Справа № 477/2297/17
Провадження № 2/477/1175/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Хлибовою Г.Є.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1 до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 11,45 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Галицинівської (раніше - територія Прибузької) сільської ради Вітовського (раніше - Жовтневого) району Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті матері ОСОБА_2 залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке він, як спадкоємиць за заповітом не взмозі оформити в нотаріальному порядку, оскільки відсутній належним чином оформлений правовстановлюючий документ на ділянку: в державному акті про право приватної власності на землю на її ім'я відсутній обов'язковий реквізит - дата його видачі.

Вказуючи, що він прийняв спадщину, оскільки проживав з померлою на час її смерті, але через зазначену обставину не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, однак виходячи з положень ст. 1218 ЦК України ділянка належала померлій на праві власності, тому просив винести рішення про визнання за ним права власності на дане спадкове майно.

В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, позивачка в своїй заяві просила позов задовольнити.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Прибузьке Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області померла громадянка ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді земельної ділянки, площею 11,45 га, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Прибузької сільської ради Жовтневого району (тепер - територія Галицинівської сілської ради Вітовського району) Миколаївської області.

Земельна ділянка належала їй на підставі державного акту серії НОМЕР_1, виданого Прибузькою сільською радою Жовтневою району Миколаївської області.

В 2016 році, в зв'язку з добровільним об'єднанням територіальних громад Прибузька сільська рада увійшла до складу Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Положення ч.ч. 1-4 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Відповідно до ст. 1234 та ст. 1235 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За свого життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 12 жовтня 2005 року секретарем Прибузької сільської ради Жовтневого (тепер - Вітовського району Миколаївської області, яким заповіла на випадок своєї смерті належну їй ділянку ОСОБА_1, тобто позивачу в справі.

Останній прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки проживав з нею на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою сільської ради від 25 вересня 2017 року.

Однак далі, під час оформлення зазначеної спадкової ділянки він отримав роз'яснення від нотаріуса про неможливість переоформлення спадщини в нотаріальному порядку через відсутність належним чином оформленого правовстановлюючого документу на ділянку.

Як було встановлено, за невідомих обставин в державному акті було допущено помилку і не зазначено дату його видачі.

За пунктами 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз'яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Це стало підставою для звернення позивачки до суду із позовом.

З матеріалів справи вбачається, що у нього відсутня можливість виправити зазначений недолік правовстановлюючого документу, оскільки через зміни в законодавстві та припинення видачі державних актів як документів, які підтверджують право власності на землю.

Однак з наявної копії державного акту вбачається, що земельна ділянка дійсно належала ОСОБА_2 Це також підтверджується копією самого державного акту, завіреною Жовтневим районним відділом Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області, де зберігається другий оригінал цього документу.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельна ділянка належала ОСОБА_2 на час її смерті, і це майно входить до складу спадщини після її смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачу у справі як спадкоємцю за заповітом, який прийняв спадщину.

Враховуючи, що він має право на спадщину, але іншим способом, окрім судового порядку, не можуть захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомості в порядку спадкування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку, площею 11,45 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Прибузької сільської ради (після об'єднання територіальних громад - Галицинівська сільська рада) Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області, яка належала їй на підставі державного акту серії НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко