Справа № 136/1644/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на малолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення додаткових витрат на малолітню дитину. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначила, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 14.07.2017 року з ОСОБА_3 на користь позивача стягнено аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1), в розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина хворіє, у звязку з чим потребує додаткових витрат на лікування, на що позивач витратила 9 733 грн. Добровільно приймати участь в додаткових витратах на утримання дитини відповідач не бажає, що стало приводом для звернення позивача до суду з даним позовом. У звязку з чим позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь 4 866 грн. понесених додаткових витрат на утримання дочки ОСОБА_4, а також просить стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування дочки в сумі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття.

В судовому засіданні позивач просила суд позов задовольнити.

Відповідач повідомив суд, що хворіє на хронічний бронхіт. Восени 2015 року між ним і ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, в якому народилась дочка ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2). Дружина відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, у звязку з чим не працює. Обовязок надавати утримання дитині і дружині покладається виключно на відповідача, який працює слюсарем в Липовецькій дільниці Іллінецького міжрайонного управління газового господарства, у звязку з чим отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить близько 5 000 грн., при цьому інших доходів не має. За таких обставин він не має змоги приймати участь у додаткових витратах на дитину ОСОБА_4

За заявою позивача суд витребував в Вінницької обласної клінічної лікарні імені ОСОБА_7 завірену копію Амбулаторної карти на ім'я ОСОБА_4 (16.06.2009 року).

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Положення наведеної статті стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей, а також її хворобою. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

16.06.2009 року народилась ОСОБА_4 (а.с. 4), батьками якої в Свідоцтві про народження записані сторони спору.

Дитина проживає разом з позивачем, у звязку з чим рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 14.07.2017 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 стягнено аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1), в розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 хворіє (діагноз дисплазія зєднувальної тканини недиференційована форма, вроджене порушення фолатного обміну тощо), про що свідчать виписки із медичних карт хворого (а.с. 14-17), а також записи в Амбулаторній карті на ім'я ОСОБА_4.

На лікування дитини позивач витратила 9 970,62 грн., з них: 2 925 грн. витрати на проведення аналізів 23.06.2016 року (а.с. 5, 9-13), 6 060 грн. витрати на придбання ортопедичного взуття (04.04.2014 року 510 грн., 11.10.2014 року 969 грн., 25.04.2015 року 1 031 грн., 07.10.2015 року 1 440 грн., 11.09.2016 року 1 040 грн., 24.08.2017 року 1 070 грн.), а також інші витрати на придбання лікарських препаратів 19.10.2017 року 900,62 грн., 27.10.2017 року 85 грн.

Встановлені судом обставини вказують на те, що дитина потребує додаткових витрат на лікування, яке її батько відмовляється надавати, при цьому весь тягар покладається на позивача, в якої відсутній постійний дохід. У звязку з цим суд вважає, що стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат понесених позивачем на лікування дочки в сумі 4 866 грн. є цілком обґрунтованим, з огляду на що позов в цій частині підлягає до задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які щомісячно підлягають стягненню з батька дитини на додаткові витрати, судом враховано, що ОСОБА_2 хворіє на хронічний бронхіт (а.с. 42). Восени 2015 року відповідач зареєстрував шлюб (а.с. 38) в якому народилась дочка ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2, а.с. 40). Дружина відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, у звязку з чим не працює. Відповідач працює слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики 4 розряду в Липовецькій дільниці Іллінецького міжрайонного управління газового господарства ПАТ "Вінницягаз", у звязку з чим отримує заробітну плату (а.с. 41), середньомісячний розмір якої за серпень-жовтень 2017 року склав 4 987,56 грн. За рахунок вказаних коштів ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь позивача на утримання дочки в розмірі ? частки доходу щомісячно, а також надає утримання дружині та дочці ОСОБА_6

З урахуванням зазначеного, в тому числі враховуючи матеріальне становище позивача, яка не має постійного доходу, на життя заробляє тимчасовими заробітками, виходячи з розміру передбачуваних витрат на лікування дитини згідно рекомендацій лікарів і призначеного лікування, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову 19.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 263, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на малолітню дитину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) в розмірі 4 866 (чотири тисячі вісімсот шістдесят шість) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову 19.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник