Справа № 643/8678/16-ц
Провадження № 2/643/667/17
21.03.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого Скотаря А.Ю.;
за участю секретаря Кречетової М.А.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру, -
За вказаним договором купівлі-продажу квартири продавець після повного з ним розрахунку взяв на себе зобовязання отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру та підготувати всі необхідні документи для нотаріального посвідчення договору. Для цього останній звернувся до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, який було задоволено, а після цього до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу, проте 09.04.2016 ОСОБА_3 помер не оформивши та не отримавши свідоцтво про право на спадщину.
Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 позивач дізнався, що крім нього до нотаріальної контори з аналогічною заявою звернувся ОСОБА_2, чим фактично оспорює право позивача на спірну квартиру.
Позивач, посилаючись на те, що договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений 03.02.2014 з ОСОБА_3 містить всі істотні умови, проте не був посвідчений нотаріально через смерть останнього, просить визнати його дійсним та, на підставі вказаного договору, визнати за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1.
До суду представник позивача подав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позову наполіг та не заперечував проти ухвалення заочного рішення через неодноразову неявку відповідача.
Відповідач до суду не зявився, причини неявки не повідомив, про дату й час слухання справи сповіщався належним чином, в тому числі через оголошення у пресі, отже суд, враховуючи заяву представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши надані докази, встановив наступне: рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10.06.2014 ОСОБА_3 наданий додатковий строк в один місяць для прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після батька ОСОБА_4, померлого 12.07.2013, після якого залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10, 12).
Кошти за Договором були отримані продавцем на момент його укладення, що знайшло своє відображення в п.п. 2.1 і 2.2. Договору та Акті прийому-передачі від 03.04.2014 за яким, крім іншого, до ОСОБА_1 перейшло право володіння, користування та розпорядження спірною квартирою (а.с. 11).
Відповідно до п.п. 1.3., 1.4. Договору ОСОБА_3 зобовязався отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру, яка на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.07.2004 № 5-04-244638 належала батькові останнього ОСОБА_4, померлому 12.07.2013 (а.с. 10, 12), підготувати всі документи, необхідні для його нотаріального посвідчення та прибути для цього до нотаріуса.
09.07.2014 ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після батька ОСОБА_4, померлого 12.07.2013 на підставі чого була заведена спадкова справа, проте, не отримавши свідоцтво про право власності на спадщину, помер 10.04.2016, що вбачається з актового запису про смерть № 7475 від 17.05.2016 (а.с. 13, 65).
Таким чином, дослідивши на підставі наданих судові доказів хронологію подій, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3, вчасно звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1 після смерті батька, фактично набув право власності на неї, проте не оформив вказане право у передбачений законом спосіб. Крім того, ОСОБА_3 розпорядився фактично належним йому майном шляхом укладення зазначеного вище договору купівлі-продажу квартири від 03.02.2014 та передав її у володіння і користування позивача, за що отримав передбачені Договором грошові кошти. Разом з тим, через смерть ОСОБА_3 не отримав свідоцтво про право власності на спірну квартиру, не виконав взяті на себе обовязки з підготовки документів, необхідних для нотаріального посвідчення Договору.
В силу положень ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
З погляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими та мають бути задоволені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 220, 334, 328, 526, 638 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру, задовольнити.
Визнати дійсним укладений 03.02.2014 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу квартири № 110, загальною площею 35,6 кв.м., що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Тракторобудівників, 79/42.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Фрунзенським МВ ХМУ УМВС України в харківській області 26.12.1995, право власності на квартиру № 110, загальною площею 35,6 кв.м., що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Тракторобудівників, 79/42.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 10-ти днів з моменту отримання копії заочного рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, що приймали участь у справі, але не були присутніми під час проголошення рішення в той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя А.Ю. Скотар