Справа № 502/2185/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області та

ОСОБА_3

про визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1, 29.11.2017 р. звернувся до суду з позовом до Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності за спадщиною за ОСОБА_2 З уточненої позовної заяви, вбачається, ІНФОРМАЦІЯ_11 року помер батько позивача - ОСОБА_4, який на день смерті проживав в АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 який належав померлому, оскільки останній його збудував, був в ньому зареєстрований місцем проживання та фактично проживав в ньому на момент смерті. Належним чином право власності на житловий будинок ОСОБА_4 не оформлював та правовстановлюючих документів не отримував. Після смерті ОСОБА_4 позивач успадкував належну йому земельну ділянку площею 6,3797 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області. Після смерті ОСОБА_4 позивач фактично прийняв всю спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем за місцем відкриття спадщини і від спадщини не відмовлявся. За заявою позивача була відкрита спадкова справа №559/2008, яка на тепер зберігається у приватного нотаріуса Юрченко М.Є. Таким чином, позивач прийняв спадщину як спадкоємець першої черги відповідно до ст. 1261 та ст. 1268 ЦК України, але спадщину у вигляді житлового будинку належним чином на себе переоформити не має можливості. Інший спадкоємець першої черги, мати позивача і дружина померлого, ОСОБА_3 від спадщини відмовилась на користь позивача, спадщину не приймала, спору у позивача з нею не має. Після смерті ОСОБА_4, позивач отримав можливість приватизувати земельну ділянку за вказаною адресою:АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,25 га. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом саме на житловий будинок, розташований на цій земельній ділянці позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок та нотаріусом рекомендовано звернутись в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Жодного спору з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна у позивача не має, оскільки інший спадкоємець першої черги від спадщини відмовився.

В зв'язку з зазначеним, представник позивача просив суд:

- встановити факт належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року;

- визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_3 який складається з: літ. А - житловий будинок (загальною площею 94,9 кв. м., житловою площею 59,1кв.м.), літ. В - навіс, літ. Г - гараж, літ. Д - літня кухня, літ. Е - сарай, літ. Ж - сарай, літ. И - комора, літ. К - баня, літ. Л - сарай, літ. М - убиральня, літ. Н - навіс, літ. О - навіс, літ. № 1-6;I -надвірні споруди в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

На дату розгляду справи представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача - Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву про згоду з позовом та розгляд справи без його участі.

Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання не прибула, надала заяву про згоду з позовом та розгляд справи без її участі.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачами позову суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з паспорту серії НОМЕР_2, виданого 10 грудня 2013 року Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області, місце проживання позивача по справі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 - з 2 грудня 1988 року.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 виданого Десантненським сільбюро ЗАГС Кілійського району, - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 був укладений 28.01.1960 року Десантненською с/радою Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_4 від 28.01.1960 року, актовий запис № 2. Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_6 було присвоєне прізвище «ОСОБА_6».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5, виданого Виконкомом Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 11, ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Згідно довідки наданої Десантненською сільською радою № 357 від 11.09.2017 р., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 р., був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 з 1960 року до дня смерті.

Відповідно довідки наданої Десантненською сільською радою № 358 від 11.09.2017 р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 з 17 квітня 1996 р. по теперішній час.

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області від 14.09.2017 р., вбачається, що спадкоємцем земельної ділянки, що розташована на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, площею 6,3797 після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 р., є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10 у тому числі з урахуванням 1/2 частки, від якої відмовилась дружина спадкодавця - ОСОБА_3.

Згідно копії державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_6, виданого головою Десантненської сільської ради та начальником Відділу Держкомзему у Кілійському районі Одеської області 28 грудня 2009 року на підставі рішення Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області від 27.11.2009 р. № 1, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,2500 гектарів. Земельна ділянка розташована в АДРЕСА_5 та призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49089098 від 14.09.2017 р. вбачається, що спадкодавцем земельної ділянки площею 6,3797 га, кадастровий номер НОМЕР_1, 1/1 розташованої на території Десантненської сільської ради Одеської області, є ОСОБА_4, а спадкоємцем ОСОБА_2.

Відповідно до технічного паспорту, складеного комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації» 30.12.2015 р., житловий будинок по АДРЕСА_6 складається з: літ. А - житловий будинок, 1960 року забудови, загальною площею 94, 9 кв.м., житловою площею 59,1кв.м.), літ. В - навіс; літ. Г - гараж; літ. Д - літня кухня; літ. Е - сарай; літ. Ж - сарай; літ. И - комора; літ. К - баня; літ. Л - сарай; літ. М - убиральня; літ. Н - навіс; літ. О - навіс; літ. №1-6; I -надвірні споруди.

Як вбачається з листа від 14.09.2017 р. № 485/02-14/559/2008, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Юрченко М.Є. на підставі звернення ОСОБА_2 щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 роз'яснив, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, за їх відсутності питання оформлення спадщини вирішується в судовому порядку.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 50162939 від 06.12.2017 р. сформованої приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Юрченко М.Є., інформація відносно ОСОБА_4 відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 50162900 від 06.12.2017 р. сформованої приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Юрченко М.Є., вбачається, що після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_12 р. Кілійською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 45638495 та номером у нотаріуса 559/2008.

Відповідно заяви поданої до Кілійської районної державної нотаріальної контори від 16.10.2018 р., ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об'єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності спадкодавцеві ОСОБА_4 житлового будинку, який було збудовано до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З досліджених доказів судом встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, є позивач, як спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, яка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Судом також встановлено, що в зв'язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв'язку з чим їх право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК, ст. ст. 16, 1261 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_7 ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, який складається з: літ. А - житловий будинок, загальною площею 94,9 кв. м., житловою площею 59,1 кв.м., літ. В - навіс, літ. Г - гараж, літ. Д - літня кухня, літ. Е - сарай, літ. Ж - сарай, літ. И - комора, літ. К - баня, літ. Л - сарай, літ. М - убиральня, літ. Н - навіс, літ. О - навіс, літ. № 1-6;I - надвірні споруди в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников