Номер провадження: 22-ц/785/7525/17
Номер справи місцевого суду: 522/6573/14-ц
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська юридична компанія» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська юридична компанія» до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, пені та суми несплаченої франшизи,

встановила:

14.04.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Одеська юридична компанія» звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути із Страхового товариства з додатковою відповідальністю (далі - СТЗДВ) «Гарантія» суму страхового відшкодування в розмірі 5471,33 грн., пеню за затримку виплати в розмірі 104,25 грн., стягнути з ОСОБА_3 суму франшизи в розмірі 1000,00 грн., а також солідарно стягнути з відповідачів сплачений судовий збір у сумі 243,60 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача зазначив, що 13.05.2013 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_3, який є винним у вчинені ДТП, так як порушив Правила дорожнього руху (далі - ПДР), які привели до зіткнення транспортних засобів і їх пошкодження.

Сума заподіяної ОСОБА_4 матеріальної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу склала 5471,33 грн. ОСОБА_4 застрахував свою цивільно-правову відповідальність в СТЗДВ «Гарантія», уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (т.1, а.с.15).

Оскільки зазначена ДТП є страховим випадком, то ОСОБА_4 звернувся до СТЗДВ «Гарантія» із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак, у встановлений законом строк СТЗДВ «Гарантія» не здійснила виплату страхового відшкодування.

21 березня 2014 року між ОСОБА_4 та позивачем - ТОВ «Одеська юридична компанія» по даній справі було укладено договір уступки права вимоги (цесії), згідно до якого ОСОБА_4 отримав компенсацію відступленого права в розмірі 2000,00 грн., а до ТОВ «Одеська юридична компанія» перейшло право вимоги відшкодування заподіяної шкоди до винних осіб в ДТП, а також право вимоги до страхових компаній та МТСБУ (т.1, а.с.23). Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та пояснив, що ним особисто було передано ОСОБА_4 2000,00 грн., з яких: 1000,00 грн. на лікування та 1000,00 грн.- виплата франшизи. В судове засідання, призначене на 08.08.2017 року ОСОБА_3 не з'явився.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.11.2015 року, у задоволенні позовних вимог ТОВ «Одеська юридична компанія» було відмовлено (т.1, а.с.187-188, 216-218).

Однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2016 року вищевказані судові рішення були скасовані з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1, а.с.192-194).

За наслідками нового розгляду, Суворовським районним судом м. Одеси від 08 серпня 2017 року було ухвалено рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Одеська юридична компанія» до СТЗДВ «Гарантія», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, пені та суми несплаченої франшизи були задоволені частково.

Стягнуто із СТЗДВ «Гарантія» на користь ТОВ «Одеська юридична компанія» суму страхового відшкодування у розмірі 5471,33 грн., пеню в розмірі 104,25 грн., судові витрати в розмірі 6243,60 грн.

У задоволенні позовних вимог ТОВ «Одеська юридична компанія» до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди та суми несплаченої франшизи - відмовлено у повному обсязі (т.2, а.с.87-88).

В апеляційній скарзі ТОВ «Одеська юридична компанія»ставить питання про скасування вищевказаного рішення, в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 щодо стягнення з останнього на користь ТОВ «Одеська юридична компанія» 1000,00 грн. франшизи та суми судових витрат, та ухвалення в цій частині нового рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Одеська юридична компанія» суми франшизи у розмірі 1000,00 грн., а також понесених судових витрат, посилаючись на те, що рішення було ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Такими чином, питання щодо інших позовних вимог, які були задоволені судовим рішенням, та в задоволенні яких судом було відмовлено, не є предметом апеляційного оскарження, оскільки особами, які беруть участь у справі, в апеляційному порядку не оскаржуються.

До суду апеляційної інстанції всі особи, які беруть участь справі, не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, у зв'язку з чим та на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису в суді апеляційної інстанції не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування позивачу суми франшизи у розмірі 1000 грн., суд першої інстанції виходив із того, що вказана сума була сплачена ОСОБА_4 відповідачем ОСОБА_3 по розписці.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Обставини щодо скоєння ДТП та щодо винних дій відповідача ОСОБА_3 у її скоєнні, визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України вважаються встановленими і не підлягають доказуванню.

Також не підлягають доказуванню ті обставини, що ОСОБА_3 зобов'язаний відшкодувати завдану внаслідок ДТП ОСОБА_4 шкоду, та те, що останній передав свої права вимоги на користь ТОВ «Одеська юридична компанія» на підставі договору відступки права вимоги (цесії) від 21 березня 2014 року (т.1, а.с.23-.

Спірним в даному випадку є питання стосовно того, чи підлягає сплаті позивачу ТОВ «Одеська юридична компанія» відповідачем ОСОБА_3 франшиза у сумі 1000 грн.

Колегія суддів, вирішуючи вказане питання, виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_3 до суду було надано розписку, написану від імені ОСОБА_4, в якій зазначено, що він отримав від ОСОБА_3 2 000 грн. на лікування (т.1,а.с.49).

Про сплату франшизи у даній розписці не йдеться.

З цих підстав, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 сплатив потерпілому 2000 грн., із яких 1000 грн. - франшиза, оскільки зазначені обставини спростовуються текстом розписки, та не підтверджуються іншими доказами, які маються в матеріалах справи.

Крім того, ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції зазначив, що потерпілому в ДТП ОСОБА_4 не було завдано шкоди здоров'ю, а тому і грошові кошти у сумі 2000 грн. не могли бути використані на лікування.

Однак і цей висновок суду є хибним, оскільки спростовується матеріалами справи.

Так, згідно Постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 01 серпня 2013 року по справі № 523/10924/13-п, копія якої мається в матеріалах справи (т.1, а.с.16), відповідача ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні ДТП від 13 травня 2013 року о 14.00 год., що сталася на нерегульованому перехресті вул. Заболотного та вул. Героїв Сталінграду в м. Одесі, та притягнуто до адміністративної відповідальності. В тексті зазначеної Постанови значиться, що в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водій мопеду «KING YH50 QT-7», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ.

Крім того, факт ушкодження здоров'я ОСОБА_4 не заперечувався і відповідачем ОСОБА_3 на протязі розгляду справи.

Більш того, відповідач ОСОБА_3 не довів факту сплати ОСОБА_4 безпосередньо суми франшизи, у розмірі 1000 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що отримані ОСОБА_4 грошові кошти від відповідача ОСОБА_3 у сумі 2000 грн. були передані саме на лікування ОСОБА_4, про що зазначено в розписці.

При цьому, колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про те, що при укладенні договору цесії, у ОСОБА_4 не було необхідності попереджати ТОВ «Одеська юридична компанія» про отримані на лікування кошти, оскільки факт ушкодження здоров'я нерозривно пов'язаний з особою потерпілого у ДТП ОСОБА_4

А відповідно до вимог ст. 515 ЦК України заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

З цих підстав, та враховуючи, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що франшиза у сумі 1000 грн. вже відшкодована ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, зазначена сума франшизи підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь ТОВ «Одеська юридична компанія».

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам частково не відповідає, доводи апеляційної скарги його спростовують, оскільки, в частині позовних вимог, які є предметом апеляційного оскарження, рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Одеська юридична компанія» до ОСОБА_3, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Одеська юридична компанія» суму франшизи у розмірі 1000 грн.

Крім викладеного, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, та виходячи із принципу пропорційності, колегія суддів також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Одеська юридична компанія» судові витрати у сумі 980,87 грн., що були стягнуті з СТЗДТ, та які складають 15,71% від суми задоволених позовних вимог.

У зв'язку з цим, суму судових витрат, які підлягають стягненню із СТЗДТ «Гарантія» на користь ТОВ «Одеська юридична компанія» слід зменшити на вказану суму (980,87 грн.), тобто із 6243,60 грн. до 5262,73 грн.

В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська юридична компанія»задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2017 року змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська юридична компанія» до ОСОБА_3, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська юридична компанія» суму франшизи у розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень) та судові витрати у сумі 980,87 грн. (дев'ятсот вісімдесят гривень 87 копійок).

Зменшити суму судових витрат, які підлягають стягненню із Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська юридична компанія» із 6243,60 грн. до 5262,73 грн. (п'ять тисяч двісті шістдесят дві гривні 73 копійки).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Т.В. Цюра