АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2017 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Переверзевої Ганни Олегівни, третя особа - Відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А:

В ході розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Переверзевої Ганни Олегівни, третя особа - Відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оспорюваним виконавчим написом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що незабезпечення позову в обраний останнім спосіб може значно утруднити або унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим 26.04.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Переверзевою Ганною Олегівною за реєстровим номером 495.

В поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену ухвалу скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Скаржник посилається на те, що забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження є недопустимим.

Заслухавши думки учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, та залишення без змін ухвали суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Як вбачається з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За змістом ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечуючи позов ОСОБА_3 шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом суд першої інстанції виходив з того, що обрані заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, а незабезпечення позову у обраний позивачем спосіб може унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Колегія суддів з таким висновком погоджується повністю. Так, судом першої інстанції зупинено стягнення саме за тим виконавчим написом, який оскаржується боржником в судовому порядку, а, отже, у випадку проведення стягнення за таким виконавчим написом, виконання можливого майбутнього рішення суду про задоволення даного позову буде значно утруднене.

Доводи скаржника щодо того, що суд не має права забезпечувати позов у зазначений вище спосіб, не приймається судом до уваги, оскільки право суду забезпечувати позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, який оскаржується боржником в судовому порядку, прямо передбачене п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України. При цьому, зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

Посилання скаржника на те, що боржник умисно ухиляється від виконання цивільно-правового договору, оскаржуючи виконавчий напис нотаріуса та на незначну суму заперечуючи розміру заборгованості, в межах якої відповідний виконавчий напис було вчинено, також не може бути прийняте судом до уваги, оскільки оцінка указаним обставинам повинна бути надана судом першої інстанції під час вирішення спору по суті, а не на стадії забезпечення позову.

Крім того, колегія вважає за необхідне зазначити, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому зупинення стягнення за виконавчим написом до ухвалення рішення у справі не порушує законні права та інтереси ОСОБА_2.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: