Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2272/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Письменний О. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

07.12.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2017 року у справі за її позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

встановила:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 січня 2014 року, яким стягнуто з ОСОБА_3 на її користь на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/7 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Світловодському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградської області. Однак, відповідач рішення суду не виконує, а тому станом на 01.11.2016 року має заборгованість по аліментів в розмірі 9 643,42 грн.

Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача на її користь пеню у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2016 року в сумі 3226,15 грн.

Під час розгляду справи позивач збільшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача на її користь 13 550 грн. пені за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2014 року по червень 2017 року.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів у розмірі 1000 грн. В решті вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 47 грн. 23 коп. Судовий збір в сумі 592 грн. 77 коп. віднесено на рахунок держави.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах встановлених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 січня 2014 року видано ОСОБА_2 виконавчий лист щодо стягнення ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/7 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з 16 жовтня 2013 року до досягнення ОСОБА_5 повноліття /а.с.10/.

Згідно розрахунку складеного Світловодським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградської області заборгованість ОСОБА_3 по аліментах станом на 01.06.2017 року складає 13 550 грн. 88 коп. /а.с.51/.

Вказана заборгованість погашена відповідачем, що підтверджується квитанцією № 24 від 03 серпня 2017 року /а.с.68/.

Частково задовольняючи позов, суд дійшов висновку про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості за аліментами, але разом з тим, всупереч своїх висновків про відсутність вини суд стягнув з відповідача 1000 грн. в рахунок сплати неустойки.

Такі висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи, тому, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України висловленою у постанові № 6-1554цс16 від 02 листопада 2016 року.

З огляду на викладене, пеня за прострочення сплати аліментів у період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2016 року складає 3226 грн. 15 коп.

При цьому, як розяснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вина відповідача у простроченні сплати аліментів встановлена, однак є підстави для зменшення розміру пені до 2000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки він мав у період з 2014-2017 роки незначні доходи, ніс додаткові витрати на лікування батька та поховання, а також на його утриманні знаходиться спільний син.

Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 1344 грн.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.09.2014 року по 31.12.2016 року в сумі 2000 грн.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 1344 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: