Дата документу 10.04.2017
Справа № 501/1242/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017 р. Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ледньової Т.В.

при секретарі - Левицькій А.В.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

законного представника третьої особи ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорноморську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 (треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, орган опіки та піклування виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області) про визнання угоди недійсною, -

ВСТАНОВИВ:

До Іллічівського міського суду Одеської області 27.05.2016 р. надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про розірвання договору дарування (а.с. 2-3).

Під час судового розгляду були уточнені позовні вимоги (а.с. 64-65, 90).

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 підтримали уточнені позовні вимоги в редакції заяви на а.с. 64-65, просять визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного 27.05.2015 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_8, посилаючись в заяві на а.с. 64-65, в письмових поясненнях на а.с. 77-78 та у виступах в судовому засіданні на ті обставини, що підставою недійсності правочину є недодержання вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, що даний договір дарування укладено на підставі усної домовленості про те, що відповідач оплатить половину вартості подарованої квартири, однак відповідач цю обіцянку не виконав.

Відповідач ОСОБА_8 до суду не прибув, направивши заяви про розгляд справи у його відсутності в звязку з перебуванням у тривалому відрядженні (а.с. 87, 89). В зазначених заявах відповідач також вказав, що не визнає позов і не бажає давати особисті пояснення, в т.ч. у якості свідка.

Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 не визнали позовні вимоги, посилаючись у письмових поясненнях (а.с. 59-61) та у виступах в судовому засіданні на ті обставини, що ОСОБА_8 набув право власності на квартиру на підставі нотаріально посвідченого договору, який відповідає вимогам законодавства, 17.06.2016 р. уклав угоди, за якими передав право власності на 1/3 частку цієї квартири ОСОБА_6, на 1/3 частку квартири ОСОБА_5 і на час розгляду справи відповідач є власником 1/3 частки спірної квартири, що угоди від 17.06.2016 р. не розірвані, не оспорені. Крім того, сторона відповідача посилається на недоведеність позову.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 03.03..2017 р. до участі у справі притягнуті треті особи: ОСОБА_5, неповнолітній ОСОБА_9 (законний представник ОСОБА_7С.), орган опіки та піклування (а.с. 107).

Третя особа ОСОБА_5 та законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_7 підтримали позовні вимоги та їх обґрунтування у повному обсягу.

Представник органу опіки та піклування до суду не зявився, надавши клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с. 114).

Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності незявившихся учасників судового розгляду.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5, законного представника неповнолітньої третьої особи ОСОБА_6 ОСОБА_7, зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до договору дарування від 27.05.2015 р. ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_8 безоплатно квартиру АДРЕСА_2, а обдарований прийняв цей дарунок. Пункт 4 вказаного договору передбачає, що цей договір відповідно до вимог чинного законодавства України є безоплатним. Із п. 9 договору слідує, що на час укладання нотаріального посвідченного договору сторони стверджували, що однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки, підтверджують дійсність намірів при його укладанні, а також те, що цей договір не носить характеру уявного та удаваного правочину, не обмежені в праві укладати правочини, не визнані у встановленому порядку недієздатними повністю або частково, не страждають на захворювання, що перешкоджають усвідомленню ними суті цього договору; що сторони розуміють що за своєю природою договір дарування є безоплатним, а тому дарувальник не має права вимагати від обдаровуваного вчинення на свою користь будь-яких дій майнового або немайнового характеру. Пункт 18 договору свідчить, що текст договору прочитаний сторонами особисто вголос в присутності нотаріуса, та зачитаний нотаріусом; що зміст договору та зміст норм чинного законодавства України нотаріусом розяснений сторонам, є їм зрозумілий і відповідає дійсним намірам сторін; що сторонам були зрозумілі правові наслідки підписання цього договору (а.с. 4-5).

Суд вважає, що сторона позивача не надала будь-які докази, які б підтвердили доводи про недійсність угоди, в т.ч. про інші наміри сторін, крім тих, які зазначені у оспорюваному договорі. При цьому суд звертає увагу на певну суперечливість, непослідовність позиції позивача та третьої особи ОСОБА_10, які в судовому засіданні кожна заявила про намір оформлення квартири у повному обсягу на себе, однак не оспорюючи інші угоди: договір дарування, укладений 12.09.2013 р. між ОСОБА_11 та ОСОБА_1 (а.с. 6-8), договір купівлі-продажу 17.06.2016 р. 1/3 частки квартири між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (а.с. 73-74), договір дарування, укладений 17.06.2016 р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (а.с. 75-76). Сторони угод від 17.06.2016 р. стверджували, що ці угоди відповідають їх дійсним намірам, не носять характеру фіктивної або удаваної угоди, та свідчили, що відчужуються частки квартири, яка не значиться в спорі, що відсутні будь-які права чи обтяження щодо неї з боку третіх осіб. Крім того, учасники судового розгляду визнали, що з урахуванням договору купівлі продажу 1/3 частки спірної квартири (а.с. 73-74) було відчужено іншу квартиру, де був зареєстрований неповнолітній онук позивача ОСОБА_6 Пояснення сторін угод щодо невиконання відповідачем усних домовленостей не є належними, достатніми доказами у обґрунтування позову з урахуванням вищенаведеного. Позивачу було відомо про укладення вказаних угод 17.06.2016 р., про що свідчать матеріали на а.с. 32-34, із яких вбачається, що таким чином сторони урегулювали спір внесудовим шляхом. Пропозицію суду щодо уточнення позовних вимог і зазначення правових наслідків недійсності угоди 27.05.2015 р. сторона позивача залишила без уваги та виконання.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог у межах положень ст.ст. 11, 15, 203, 215, 216 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 203, 215, 216, 717-728 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В.Ледньова