АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №639/4052/16-ц головуючий суддя І інстанції Гаврилюк С. М.
Провадження № 22-ц/790/5690/17 суддя доповідач Карімова Л.В.
Категорія: стягнення суми
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Колесник О.Е.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду міста Харковавід 22 серпня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» до ОСОБА_3 про стягнення в порядку регрессу суми сплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ПАТ СК «МЕГА-ГАРАНТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив стягнути з відповідача завдану ним майнову шкоду в розмірі 46 314,25 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 09.10.2015 між ПАТ СК «МЕГА-ГАРАНТ» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АЕ/3088312, за яким були застраховані майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_1.

13.10.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю застрахованого автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, який не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався дистанції, та автомобіля Scoda Super B, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 (власник - ОСОБА_5А.). Внаслідок ДТП автомобіль Scoda Super B, реєстраційний номер НОМЕР_2, зазнав пошкоджень. Постановою суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заяви-повідомлення відвідповідача до позивача як страховика у визначені законодавством строки не надходило.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчогодослідження № 10004 від 10.11.2015 ХНІДСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_6, розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Scoda Super B, реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 52456,07 грн.

Згідно із Законом України «Про страхування» сума сплати страхового відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами укладеного договору. Розмір франшизи за договором страхування складає 1000,00 грн.

У звязку з тим, що відповідачем у відповідності до п.38.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомлено страховика про настання страхового випадку, страховик має право подати регрес ний позов.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харковавід 22 серпня 2017 року позов ПАТ «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» до ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» 46314 грн. 25 коп.та судовий збір у сумі 1378 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування дійсних обставин справи, просить рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ СК «Мега Гарант» у повному обсязі. Вирішити питання щодо судових витрат.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом невірно застосовані положення Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не враховано, що сам по собі факт неповідомлення страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу рішення, яке в своїй основі мусить базуватися на основі загальних положень про відшкодування збитків у позадоговірних зобовязаннях, адже регресні зобовязання входять до групи позадоговірних.

Перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовну заяву ПАТ «Страхова компанія «Мега-Гарант», суд першої інстанції виходив з того, що до позивача, як до страховика, який виплатив Страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних витрат, перейшло право вимоги в порядку регресу до відповідача, як до особи відповідальної за завдану шкоду, у розмірі 46314,25 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 13.10.2016 року сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Scoda Super B, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 (власник - ОСОБА_5А.), і внаслідок якої автомобіль Scoda Super B, реєстраційний номер НОМЕР_2, отримав пошкодження.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за подіями вказаної ДТП.

На момент ДТП між ПАТ СК «МЕГА-ГАРАНТ» та ОСОБА_3 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АЕ/3088312 від 09 жовтня 2015 року, за яким були застраховані майнові інтереси, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У зв'язку з пошкодженням автомобіля НОМЕР_3 ПАТ СК «МЕГА-ГАРАНТ» виплачено володільцю транспортного засобу ОСОБА_4 страхове відшкодування у сумі 46314 грн. 25 коп. та компенсаційні витрати за проведення автотоварознавчої експертизи у сумі 1107,00 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1191 ЦК України особа. Яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV ( далі Закон № 1961-IV) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» внесено зміни у статтю 33 Закону № 1961-IV, зокрема розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку із чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV.

Проте вказані зміни щодо нумерації зазначеного підпункту до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV, у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України; далі - МТСБУ), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

ОСОБА_3 не повідомив письмово страховика про скоєння вищевказаної ДТП, що ним та його представником не спростовано в суді першої та апеляційної інстанції.

Будь-яких поважних причин для нездійснення такого повідомлення ОСОБА_3 не зазначено, тому судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про те, що сума сплаченого страхового відшкодування підлягає стягненню з нього.

Зазначені обставини узгоджуються з правовим висновком Верховного Суду України в постановах № 6-2598 цс15 від 23 березня 2016 року та №6-186цс16 від 30 березня 2016 року, де зазначено, що в разі якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що сам по собі факт неповідомлення позивача про настання страхового випадку не може бути підставою для стягнення з нього страхового відшкодування, оскільки вказані правовідносини є позадоговірними, тому мусять базуватися на нормах права загального характеру щодо відшкодування збитків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суперечать вимогам ст. 11 та ч.1ст. 1191 ЦПК України, яка є спеціальною нормою права, яка регулює виниклі правовідносини.

Посилання відповідача на те, що матеріали справи не містять доказів невжиття ним як відповідачем заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди від вищезгаданої ДТП, що у відповідності до вимог літ. г) п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відсутні умови для виникнення права у страховика подати регресний позов, є безпідставними, оскільки як зазначено в цьому Законі відповідач як винна у ДТП особа не повідомила про ДТП без поважних на те причин.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не повідомив ПАТ СК «МЕГА-ГАРАНТ» як страховика у визначенні законодавством строки, а саме невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, про дорожньо-транспортну пригоду за встановленим МТСБУ зразком.

25 листопада 2015 року до ПАТ «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» із заявою (повідомленням) та заявою про Страхове відшкодування звернувся представник власника пошкодженого автомобіля Scoda Super B, реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_4

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 10004 від 10.11.2015 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_6 розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Scoda Super B, реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті ДТП 13.10.2015, становить 52456 грн. 07 коп.

Враховуючи вищезазначені положення, сума відшкодування розрахована позивачем з урахуванням безумовної франшизи (1000,00 грн.) та зменшення розміру страхового відшкодування на суму ПДВ, яка становить 5141,82 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування склала: 52456,07 грн - 5141,82 грн - 1000 грн = 46 314,25 грн.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами та доповненнями передбачено, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання про відшкодуванню шкоди, і якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються у цих межах.

На підставі вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який сплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за нанесений збиток.

У зв'язку із зазначеним судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про те, що у позивача ПАТ «СК «Мега Гарант» наявні всі правові підстави щодо регресної вимоги до відповідача ОСОБА_3щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги по суті зводяться до переоцінки наданих сторонами доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції по оцінці цих доказів та особового тлумачення апелянтом норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Оскільки судом першої інстанції відповідно до ст. 212 ЦПК України надана правильна правова оцінка доказам по справі, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 22 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: