Справа № 136/1778/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання в порядку спадкування права власності на частку житлового будинку за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, який на випадок своєї смерті склав на ім'я позивача та ОСОБА_2 особисте розпорядження (заповіт), яким заповів усе належне йому майно. До складу спадщини увійшло домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Позивач спадщину прийняла, проте не в змозі її оформити, оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визначення за нею в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 права власності на ? частку домоволодіння.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність.

Оскільки особи, які беруть участь у розгляді справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с. 5), який на випадок своєї смерті склав особисте розпорядження (заповіт, а.с. 7) на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яким заповів усе належне йому рухоме і нерухоме майно. Вказаний заповіт не змінений і не скасований.

До складу спадщини увійшла частка в житловому будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, яке згідно Свідоцтва про право особистої приватної власності на домоволодіння (а.с. 11) належало до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_3.

З матеріалів Спадкової справи № 108/2017 слідує, що після смерті ОСОБА_3 спадщину за заповітом прийняла позивач та ОСОБА_2 Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту, оскільки будинок належав до суспільної групи колгоспний двір і частка спадкодавця в зазначеному майні не визначена.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Судом встановлено, що 07.03.1989 року Щасливецька сільська Рада народних депутатів видала на ім'я ОСОБА_3 (голови господарства) Свідоцтво про право особистої приватної власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що відносилося до суспільної групи господарств - "колгоспний двір".

Станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") головою колгоспного двору був ОСОБА_3, а його членом - ОСОБА_4 (а.с. 8).

Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР).

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що кожному із членів колгоспного двору належало по ? частки домоволодіння, в тому числі і ОСОБА_3, який був головою двору.

Після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщину за законом прийняв її чоловік - ОСОБА_3, який за життя не оформив її на своє ім'я. З зазначеного слідує, що ОСОБА_3 на день смерті був одноосібним власником домоволодіння АДРЕСА_1. Таким чином, після смерті спадкодавця позивач успадкувала ? частку домоволодіння, а іншу частку (1/2) успадкував ОСОБА_2

За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Оскільки належність домоволодіння спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами, а також враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_3 право власності на ? частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник