Справа 688/291/17
№ 2/688/295/17
Рішення

іменем України

31 березня 2017 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Березової І.О.

при секретарі Грицак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівки

цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визнання права власності на транспортний засіб в порядку спадкування,

В СТ А Н О В И В:

Позивач в поданій суду позовній заяві просить визнати за ним право власності у порядку спадкування на транспортний засіб автомобіль марки «FIAT DOBLO», з державними номерним знаком ВХ 0514 ВТ, номер кузова, шасі ZFA 9446, номер двигуна НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_4, який помер 30 липня 2016 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, до якого входить вказаний транспортний засіб. Єдиним спадкоємцем є він, батько померлого. Після спливу шести місяців він (позивач) звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але не може оформити документи, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на транспортний засіб, які підтверджують право власності померлого ОСОБА_4 на вказаний автомобіль. А тому він звернувся до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав, посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини та просив задовольнити його позовні вимоги, пояснив, що син загинув в Італії і при цьому були викрадені всі його документи

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи, надали заяви про розгляд справи за їх відсутність та просили ухвалити рішення на користь позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Апостиля (Гаазька Конвенція від 5 жовтня 1961 року), підписаного Реєстратором РАЦС Муніципалітету Фйоренцуола-дАрда (Пяченця), Італія, 15 вересня 2016 року, ОСОБА_4 помер в Респуліці Італія 30 липня 2016 року.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 народився 30.04.1984 року; його батьками є: батько ОСОБА_1 та мати - ОСОБА_2.

Після смерті сина позивача ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно останнього, до якого входить транспортний засіб автомобіль марки «FIAT DOBLO», з державними номерним знаком ВХ 0514 ВТ, номер кузова, шасі ZFA 9446, номер двигуна НОМЕР_1.

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення своїх спадкових прав після смерті сина, однак відповідно до довідки за № 49/01-16 від 25.01.2017 року за підписом завідувача Шепетівської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на транспортний засіб, який належав ОСОБА_4, у звязку із відсутністю документа, який підтверджує право власності померлого.

Разом з тим, відповідно до даних реєстраційної карти ТЗ на вказаний вище автомобіль власником вказано ОСОБА_4; згідно даних довідки з територіального сервісного центру РСЦ МВС в Хмельницькій області 6845 (м. Шепетівка) 15.09.2015 року проводилися реєстрація автомобіля НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію СХТ 376783 на імя ОСОБА_4 на підставі документів: посвідчення митниці, вантажно-митної декларації, сертифіката відповідності; з довідки регіонального сервісного центру в Хмельницькій області за № 31/22-1282 від 24.03.2017 року вбачається, що документом, який підтверджує законність придбання ОСОБА_4 ОСОБА_6 автомобіля марки «FIAT DOBLO», з державними номерним знаком ВХ 0514 ВТ, номер кузова, шасі ZFA 9446, номер двигуна НОМЕР_1, являється вантажно-митна декларація № 400050000/2015/300089 від 04.09.2015 року.

Відповідно до оглянутих в судовому засіданні матеріалів копії спадкової справи № 240/2016 після смерті 30 липня 2016 року ОСОБА_4 його мати, як спадкоємець першої черги за законом, відмовилась від прийняття спадщини після померлого сина ОСОБА_4, що підтверджується її заявою до нотаріальної контори від 25 жовтня 2016 року, запис №750; ОСОБА_3, дружина померлого ОСОБА_4, також відмовилась від прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_4, що підтверджується її заявою до нотаріальної контори від 25 жовтня 2016 року, запис № 751.

Як вбачається з пояснень позивача та оглянутих документів, останнє місце реєстрації померлого ОСОБА_4 було місце проживання його батьків: м. Шепетівка Хмельницької області, вул. Ушакова, буд.2.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч.1 ст. 64 ЦПК України).

ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги за законом та спадщину прийняв, оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 25.10.2016 року, що підтверджується матеріаламикопії спадкової справи № 240/2016 після смерті 30 липня 2016 року ОСОБА_4.

Відповідно до ст. ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, вважається таким, що прийняв усю спадщину, оскільки згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадщина може бути або прийнята, або не прийнята. Прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Частиною пятою статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким згідно із частиною другою ст. 1220 ЦК України є день смерті особи.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності- ст. 392 ЦК України.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як роз'яснено у п.23 Постанов Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, звернення до суду може мати місце в разі відмови нотаріусом у видачі свідоцтва з таких підстав, які унеможливлюють їх видачу.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст. 1216,1217,1218,1220,1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11,60,213-218,223 ЦПК України,

суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб автомобіль марки «FIAT DOBLO», з державними номерним знаком ВХ 0514 ВТ, номер кузова, шасі ZFA 9446, номер двигуна НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_4, який помер 30 липня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд.

Суддя: