Провадження № 2/219/4404/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіної М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, після уточнення вимог якої, просить визнати транспортні засоби: ВАЗ 2008 року випуску, легковий седан, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1, та ВАЗ 2007 року випуску, легковий седан, сірого кольору, державний номер НОМЕР_2 та гараж, що розташований в м. Соледар Донецької області по вулиці Носова, спільною сумісною власністю подружжя; визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на легковий автомобіль ВАЗ 2007 року випуску, легковий седан, сірого кольору, державний номер НОМЕР_2, а за ОСОБА_2 право приватної власності на легковий автомобіль ВАЗ 2008 року випуску, легковий седан, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1; визнати за ОСОБА_1 права власності на ? частину гаражу, розташованого в м.Соледар Донецької області по вулиці Носова, а залишену ? частину за ОСОБА_2

В обґрунтування позову вказує, що 12.08.1995 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований Соледарською міською радою, актовий запис № 63. Під час шлюбу у них народилась дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За період шлюбу були придбані дві легкові автомобілі, які зареєстровано в органах МРЄО міста Бахмут Донецької області за відповідачем: транспортний засіб ВАЗ 2008 року випуску, легковий седан, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 та ВАЗ 2007 року випуску, легковий седан, сірого кольору, державний номер НОМЕР_2, та гараж в місті Соледар Донецької області по вулиці Носова. З квітня 2017 року сторони мешкають окремо, харчуються окремо, спільного господарства не ведуть, тому позивач звернулася з вказаним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином. Крім того, надала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі (а.с.35).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення (а.с.30).

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 3 ЦПК України надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Воронкова) ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб 12 серпня 1995 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 63, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 304815, видане Соледарською міською радою 12.08.1995 року (а.с.4 зворотна сторона).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 014757 (а.с.4).

Згідно з довідкою Соледарської міської ради № 1731/18-23 від 14.09.2017 року, за адресою: м. Соледар Донецької області, вул.. Преображенська (60 років Жовтня), 24/74 зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 (а.с.5).

В матеріалах справи наявний інформаційний лист Територіального сервісного центру № 1442 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області (№ 31/5-1442-4856 від 16.11.2017), в якому зазначено, що відповідно до інформації бази даних РПС та НАІС ГСЦ МВС України, станом на 16.11.2017 року на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані транспортні засоби: ВАЗ 217030-110-01, 2008 року випуску, ідентифікатор ТЗ ХТА0251, державний номерний знак НОМЕР_3, сірого кольору; ВАЗ 217030, 2007 року випуску, ідентифікатор ТЗ ХТА9063, державний номерний знак АН 0331НХ, сірого кольору (а.с.22). Вказана інформація також підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів САР 003256, САК 882234 (а.с.28).

Крім того, як вбачається з договору купівлі-продажу гаражу від 28.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Дубровським та зареєстрований в реєстрі за № 2395, ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6 гараж, загальною площею 24,0 кв.м, що розташований за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, м. Соледар, вул. Носова, гараж 4 (а.с.31-32).

Згідно з ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами ст. ст. 69-72 СК України. Відповідно п. 23 зазначеної Постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Судом достовірно встановлено, що сторонами, як подружжям, в період шлюбу були придбані дві легкові автомобілі: ВАЗ 217030-110-01, 2008 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1, та ВАЗ 217030, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_2, та гараж, загальною площею 24,0 кв.м, що розташований за адресою: Донецька область, м. Соледар, вул. Носова, гараж 4, які відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя. На нерухоме та рухоме майно, відповідно до ст. 63 СК України, сторони, як подружжя, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном, а згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Згідно з ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог, а відповідач не заперечував проти їх задоволення.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеними та законними вимоги ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільної сумісної власності подружжя, та таким, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5,10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 372, 391ЦК України, ст.ст. 60, 68, 70, 71 СК України, суд

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.

Визнати автомобілі ВАЗ 217030-110-01, 2008 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1, ВАЗ 217030, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_2, та гараж № 4, загальною площею 24,0 кв.м, що розташований за адресою: Донецька область, м. Соледар, вул. Носова, спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, право власності на легковий автомобіль ВАЗ 217030, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_2, та на 1/2 частину гаражу № 4 , що розташований за адресою: Донецька область, м. Соледар, вул. Носова, в порядку розподілу спільного майна подружжя.

Вважати, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, на право власності належить легковий автомобіль 217030-110-01, 2008 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1, та 1/2 частина гаражу № 4 , що розташований за адресою: Донецька область, м. Соледар, вул. Носова, в порядку розподілу спільного майна подружжя.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення.

Суддя

ОСОБА_7