Справа № 603/720/17
Провадження № 2/603/327/2017
"13" грудня 2017 р. м.Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого - судді Іванчука В. М.
за участі секретаря судового засідання Сандалюка О.В.
розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Монастириська цивільну справу
про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернулася в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання останніх такими, що втратили право користування житлом, що розташоване за адресою вул.Горішня №32 м.Монастириська Тернопільської області.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що житловий будинок по вул.Горішня №32 м.Монастириська Тернопільської області належить їй згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. В даному будинку крім неї зареєстровані невістка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та внук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Більше пяти років відповідачі не проживають у вказаному житловому приміщенні.
Крім цього позивач посилається на ст. 405 ЦК України згідно якої член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, представник позивача суду подав заяву про розгляд справи в його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, хоча судом вживались заходи щодо належного їх повідомлення за останнім відомим місцем їх проживання (реєстрації) про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заперечення проти позову та клопотання про відкладення справи чи розгляду справи у їх відсутності суду не подали.
Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд, дослідивши матеріали справи не вбачає підстав для відкладення справи і вважає можливим розглянути її на підставі наявних в матеріалах справи доказів з винесенням заочного рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як передбачено приписами ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по вул.Горішня №32 м.Монастириська Тернопільської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 20514703 сформований 15.04.2014 року, згідно якого власником вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями є ОСОБА_1
Згідно наданої суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області вбачається, що в вищевказаному житловому будинку зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачі по справі.
Відповідно до рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 31.05.2016 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - відповідачем по справі, розірвано.
Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Підставою звернення ОСОБА_1 з позовом про визнання втрати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права на користування житлом є їх відсутність протягом року за місцем реєстрації.
Факт відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем реєстрації, вул.Горішня №32 м.Монастириська Тернопільської області, підтверджується ОСОБА_5 обстеження будинковолодіння від 09.10.2017 року, затвердженого міським головою ОСОБА_5 і згідно якого комісією в складі голови комісії, заступника міського голови ОСОБА_6, секретаря виконкому (керуючого справами) ОСОБА_7, головного спеціаліста-юристконсульта міської ради ОСОБА_8, при проведенні обстеження місця реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по вул.Горішня №32 м.Монастириська Тернопільської області, встановлено, що останні на даний час у вказаному житловому будинку не проживають. Також в даному акті зазначено, що сусіди ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 підтвердили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають за вищевказаною адресою протягом останніх пяти років (про що надали розписки).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сімї, суд враховує, що право користування житлом має речово-правовий характер, у звязку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи понад один рік у спірному житловому приміщенні.
А тому аналізуючи вищевказане суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідачі протягом останніх пяти років не користуються житловим приміщенням (будинком), що по вул.Горішня №32 м.Монастириська Тернопільської області, який належить на праві власності позивачу, обов'язки по утриманню житла не здійснюють, суд вважає, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування вказаним житлом.
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 60, 130, 174, 175, 209, 213, 215 ЦПК України, ст. 317, 391 ЦК України, 72 ЖК України, суд,, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житлом, яке належить на праві власності ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: вул.Горішня №32 м.Монастириська Тернопільської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_12