Справа № 288/1492/16-ц
Провадження № 2/288/142/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судового засідання - Мітніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі-Позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач), мотивуючи його тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» (надалі - ПрАТ «СК»УНІКА») та ОСОБА_2 (далі Потерпілий) було укладено договір добровільного страхування, за яким Позивач застрахував майнові правові інтереси Потерпілого, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу легкового автомобіля «VOLKSWAGEN TIGUAN», державний номерний знак НОМЕР_1 (далі автомобіль Потерпілого).

07 липня 2015 року о 23 годині 20 хвилин в смт. Попільня по вул. Б. Хмельницького сталася дорожньо транспортна пригода (далі ДТП) за участю двох транспортних засобів: ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_2, який знаходився під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Потерпілих.

Внаслідок ДТП автомобіль Потерпілого отримав механічні пошкодження відповідно до довідки ДАІ про обставини ДТП, первинної довідки ДАІ та протоколу огляду пошкодженого транспортного засобу.

Потерпілий своєчасно звернувся до Позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля Потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, складала 61555 (шістдесят одна тисяча пятсот пятдесят пять) гривень 95 копійок.

Позивачем було сплачено дану суму Потерпілому на підставі страхового акту з відповідним розрахунком страхового відшкодування.

За результатами розгляду адміністративних матеріалів, Відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач звернувся до страхової компанії Відповідача щодо виплати страхового відшкодування, яка сплатила Позивачу страхове відшкодування в межах ліміту полісу у розмірі 50000 (пятдесяти тисяч гривень) гривень.

Позивач зазначає, що сума виплати страхового відшкодування, яку повинен виплатити Відповідач складає 11555 (одинадцять тисяч пятсот пятдесят пять) гривень 95 копійок.

Відповідачу було направлено заяву про регресні вимоги. Проте Відповідач вказаної суми не сплатив.

Позивач зазначає, що оскільки Відповідач не відшкодував шкоду, Позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, тому Відповідач повинен відшкодувати шкоду Позивачу в примусовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, Позивач просить суд стягнути з Відповідача на його користь суму сплаченого страхового страхування в розмірі 11555 (одинадцяти тисяч пятсот пятдесяти пяти) гривень 95 копійок та сплачений судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши до суду клопотання, за змістом якого, заявлені вимоги підтримав, просив розглядати справу у відсутності представника Позивача.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відповідно до частини пятої статті 74 ЦПК України, а саме на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу його місця проживання були направлені судові повістки разом із розписками, які Відповідач отримав 23 травня 2017 року, 15 серпня 2017 року, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися до суду з відміткою Укрпошти вручено особисто.

09 серпня 2017 року на адресу від Відповідача надійшла заява про перенесення судового засідання на іншу дату у звязку з виниклими сімейними обставинами, 13 грудня 2017 року від Відповідача також надійшла заява в якій зазначені аналогічні обставини, які не підтверджені суду Відповідачем.

Неявка Відповідача якому було відомо про розгляд справи, призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті. Тому суд, такі дії Відповідача ОСОБА_1 відносить до таких, що суперечать вимогам частин третьої статті 27 ЦПК України, та розцінює їх як зловживання стороною своїми процесуальними правами, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судові засідання Відповідача ОСОБА_1, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає стаття 10 ЦПК України, та у відповідності з частиною першою статті 60 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Матеріалами справи встановлено, що згідно договору № 245002/4098/0002098 добровільного комплексного страхування на транспорті від 12 березня 2014 року, укладеного між страховиком - ПрАТ "СК"УНІКА" та страхувальником ОСОБА_2, вигодонабувач - ТОВ «Порше Мобіліті» було застраховано автомобіль «VOLKSWAGEN TIGUAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 949135, автомобіль марки «VOLKSWAGEN TIGUAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_2.

Відповідно до довідки № 67681680 про дорожньо-транспортну пригоду від 07 липня 2015 року, довідки виданої інспектором Попільнянського ВДАІ, 07 липня 2015 року о 23 годині 20 хвилин, в смт. Попільня по вулиці Б. Хмельницького сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «VOLKSWAGEN TIGUAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки ВАЗ 21053, держаний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_1. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальних збитків. ДТП сталося внаслідок не вибрання безпечної швидкості, не врахування дорожньої обстановки в результаті чого ОСОБА_1 здійснюючи керування автомобілем ВАЗ 21053, держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 скоїв зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN TIGUAN», державний номерний знак НОМЕР_1.

ОСОБА_2 в передбачений законодавством строк звернулась до ПрАТ "СК"УНІКА" із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку.

Страховим випадком є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пожежі, стихійного лиха, падіння предметів, попадання каміння, протиправних дій третіх осіб, угону.

Як вбачається з протоколу огляду колісного транспортного засобу від 10 липня 2015 року з фототаблицями та експертного товарознавчого дослідження Висновок № 1139, автомобіль Потерпілого отримав механічні пошкодження в результаті ДТП, вартість матеріального збитку складає 79085 (сімдесят девять тисяч вісімдесят пять) гривень 42 копійки, вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу автомобіля становить 64166 (шістдесят чотири тисячі сто шістдесят шість) гривень 65 копійок.

Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Дана подія була визнана Позивачем страховим випадком та на підставі страхового Акту № 00171953 від 17 липня 2015 року з відповідним розрахунком страхового відшкодування ПрАТ "СК"УНІКА" виплачено ОСОБА_2, 61555 (шістдесят одну тисячу пятсот пятдесят пять) гривень 95 копійок, що також підтверджується платіжним дорученням про сплату страхового відшкодування № 025735 від 24 липня 2015 року.

Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 липня 2015 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ "СК"УНІКА" в межах ліміту полісу в розмірі 50000 (пятдесяти тисяч) гривень, за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 41.1 підпункту «а» статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

З роз'яснень, викладених у пункті 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" вбачається, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, що відповідає приписам частини другої статті 1187 ЦК України.

У відповідності до правової позиції Верховного суду України, яка висловлена в постанові від 30 березня 2016 року у справі № 6-2598цс15, відповідно до статті 1191 ЦК України та пункту 2 частини першої статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1 право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобовязання перед потерпілим; 2 регрес застосовується після припинення зобовязання з відшкодування шкоди.

У відповідності до правової позиції Верховного суду України висловленої при розгляді справи № 6-2878цс15 відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як розяснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, Відповідач повинен сплатити ПрАТ "СК"УНІКА" суму виплати страхового відшкодування в розмірі 11555 (одинадцяти тисяч пятсот пятдесяти пяти) гривень 95 копійок.

19 вересня 2016 року Відповідачу було направлено лист вимога про врегулювання спору в досудовому порядку щодо відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП, яка сталася 07 липня 2015 року, а саме пропонувалося сплатити різницю, однак відповіді Відповідача не отримали.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, а саме стягнення з Відповідача на користь Позивача матеріальної шкоди в порядку регресу та сплаченого судового збору.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК України та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись статтями 979, 999, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192, 1194 ЦК України; Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року (зі змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»; Постановою Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», статтями 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН- НОМЕР_3, жителя та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (01032, м. Київ, Саксаганського, 70 А, , в АТ «ОСОБА_3 Аваль» р/р 265061822) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 11555 (одинадцяти тисяч пятсот пятдесяти пяти) гривень 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН- НОМЕР_3, жителя та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (01032, м. Київ, Саксаганського, 70 А, , в АТ «ОСОБА_3 Аваль» р/р 265061822) сплачений судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_4