Номер провадження: 22-ц/785/2809/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області до ОСОБА_2 про знесення самовільно збудованого обєкту нерухомості та звільнення незаконно займаної земельної ділянки, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.12.2016 року,

встановила:

30.08.2016 року Дальницька сільська рада звернулась до суду з позовом, в якому рада просила зобовязати ОСОБА_2звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку, знести з неї самочинно побудовані будівлі та споруди, привести ділянку у первинний стан для використання її за цільовим призначенням, мотивуючи свої вимоги тим, що у вересні 2015 року стало відомо про те, що ОСОБА_4 самовільно захопив прилеглу до належної йому на праві власності земельної ділянки площею 0,15 га, частину земельної ділянки, розташованої по вул. Хутірська, 2А в с. Санжійка Овідіопольського району, яка перебуває у власності територіальної громади, та самочинно розпочав на цій земельній ділянці будівництво будівлі.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.12.2016 року позовні вимоги Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області задоволено. Визнано будівництво житлового будинку на самовільно зайнятій ділянці незаконним. Зобовязано ОСОБА_2 знести нерухоме майно на самовільно зайнятій ділянці, яка йому не належить та прилягає до земельної ділянки за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Санжійка, вул.Хуторська, 2-а. Зобовязано ОСОБА_2 привести вказану земельну ділянку в первинне становище, так як дана земельна ділянка буде використана за іншим призначенням. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування судом першої інстанції при винесенні рішення норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції іншим складом суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 мотивує тим, що жодних підтверджень що саме відповідач вчиняв будь-які дії щодо захоплення земельної ділянки позивачем не надано. Крім того зазначив, що згідно діючого законодавства позов про знесення самовільного будівництва може бути предявлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою, при цьому право витребувати майно із чужого незаконного володіння має лише власник цього майна, тоді як підтвердження права власності у позивача немає. Також ОСОБА_3 вважає, що судом першої інстанції не враховано, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 в установленому законом порядку набув право власності на земельну ділянку, площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по вул. Хутірська,2 А в с. Санжійка Овідіопольського району. На цій земельній ділянці ОСОБА_4 побудував жилий будинок.

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад віднесено право розпорядження землями територіальних громад.

Земельна комісія Дальницької сільської ради показала, що у вересні 2015 року вони провели обстеження земельної ділянки по вул. Хутірська, 2А в с. Санжійка і виявили, що ОСОБА_4 самовільно захопив та приєднав до належної йому на праві власності земельну ділянку частину земельної ділянки, орієнтовною площею 0,092 га по вул. Хутірська,2 А, об'єднав її зі своєю ділянкою однією огорожею та самочинно розпочав на захопленій земельній ділянці будівництво будівлі. При цьому, станом на вересень 2015 року був побудований лише фундамент будівлі, а станом на цей час побудовані також стіни будівлі та крівля.

Заперечення відповідача про те, що не він особисто самовільно захопив частину належної Дальницькій сільській раді земельної ділянки і здійснює на цій ділянці самочинне будівництво, суд до уваги не прийняв, тому що вони спростовуються наведеними вище доказами, з яких слідує, що саме ОСОБА_4 є власником сусідньої земельної ділянки площею 0,15 га по вул. Хутірська, 2А, саме відповідач приєднав до належної йому на праві власності земельної ділянки самовільно зайняту земельну ділянку та огородила їх однією огорожею. Та обставина, що ОСОБА_4 не особисто сам виконує будівельні роботи з самочинного будівництва на самовільно зайнятій ним земельній ділянці на думку суду першої інстанції не має ніякого правового значення та не може бути підставою для відмови в позові до нього.

Також суд не прийняв до уваги та вважає безпідставними заперечення відповідача, що Дальницька сільська рада не є належним позивачем у справі, а таким може бути лише Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю.

Дальницька сільська рада згідно наведених вище положень ст. 13 Конституції України, ст. 12 Земельного кодексу України, є власником самовільно зайнятої відповідачем земельної ділянки і відповідно до положень ст.152 Земельного Кодексу України, ст.ст. 376, 391 ЦК України вправі вимагати усунення будь-яких порушень її прав на землю.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Колегія суду погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, зясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків районного суду вони не впливають та їх не спростовують.

Посилання відповідача, що судом першої інстанції не враховано, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності, лише підтверджує, що саме відповідач повинен знести нерухоме майно на самовільно зайнятій ділянці.

Крім того колегія суддів зазначає, що вимога апелянта про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, не ґрунтується на вимогах закону.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.12.2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_5