересована особа: ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: