Справа №167/1185/17
Провадження №2/167/408/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сіліча І.І.,

при секретарі - Шелест Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

25.09.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.02.2005 року. В шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час не ведуть спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, з 20 лютого 2016 року проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально, не має наміру зберегти шлюб. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина. Відповідач є здоровим та працездатним, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Просить розірвати шлюб, укладений 14.02.2005 року між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду до досягнення дитиною повноліття, судові витрати покласти на відповідача.

Позивач в судове засідання не зявилася, 04.12.2017 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, судові витрати просить стягнути з відповідача, після розірвання шлюбу надати дошлюбне прізвище «Мірчук».

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, заперечень проти позову також не надав.

Відповідно до ухвали Рожищенського районного суду Волинської області від 20.12.2017 року судовий розгляд даної справи здійснюється у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 000751 від 14.02.2005 року вбачається, що 14 лютого 2005 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського райуправління юстиції Волинської області, актовий запис № 11, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Олексюк» (а.с.21).

В шлюбі народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.7).

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю» встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими.

З довідки Рожищенської міської ради від 17.10.2017 року № 2429 вбачається, що сторони з дитиною зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.23).

З матеріалів справи судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, з 20 лютого 2016 року проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Надання позивачу після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища «Мірчук» не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З свідоцтва про народження позивача вбачається, що її дівоче прізвище «Мірчук» (а.с.4).

При реєстрації шлюбу 03.11.1992 року з ОСОБА_6 позивачу було надано після укладення шлюбу прізвище «Бородіна» (а.с.4).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 15.03.2001 року, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розірвано 15.11.2001 року, запис № 46, та позивачу надано прізвище після розірвання шлюбу «Бородіна» (а.с.5).

Отже, як встановлено в судовому засіданні при реєстрації шлюбу 14 лютого 2005 року з ОСОБА_2, позивач мала дошлюбне прізвище «Бородіна» (а.с.21).

Тому, після розірвання шлюбу позивачу слід надати дошлюбне прізвище Бородіна.

На підставі ч.1 ст. 133, ст. 141 ЦПК України, редакція якого діє з 15.12.2017 року, з відповідача в користь позивача слід стягнути 640 грн. оплаченого судового збору.

Згідно вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини..

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до п.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно довідки № 122 КЗ «Рожищенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рожищенська амбулаторія загальної практики-сімейної медицини № 1 вбачається, що дитина ОСОБА_5 на диспансерному обліку не знаходиться, діагноз: здоровий (а.с. 22).

З довідки Рожищенської міської ради Волинської області від 17.10.2017 року № 2429 вбачається, що сторони разом з дитиною проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.23).

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Твердження позивача ОСОБА_1 про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. не ґрунтуються на матеріалах справи.

За ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» в 2017 році встановлено прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме:

- дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень;

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років, працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач звернулась в суд з позовом 25.09.2017 року, з 1 травня 2017 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1777 грн., таким чином 1777 грн./2 (батьків)= 888.50 грн. (розмір частки кожного із батьків на утримання дитини).

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки відповідач дійсно ухиляється від обовязку по утриманню малолітньої дитини, хоча зобовязаний її утримувати до досягнення ним повноліття, тому з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (НОМЕР_1), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, в користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 888.50 гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації відповідно до закону.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати, які складаються з судового збору.

У стягненні витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 150 грн. слід відмовити, оскільки ст. 133 ЦПК України, редакція якого діє з 15.12.2017 року, такий вид судових витрат не передбачений.

На підставі ст.ст. 24, 55, 56, 110, 113, 180-184, 191 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 133, 141, 263, 265, 268, 269, 272, 280, 282, 283, 284, 285, 289, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 14.02.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 11 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу надати дошлюбне прізвище «Бородіна».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (НОМЕР_1), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 888 (вісімсот вісімдесят вісім) грн. 50 коп., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, з врахуванням індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

У стягненні витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 150 (сто пятдесят) грн. відмовити.

Рішення суду, про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, відповідно до вимог ст.ст. 284, 285 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо рішення за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Виправлення в рішенні допущених описки чи арифметичної помилки вирішується відповідно до вимог ст. 269 ЦПК України.

Суддя Рожищенського районного суду І.І.Сіліч