Справа № 755/1602/17
УХВАЛА

"27" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарі Наумовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_2 перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг" про визнання майнових прав.

27.03.2017 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на двокімнатну квартиру, будівельний номер АДРЕСА_1 загальною проектною площею 45,95 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_1 до вступу рішнення суду в законну силу. Мотивуючи тим, що предметом спору є речові права на вказану квартиру. Наданий час існують обставини, які вказують на порушення прав позивача щодо володіння та користування нерухомим майном. Не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, оскільки предмет позову стосується права власності на нерухоме майно, що змушує позивача звернувся до суду із вказаною заявою.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом позову є визнання майнових прав на двокімнатну квартиру, будівельний номер АДРЕСА_1 загальною проектною площею 45,95 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_1.

Відповідно до Угоди про переведення прав №30 за Договором №1142/2/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 22.12.2015 року укладеної між ТОВ "Еверест-Буд-Інжиніринг", ОСОБА_3 та ОСОБА_1, останньому перейшли майнові права на вказаний вище об'єкт будівництва.

Позивачем в заяві про забезпечення позову не надано доказів того, що існує реальна загроза відчуження спірного майна, яке є предметом спору.

У пункті 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Доводи позивача про те, що невжиття вищевказаного заходу забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду є лише припущеннями та не доведені в суді.

Позивач у заяві про забезпечення позову не вказує докази, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів, з дня отримання її копії.

С у д д я :