справа №619/3860/17
провадження №2/619/1958/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року Дергачівський районний суд

Харківської області

у складі: головуючого судді Кононихіної Н.Ю.

за участю секретаря судового засідання Мєщан І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу - типового договору про купівлю-продаж житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, від 1 вересня 1992 року, реєстр. № 24 її матері, ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року; встановити факт родинних відносин, а саме той факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року є рідною матір'ю позивача; визнати за позивачем право власності на 1/4 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що її матері, ОСОБА_4, на праві приватної власності належить 1/4 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 згідно типового договору про купівлю-продаж житлового будинку від 1 вересня 1992 року, реєстр. № 24. ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, те, що вона є матір'ю позивача підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Проходівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, серія НОМЕР_1 від 4.08.1960 року, актовий запис №19, а також моїм свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_2, реєстр.№35. Однак в свідоцтві про народження позивач, та її мати вказані по-російські як «ОСОБА_4», в свідоцтві про шлюб прізвище позивача по-російські вказане як «ОСОБА_4», а в свідоцтві про смерть матері вона вказана як «ОСОБА_4». Крім того, в правовстановлюючому документі, а саме в вищевказаному типовому договорі про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними будівлями прізвище матері позивача вказане по-російськи як «ОСОБА_4» і «ОСОБА_4». Єдиною спадкоємницею за законом після смерті матері є позивач у справі, її дочка, так як проживала на момент смерті зі спадкодавцем, вела спільне господарство, поховала матір, інших спадкоємців немає, і на спадкове майно ніхто не претендує. З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини вона звернулася, однак в зв'язку з тим, що в документах є багато помилок, і наші прізвища не співпадають, вона змушена звернутися до суду з позовною заявою.

В судове засідання позивач не з'явилася, просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу без її участі та проти задоволення позову не заперечувала.

Представником відповідача Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області надано до суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради на підставі вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову, з наступних підстав.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З представлених доказів, наявних у матеріалах справи, вбачається, матері позивача, ОСОБА_4, на праві приватної власності належить 1/4 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 згідно типового договору про купівлю-продаж житлового будинку від 1 вересня 1992 року, реєстр. № 24.

ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №76.

ОСОБА_4 є матір'ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Проходівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, серія НОМЕР_1 від 4.08.1960 року, актовий запис №19, а також свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_2, реєстр.№35.

Однак в вищевказаному свідоцтві про народження позивач та її мати вказані по-російські як «ОСОБА_4», а в свідоцтві про шлюб прізвище позивача по-російські вказане як «ОСОБА_4», а в свідоцтві про смерть матері вона вказана як «ОСОБА_4». Крім того, в правовстановлюючому документі, а саме в вищевказаному типовому договорі про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними будівлями прізвище матері позивача вказане по-російськи як «ОСОБА_4» і «ОСОБА_4».

Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що не суперечить роз'ясненням, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Так, в Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах і встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язане з подальшим вирішенням суперечки про право.

Єдиною спадкоємницею за законом після смерті матері є її дочка, позивач по справі, так як проживала на момент смерті зі спадкодавцем, вела спільне господарство, поховала матір, інших спадкоємців немає, і на спадкове майно ніхто не претендує.

Згідно ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу - типового договору про купівлю-продаж житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 від 1 вересня 1992 року, реєстр. № 24 матері позивача, ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Встановити факт родинних відносин, а саме той факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року є ОСОБА_1 рідною матір'ю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. Ю. Кононихіна