Головуючий суду 1 інстанції - Цимбал Ю.Ю.
Доповідач - Карташов О.Ю.
Справа № 408/538/17
Провадження № 22ц/782/809/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Коротенко Є.В.

за участю секретаря Подрябінкіна Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни

на рішення

Біловодського районного суду Луганської області від 13 вересня 2017 року

по цивільній справі за позовом

Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко І.М. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на те, що 1 червня 2013 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 3-0141/13/22-BZW, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 30 000,00 грн. 00 коп. та прийняв на себе зобов'язання повернути банку отриманий кредит до 29 травня 2015 року, сплачувати 24% річних у випадку дотримання умов, викладених в п. 3.3.9 кредитного договору, а у випадку недотримання - 34 % річних, щомісячно здійснювати повернення основної заборгованості по кредиту частинами протягом кожного місяця в сумі не менше 1305 грн. 00 коп., та у разі несвоєчасного повернення кредитних коштів і сплати процентів, сплатити неню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Вказував, що банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, що підтверджується меморіальним ордером № 7201 від 01 червня 2013 року та випискою документів по договору № 3-0141/13/22-BZW.

Однак, відповідач порушила вищевказані умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 6 грудня 2016 року за нею числиться заборгованість перед позивачем в сумі 27798, 11 грн., яка складається з:

- простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів: 15644 грн. 38 коп.;

- поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів: 0,00 грн.;

- простроченої заборгованості за нарахованими процентами: 9444 грн. 82 коп.;

- поточної суми заборгованості за нарахованими процентами: 0,00 грн.;

- загальної суми заборгованості без штрафних санкцій: 25089 грн. 20 коп.;

- суми пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами: 2708 грн. 91 коп.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» суму заборгованості за кредитним договором №№ 3-0141/13/22-BZW від 1 червня 2013 року в розмірі 27798 грн. 11 коп.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 13 вересня 2017 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко І.М. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування всіх обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права.

У судовому засіданні, в режимі відеоконференції, представник позивача ПАТ «Банк Форум» доводи апеляційної скарги підтримав, відповідач ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги не визнала, просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу. В межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, оскільки, на підставі досліджених судом доказів в їх сукупності, що надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, суд не може встановити чи мали місце обставини, на які посилається позивач, а саме, чи виникли між сторонами кредитні правовідносини за спірним договором, чи виникли обов'язки у відповідача повернути кредит та сплатити проценти за його користування у встановлений договором строк та чи виникли у відповідача зобов'язання щодо відповідальності перед кредитором за невиконання кредитних зобов'язань.

Надана суду копія кредитного договору, з додатками, в якій встановлено в п.1.1 лише право Банку надати позичальникові кредит на загальну суму 30 000 грн. 00 коп., не може бути прийнята судом як достовірний доказ підтвердження виникнення у відповідачів кредитних зобов'язань, в розумінні ст.ст. 1054, 1046, 1047 ЦК України, тому що для підтвердження виникнення між сторонами кредитних правовідносин за кредитним договором позивач, в порушення ст.1047 ЦК України, положення якої, відповідно до ст. 1054 ч.2 ЦК України, поширюються на кредитні правовідносини, не надав документ, який підтверджує передання Банком Позичальнику ОСОБА_3 визначеної кредитним договором грошової суми на підтвердження укладення кредитного договору, при тому, що, відповідно до п.2.3 кредитного договору позичальник здійснює повернення основної заборгованості по кредиту частинами, протягом кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту.

З цих же підстав суд не приймає як доказ копію розрахунку заборгованості за кредитом. Зазначена копія документу не підтверджує факту отримання ОСОБА_3 кредитних коштів та часткове виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, тому що на вимогу суду про витребування доказів позивач не надав оригінали письмових доказів - платіжних доручень (квитанцій) про повернення тіла кредиту та відсотків, що виключає можливість суду зробити висновок про достовірність цього доказу. А суд не може обґрунтувати на припущеннях свій висновок про наявність обставин про які заявлено в позові.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено ані стан наявної заборгованості, ані взагалі наявність заборгованості відповідача перед позивачем, ані дотримання умов договорів.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини по справі та матеріали справи у їх сукупності апеляційний суд вважає, що до такого висновку суд дійшов помилково, виходячи з наступного.

Згідно до роз'яснень п. 1 Постанови № 5 Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, порядок укладання та виконання кредитного договору регулюється загальними положеннями про позику - главами 52, 53, 71 Цивільного кодексу України, законами України: від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність»; від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів».

Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, колегія суддів приходить до висновку про наявність між сторонами кредитних відносин, що підтверджено матеріалами справи.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Проте, суд у порушення вищевказаних положень закону та вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не встановив, а вказуючи про те, що банком не підтверджено зобов'язання відповідача за кредитним договором, належним чином не перевірив, чи не підтверджуються такі обставини первинними документами, іншими бухгалтерськими документами та документами фінансової звітності, оскільки згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Зазначене узгоджується з положеннями ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський обліку та фінансову звітність в Україні».

При цьому, суд також, не звернув уваги й на таке.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України щодо проведення антитерористичної операції на сході України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких у тому числі включено м. Луганськ.

Судом установлено, що спірний договір укладено між ОСОБА_3 та відділенням № 2200 «Луганська дирекція ПАТ «Банк Форум» у м. Луганську, тобто на території, на якій здійснюється антитерористична операція.

Таким чином, суд у порушення вищевказаних положень закону та вимог ст. 212-214 ЦПК України не звернув уваги на те, що оскільки на території м. Луганська здійснюється антитерористична операція, то зазначене вище відділення припинило свою діяльність і частина документів, у тому числі кредитна справа відповідача залишилась у приміщенні банку, до якого позивач доступу не має.

Отже, суд фактично ухвалив рішення на припущеннях, що заборонено законом (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, на обґрунтування вимог про стягнення заборгованості по кредитному договору № 3-0141/13/22-BZW, укладеному 1 червня 2013 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» і ОСОБА_3, позивач надав суду - копію кредитного договору з додатками, копію меморіального ордеру № 7201, виписку документів за договором, розрахунок заборгованості за договором.

Згідно ухвали суду першої інстанції від 23.05.2017 року, у позивача були витребувані оригінали документів кредитного договору.

У поясненнях по справі, представник ПАТ «Банк Форум» зазначив, що всі документи кредитної справи залишились на території проведення АТО за винятком оригіналу кредитного договору з додатками, копії яких надані суду.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, - відмітка про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища.

Відтак, колегія суддів вважає, що надані позивачем письмові докази відповідають вимогам законодавства щодо порядку бухгалтерського обліку кредитних операцій, з них можна встановити здійснені сторонами операції за кредитом, ці документи підтверджують факт надання відповідачці, як позичальнику, кредитних коштів.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що перебувала з позивачем у трудових відносинах, між нею та банком було укладено декілька кредитних договорів, які вона повністю виплатила, при цьому, не обґрунтувала необхідність витребування у позивача оригіналу кредитного договору, клопотання про проведення експертизи не заявляла.

Отже, відповідно, до наданого ПАТ «Банк Форум», розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3-0141/13/22-BZW від 01.06.2013 року, правильність якого сумнівів не викликає та не оспорюється відповідачем, заборгованість за кредитним договором, станом на 06.12.2016 року, складає - 27798 грн. 11 коп., з яких заборгованість по сплаті кредиту - 15644 грн. 38 коп., заборгованість по сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом - 9444 грн. 82 коп., пеня - 2708 грн. 91 коп.

За таких обставин, колегія суддів, вирішуючи позовні вимоги приймає за основу довідку розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3-0141/13/22-BZW від 01.06.2013 року.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що згідно до розрахунку заборгованості за договором, банк просив стягнути пеню нараховану з 11.07.2014 року.

Однак, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення АТО забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Відповідач зареєстрована та проживає на території смт. Станиця Луганська Луганської області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з додатком зазначеного переліку, смт. Станиця Луганська Луганської області відноситься до населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція.

До того ж, в телеграмі від 05.11.2014 № 18-112/64483 «Про скасування пені та штрафів за договорами кредиту під час АТО», Нацбанк України надав роз'яснення по реалізації норми про заборону нарахування пені та штрафів по кредитам згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де підкреслює, що реалізація прав осіб, передбачених статтею 2 Закону, не потребує отримання банком любих інших документів, в тому числі сертифікатів про форс-мажорні обставини торгово-промислової палати.

На підставі викладеного, позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, так як, суд дійшов до хибного висновку про повну відмову в задоволені позову.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що відповідно до положень цивільного законодавство та умов укладеного кредитного договору, з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 3-0141/13/22-BZW від 01.06.2013 року в сумі - 25089 грн. 20 коп., що складається з простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів в сумі - 15644 грн. 38 коп., простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі - 9444 грн. 82 коп.

Позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі - 2708 грн. 91 коп. задоволенню не підлягають, у зв'язку з необґрунтованістю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, - підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Порядок сплати, розмір судового збору визначається у відповідності з Законом України «Про судовий збір».

Позивачем ПАТ «Банк Форум» при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у сумі - 1378 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі - 1600 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями.

Позовні вимоги задоволено частково у розмірі 90,28% від ціни позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь ПАТ «Банк Форум» підлягає стягненню у відшкодування судових витрат сума - 2687 грн. 79 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області, ~

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни - задовольнити частково.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 13 вересня 2017 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 3-0141/13/22-BZW від 01.06.2013 року в сумі - 25089 грн. 20 коп., що складається з простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів в сумі - 15644 грн. 38 коп., простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі - 9444 грн. 82 коп. та у відшкодування судових витрат суму в розмірі - 2687 грн. 79 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді: