Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 317/3698/15 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/1695/17 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування нерухомого майна з правом сервітуту недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору дарування нерухомого майна з правом сервітуту недійсним, посилаючись на те, що 26 травня 2009 року між нею та відповідачем був укладений договір дарування житлового будинку з встановленням особистого сервітуту, відповідно до умов якого вона безоплатно передала, а відповідач прийняла у дар жилий будинок 31, що знаходиться в с. Миколай Поле, вул. Центральна, Запорізького району Запорізької області.

Вказаний договір посвідчений ОСОБА_6 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 3113.

Зазначає, що вона та її чоловік ОСОБА_7 є особами похилого віку, такими, що потребують допомоги у багатьох сферах повсякденного життя: ведення господарства, придбання ліків, догляд за будинком та господарськими спорудами, город та так інше.

Зважаючи на зазначені обставини, відповідач звернулась до неї із пропозицією про відчуження належного їй та її чоловікові будинку на її користь за умови надання ним допомоги, як матеріальної так і фізичної. Така пропозиція зацікавила її і між нею та відповідачем було укладено вищевказаний договір, зважаючи не, що відповідач є особою працездатною, такою, що може здійснювати догляд за особами похилого віку та надавати відповідну допомогу.

До укладення договору дарування відповідач обіцяла сумлінно виконувати свої обіцянки, доглядати за нею та її чоловіком ОСОБА_7, надавати матеріальну та фізичну допомогу до того часу, поки вона з чоловіком будуть живі.

Після укладення договору свої обіцянки відповідач виконувала, провідувала, допомагала у веденні домашнього господарства, підтриманні будинку та господарських будівель у справному стані.

22 січня 2012 року її чоловік ОСОБА_7 помер.

Вказує, що з часу укладення договору і до теперішнього часу вона мешкає в будинку, користується ним за його цільовим призначенням.

Зазначає, що після смерті її чоловіка, поведінка відносно неї у відповідача кардинально змінилась, стала негативною та агресивною. Відповідач перестала допомагати фізично та матеріально, висловлювала на її адресу погрозу продати будинок стороннім особам та виселити її.

Утримання будинку вона здійснює самотужки, не зважаючи на те, що розмір її пенсії є незначним 1200 грн., вона самостійно сплачує за постачання електроенергії, за спожитий газ. Більше, того відповідач перешкоджає у користуванні городом, без її згоди забирає з двору домашніх птахів: качок та курей.

В період з 18.02.2013 року по 01.03.2013 року з діагнозом ішемічний атеротромботичний інсульт вона знаходилась на лікуванні в КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради; в період з 27.05.2014 року по 13.06.2014 року з основним діагнозом ІЗС: дифузний кардіосклероз, гіпертонічне захворювання ІІІ ст., супутній діагноз гастроезофагельна рефлексне захворювання знаходилась на лікуванні в Комунальному оздоровчому закладі Дніпропетровської ОДА «Дніпропетровська міська лікарня № 5».

За час перебування у зазначених закладах охорони здоровя відповідач ні одного разу не поцікавилась станом її здоровя, перебігом лікування, не провідувала її.

Зазначає, що 21 травня 2015 року у двору будинку 31 по вулиці Центральній в с. Миколай-Поле Запорізького району Запорізької області вона була побита відповідачем та її чоловіком ОСОБА_8, в результаті чого зазначеними діями їй було спричинено перелом кісток правої верхньої кінцівки.

З даного приводу вона зверталась за медичною допомогою до 5-ї Запорізької міської лікарні, проходила освідчення у судово-медичному бюро м. Запоріжжя. Висновки щодо тяжкості тілесних ушкоджень з бюро СМЕ були направлені до Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати недійсним договір дарування житлового будинку 31, що знаходиться в с. Миколай-Поле, вул. Центральна Запорізького району Запорізької області з встановлення особистого сервітуту, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 3113 від 26 травня 2009 року.

Заочним рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14 березня 2016 року позовну заяву задоволено повністю.

Визнано недійсними договір дарування жилого будинку 31, що знаходиться в с. Миколай-Поле, вул. Центральна, Запорізького району Запорізької області з встановленням особистого сервітуту, укладений між ОСОБА_5 (дарувальником) та ОСОБА_9 (обдарованою), посвідчений ОСОБА_6 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 3113 від 26 травня 2009 року.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 26 травня 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був укладений договір дарування житлового будинку з встановленням особистого сервітуту. Згідно зазначеного договору ОСОБА_5 безоплатно передала, а ОСОБА_10 прийняла у дар жилий будинок 31, що знаходиться в с. Миколай Поле, вул. Центральна, Запорізького району Запорізької області. Договір посвідчений ОСОБА_6 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 3113.

22 січня 2012 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 337641, актовий запис № 03 від 25.01.2012 року.

В період з 18.02.2013 року по 01.03.2013 року з діагнозом ішемічний атеротромботичний інсульт ОСОБА_5 знаходилась на лікуванні в КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради.

Відповідно до Виписки № 2368/602 ОСОБА_5 у період з 27.05.2014 року по 13.06.2014 року знаходилась на лікуванні в Комунальному оздоровчому закладі Дніпропетровської ОДА «Дніпропетровська міська лікарня № 5» з основним діагнозом ІЗС: дифузний кардіосклероз, гіпертонічне захворювання ІІІ ст., супутній діагноз гастроезофагельна рефлексне захворювання.

Згідно довідки КУ «Міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» вбачається, що ОСОБА_5 потрапила до травмпункту 21.05.2015 року з переломом правої ліктьової кістки.

У відповідності до листа Прокуратури Запорізького району Запорізької області ОСОБА_5 повідомлено, що за її зверненням 20.05.2015 року слідчим відділенням Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000878 за ч. 1 ст. 122 КК України, яке станом на 02.09.2015 року триває.

Судом першої інстанції також встановлено та не оспорювалось сторонами у судовому засіданні, що до цього часу позивач проживає у спірному будинку та несе всі витрати по його обслуговуванню, що суперечить умовам визначеним у договорі дарування.

Доводи апеляційної скарги містять лише зазначення обставин за якими укладався договір дарування.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14 березня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: