справа №619/1393/17
провадження №2/619/915/17
Рішення

іменем України

06 грудня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон-К» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення суми,

установив:

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому стягнути з відповідача 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог у сумі 1328139,60грн. посилаючись на те, що 09.06.2010 р. між відповідачем та позивачем, від імені якого діяв ОСОБА_3, був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким у власність ОСОБА_2 перейшла нежитлова будівля виробничо-складського приміщення літ. «А-1» загальною площею 1090,30 кв.м., що розташована за адресою: смт Пісочин Харківського району Харківської області, площа ОСОБА_4, 4. Нежитлова будівля була передана у власність відповідача в рахунок погашення боргу за договором позики грошей від 01.12.2008 р. на суму 525000,00грн між позивачем та ОСОБА_5, у відповідності до договору іпотеки від 01.12.2008 між позивачем та ОСОБА_5 та договору про відступлення права вимоги від 12.04.2010, за яким права кредитора та іпотекодержателя перейшли до ОСОБА_2 Договір про задоволення вимог іпотекодержателя є одним із шляхів позасудового врегулювання звернення стягнення на майно в рахунок погашення боргу. Відповідно до п. 2.1 договору про задоволення вимог іпотекодержателя вартість об'єкту нерухомості, за якою відповідач набуває його у власність визначена за домовленістю сторін і становить 525 000 грн. У цьому ж пункті договору зазначено, ринкова вартість майна визначена суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_6 станом на 24.05.2010 р. у сумі 207 370 грн. згідно з відомостями у Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно N° 26337090, виданого комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 07.06.2010. Розміру зобов'язання, яке погашається внаслідок переходу права власності на нежитлову будівлю до відповідача, договір про задоволення вимог іпотекодержателя не містить. За договором позики грошей сума отриманих грошових коштів складає 525 000 грн. На думку позивача, сума ринкової вартості майна не відповідає дійсності. За попередньо проведеною оцінкою нежитлової будівлі за замовленням позивача з метою визначення суми позову вартість предмету іпотеки станом на 09.06.2010 було визначено у сумі 2059044,00грн. Таким чином, набуваючи у власність нежитлову будівлю ринковою вартістю 2 059 044 грн. в рахунок погашення боргу 525 000 грн. відповідач повинен був сплатити позивачу різницю у сумі 1 328 139,60 грн. (2 059 044 * 90% - 525 000).

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим, крім того, подав заяву про застосування строків позовної давності.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, про обставини справи пояснив, як зазначено вище.

Третя особа ОСОБА_3 судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, повідомлення про згоду на участь у справі не надав, тому відповідно до ч.3 ст. 36 ЦПК України справа розглядається без третьої особи.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

09 червня 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Еталон-К» укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений ОСОБА_7, приватним нотаріусом Харківського МНО за р.№827, відповідно до п.1.1 якого ТОВ «Еталон-К» передало, а ОСОБА_2 прийняла у власність за вартістю і на умовах, визначених цим договором нежитлову будівлю виробничо-складського приміщення літ. «А-1» загальною площею 1090,30кв.м, що розташовані за адресою: смт Пісочин Харківського району Харківської області пл. Ю.Кононенка, 4. Згідно п.2.1 вартість обєкта нерухомості, за якою Іпотекодержатель набуває його у власність в рахунок виконання основного зобовязання за домовленістю сторін становить 525000,00грн. Згідно із відомостями, які містяться у Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно за №26337090, виданого КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 07.06.2010, ринкова вартість нерухомого майна становить 207370,00грн., вартість вказана згідно висновку субєкта підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 станом на 24.05.2010 (а.с.31-32).

Частиною 4 статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики у сумі 525000,00грн була погашена за рахунок звернення стягнення на предмети іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частинами 3,4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 582 ЦК України оцінка предмета застави здійснюється у випадках, встановлених договором або законом. Оцінка предмета застави здійснюється заставодавцем разом із заставодержателем відповідно до звичайних цін, що склалися на момент виникнення права застави, якщо інший порядок оцінки предмета застави не встановлений договором або законом.

Позивачем надано копію звіту про оцінку майна, виконаний ТОВ «ОСОБА_8 Груп» 25.04.2017, згідно якому ринкова вартість нежитлової будівлі виробничо-складського приміщення літ. «А-1» загальною площею 1090,3кв.м, що розташований за адресою смт Пісочин м-н Ю.Кононенка, 4, станом на 09.06.2010 складала 2059044,00грн. (а.с.33-34).

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За вимогами ч.1 ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до вимог ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Висновок ТОВ «ОСОБА_8 Груп» 25.04.2017 про оцінку майна суд не бере до уваги, оскільки в порушення вимог ч.2 ст. 582 ЦК України, даний звіт складений за відсутності іпотекодавця.

Відповідно до ч.1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ухвали суду від 19.06.2017 по справі призначалася судова оціночно-будівельна експертиза, проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. засл.проф ОСОБА_9, яка не була проведена внаслідок ненадання позивачем додаткових матеріалів, необхідних для дачі висновку експерта, про що 04.10.2017 направлено повідомлення про неможливість дати висновок експерта №12327. При цьому, суд зазначає, що клопотання експерта про надання додаткових матеріалів отримано представником позивача 11.08.2017, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.66).

Таким чином за матеріалами справи належними та допустимими доказами не спростовано розмір вартості предмета іпотеки на момент звернення стягнення, що зазначений у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя від 09 червня 2010 року, що позбавляє суд вирішити питання про стягнення відшкодування іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

За змістом ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову відмовляється, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою судді від 19.05.2017 ОСОБА_2 заборонено у будь-який спосіб відчужувати право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 1090,3кв.м за адресою: смт Пісочин пл. Ю. Кононенка, 4.

У звязку з відмовою у позові, заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України залишається за рахунок позивача.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 154, 209, 212, 214-216, 218 ЦПК України, суд

ухвалив:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон-К» відмовити у повному обсязі.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою судді від 19.05.2017, скасувавши заборону ОСОБА_2 у будь-який спосіб відчужувати право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 1090,3кв.м за адресою: смт Пісочин пл. Ю. Кононенка, 4 Харківського району Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Нечипоренко