Справа № 647/2655/16-ц
№ провадження 2/647/74/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді - В.С.Миргород

при секретарі Т.О.Полозок

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Бериславського району Херсонської області, Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з позовними заявами до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Бериславського району Херсонської області, Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що померлі:

07.01.2008 року ОСОБА_5, 03.07.2008 року ОСОБА_6, 03.11.2010 року ОСОБА_7, 21.11.2010 року ОСОБА_8, 13.12.2011 року ОСОБА_9, 28.07.2013 року ОСОБА_10, 02.02.2014 року ОСОБА_11, 17.04.2014 року ОСОБА_12, 26.01.2016 року ОСОБА_13, на випадок своєї смерті розпорядилися належними їм на праві приватної власності земельними ділянками заповівши їх їй та ОСОБА_3. Але у звязку з хворобою у період з 2009 року по 2016 рік, в установлений строк вона була не в змозі звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому що проходила лікування в Україні та в Іспанії. У звязку з цим, просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, терміном три місяці, яка відкрилась після смерті: 07.01.2008 року ОСОБА_5, 03.07.2008 року ОСОБА_6, 03.11.2010 року ОСОБА_7, 21.11.2010 року ОСОБА_8, 13.12.2011 року ОСОБА_9, 28.07.2013 року ОСОБА_10, 02.02.2014 року ОСОБА_11, 17.04.2014 року ОСОБА_12, 26.01.2016 року ОСОБА_13.

Позивач в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки до суду не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності, просила позов задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про день, місце та час розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправленя, причину неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову.

Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутність, заперечує проти задоволення позову у зв»язку з тим, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Особа вільно, на власний розсуд, обирає способи участі у справі.

Відповідно до ст..169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки учасника розгляду цивільної справи, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.

Згідно з ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи.

Відповідно до ст.174 ЦПК України та п.24 постанови №2 пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з»ясування і дослідження інших обставин справи.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України суд ухвалив про відмову у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_4 сільською радою Бериславського району Херсонської області позову і продовжити судовий розгляд, оскільки визнання відповідачем позову суперечить закону.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Так, за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до статей 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи №93/2016, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, помер 07.01.2008 року в селі Птахівка Скадовського району Херсонської області, про що 10.01.2008 року складено відповідний актовий запис за №2 та Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області видано свідоцтво про смерть серія 1-КГ №222813 від 23.08.2016 року (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КГ №072994, вбачається, що 03.07.2008 року в селі Львове Бериславського району Херсонської області померла ОСОБА_6, про що в Книзі реєстрації смертей 04.07.2008 року зроблено відповідний актовий запис за №28 (а.с.108)

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КГ №117249 виданого 04.11.2010 року ОСОБА_4 сільською радою, ОСОБА_7, помер 03.11.2010 року в селі Томарине Бериславського району Херсонської області (а.с.51).

21.11.2010 року в селі Томарине Бериславського району Херсонської області, помер ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 02.09.2016 року Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с.133)

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КГ №137570, вбачається, що 13.12.2011 року в селі Томарине Бериславського району Херсонської області померла ОСОБА_9, про що в Книзі реєстрації смертей 14.12.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №04 (а.с.174)

28.07.2013 року в селі Томарине Бериславського району Херсонської області помер ОСОБА_14, про що 30.07.2013 року складено відповідний актовий запис за №06 та Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області видано свідоцтво про смерть серія 1-КГ №222815 від 23.08.2016 року (а.с.71).

ОСОБА_11, померла 02.02.2014 року в місті Нова Каховка Херсонської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 23.08.2016 року Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с.75).

ОСОБА_12, помер 17.04.2014 року в селі Томарине Бериславського району Херсонської області, про що 23.04.2014 року складено відповідний актовий запис за №05 та Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області видано свідоцтво про смерть серія 1-КГ №222825 від 01.09.2016 року (а.с.154)

ОСОБА_13, померла 26.01.2016 року в селі Томарине Бериславського району Херсонської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданою Виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Бериславського району Херсонської області від 28.01.2016 року (а.с.33 ).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (ст. 1218 ЦК України).

Судом встановлено, що 11.12.2007 року секретарем Томаринської сільської ради Бериславського району Херсонської області посвідчено заповіт, зареєстрований за №133, згідно якого ОСОБА_5 заповів позивачу та ОСОБА_3, належні йому на праві приватної власності земельні ділянки загальною площею 6,89 га, які належали йому на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ХС №045535, виданого ОСОБА_4 сільською радою 07.05.2003 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 05.03.2003 року за №135, та з 1 частки від земельної ділянки загальною площею 62,10 га, яка знаходиться в спільній частковій власності та належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №080375, виданого Бериславською райдержадміністрацією 20.09.2004 року на підставі розпорядження голови бериславської районної державної адміністрації від 07.07.2004 року за №512, і які розташовані на території ОСОБА_4 сільської ради Бериславського району, Херсонської області, що передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.4, 6, 7).

06.05.2008 року секретарем Томаринської сільської ради Бериславського району Херсонської області посвідчено заповіт, зареєстрований за №238, згідно якого ОСОБА_6, на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме належні їй на праві приватної власності земельні ділянки загальними площами: 4,05 гектару, яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №043008 та 2,98 гектару, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №043017 та з 1 частки від земельної ділянки загальною площею 48,60 гектару, яка знаходиться в спільній частковій власності та належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №080383, і які розташовані на території ОСОБА_4 сільської ради Бериславського району, Херсонської області, що передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла позивачу та ОСОБА_3, що підтверджується копією заповіту (а.с. 105, 109-111).

25.10.2007 року ОСОБА_7 склав заповіт, який посвідчений секретарем Томаринської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №103, в якому заповів позивачу та ОСОБА_3, належні йому на праві приватної власності земельні ділянки: площею 6,94 га, яка належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №045621, виданого ОСОБА_4 сільською радою 10.03.2003 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 05.03.2003 року за №135, та з 1 частки від земельної ділянки загальною площею 62,10 га, яка знаходиться в спільній частковій власності та належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №080374, виданого Бериславською райдержадміністрацією 20.09.2004 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної адміністрації від 07.07.2004 року за №512, і які розташовані на території ОСОБА_4 сільської ради Бериславського району, Херсонської області, що передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 52-54).

25.10.2007 року ОСОБА_8, склав заповіт посвідчений секретарем Томаринської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №99, в якому заповів позивачу та ОСОБА_3, належні йому на праві приватної власності земельні ділянки: площею 6,14 га, яка належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №043223, виданого ОСОБА_4 сільською радою 17.04.2003 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 05.03.2003 року за №135, та з 1 частки від земельної ділянки загальною площею 86,20 га, яка знаходиться в спільній частковій власності та належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №080379, виданого Бериславською райдержадміністрацією 20.09.2004 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної адміністрації від 07.07.2004 року за №512/09.08.2004 року №427, і які розташовані на території ОСОБА_4 сільської ради Бериславського району, Херсонської області, що передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.132, 134-135).

ОСОБА_9, 27.04.2010 року на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме належні їй на праві приватної власності земельні ділянки загальною площею 6,84 гектару, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №069066 та з 1 частки від земельної ділянки загальною площею 62,10 гектару, яка знаходиться в спільній частковій власності та належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №069066, і які розташовані на території ОСОБА_4 сільської ради Бериславського району, Херсонської області, що передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла позивачу та ОСОБА_3, що підтверджується копією заповіту (а.с.173, 176, 177, 179).

Згідно заповіту від 07.05.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори Херсонської області, зареєстрованого у реєстрі за №1-563, ОСОБА_14, в рівних частках кожному, заповів належні йому на праві приватної власності земельні ділянки площею 6,87 гектарів та 1,0 частки у спільній власності від земельної ділянки загальною площею 48,6 гектарів, які розташовані на території ОСОБА_4 сільської ради, Бериславського району, Херсонської області, що передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачу та ОСОБА_3 (а.с.70, 72).

07.05.2012 року державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори Херсонської області посвідчено заповіт, зареєстрований у реєстрі за №1-567, згідно якого ОСОБА_11 заповіла в рівних частках кожному, належні їй на праві приватної власності земельні ділянки площею 7,25 гектарів та 1,0 частки у спільній власності від земельної ділянки 48,6 гектарів, які розташовані на території ОСОБА_4 сільської ради, Бериславського району, Херсонської області, що передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачу та ОСОБА_3 (а.с.73).

Згідно заповіту від 05.01.2006 року, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_4 сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №1, ОСОБА_12 заповів належні йому на праві приватної власності земельні ділянки площею 6,85 гектарів, яка належить йому на підставі державного акту серії ХС №043119, виданого ОСОБА_4 сільською радою 20.05.2003 року та на підставі праві власності на землю за №478 та 1,0% від земельної ділянки загальною площею 48,60, яка знаходиться в спільній частковій власності та належить на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №080383, виданого Бериславською райдержадміністрацією 20.09.2004 року, які розташовані на території ОСОБА_4 сільської ради Бериславського району Херсонської області, що передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - позивачу та ОСОБА_3 (а.с.151, 155, 156).

25.10.2007 року секретарем Томаринської сільської ради Бериславського району Херсонської області посвідчено заповіт, зареєстрований за №121, згідно якого ОСОБА_13 заповіла позивачу та ОСОБА_3, належні їй на праві приватної власності земельні ділянки: площею 6,66 га, яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №045532, виданого ОСОБА_4 сільською радою 07.05.2003 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 05.03.2003 року за №135, та з 1 частки від земельної ділянки загальною площею 62,10 га, яка знаходиться в спільній частковій власності на належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №080375, виданого Бериславською райдержадміністрацією 20.09.2004 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 07.07.2004 року за №512/13.05.2004 року №392, і які розташовані на території ОСОБА_4 сільської ради Бериславського району, Херсонської області, що передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.31, 32).

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Позивачка є спадкоємицею за заповітом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Крім того, главою 87 ЦК України визначено процедуру здійснення права на спадкування.

З огляду на ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно довідок виданих виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради та довідкою виданою Львівською сільською радою Бериславського району Херсонської області, вбачається, що померлі :

ОСОБА_13, з 1978 року і по день її смерті 26 січня 2016 року була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею ніхто не проживав( а.с.35).

ОСОБА_7, з 1959 року і по день смерті 03.11.2010 року був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ним ніхто не проживав (а.с.56).

ОСОБА_8, з 1971 року і по день смерті 21.11.2010 року був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з ним ніхто не проживав (а.с.131).

ОСОБА_12, з 1969 року і по день смерті 17.04.2014 року був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з ним ніхто не проживав (а.с.152).

ОСОБА_9, з 1952 року і по день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, разом з нею ніхто не проживав (а.с.178).

ОСОБА_6, з 09.02.2007 року і по день смерті 03.07.2008 року була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (Магістральна), буд. 115 разом з нею ніхто не проживав (а.с.107).

ОСОБА_10 з 1968 року і по день смерті 28.07.2013 року був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7. разом з ним ніхто не проживав (а.с.74).

ОСОБА_11, була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_8, разом з нею ніхто не проживав. (а.с.76 ).

З наведеного вище вбачається, що на час смерті спадкодавців позивачка не проживала разом з будь яким з них, таких доказів суду позивачкою не надано.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3, 1.5 ч. 2 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Нотаріус, керуючись статтею 49 Закону України "Про нотаріат" листами №1184/01-16, №1185/01-16, №1186/01-16, №1187/01-16, №11880/01-16, №1189/01-16, №1190/01-16 від 23.11.2016 року та № 1223/01-16 від 01.12.2016 року, відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину в звязку з пропущенням встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини після померлих: 07.01.2008 року ОСОБА_5, 03.11.2010 року ОСОБА_7, 28.07.2013 року ОСОБА_10, 21.11.2010 року ОСОБА_8, 17.04.2014 року ОСОБА_12, 26.01.2016 року ОСОБА_13, 02.02.2014 року ОСОБА_11, 03.07.2008 року ОСОБА_6, 13.12.2011 року ОСОБА_9 та рекомендовано звернутися до суду (а.с.9, 36, 55,74, 83, 106,130,150,171).

Згідно листів завідувача Бериславської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, які надійшли на запит суду, вбачається, що після померлих: 03.11.2010 року ОСОБА_7, 28.07.2013 року ОСОБА_10, 21.11.2010 року ОСОБА_8, 17.04.2014 року ОСОБА_12, 26.01.2016 року ОСОБА_13, 02.02.2014 року ОСОБА_11, 03.07.2008 року ОСОБА_6, 13.12.2011 року ОСОБА_9, спадкові справи не заводились за відсутності заяв від спадкоємців, але після померлого 07.01.2008 року ОСОБА_5 12 квітня 2016 року заведена спадкова справа №93/2016 до його майна, за претензією кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» до спадкоємців (а.с.13,44,63,80,82,212).

З дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 93/2016, щодо майна померлого 07.01.2008 року ОСОБА_5, вбачається, що 24.12.2007 року ОСОБА_5 уклав кредитний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до умов якого, Банк зобовязався видати йому строковий кредит, а ОСОБА_5, за договором прийняв на себе зобовязання повністю погасити отриманий кредит і сплатити проценти за фактичний строк його виконання. Банк свої зобовязання за цим договором виконав, надавши останньому кредит. Однак, на теперішній час зобовязання ОСОБА_5 не виконані, у звязку з чим за ним існує заборгованість у розмірі 3224,00 гривень. Керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Бериславської нотаріальної контори з проханням включити кредиторські вимоги в спадкову масу та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 3224,00 гривень (а.с. 14-17).

Станом на час розгляду справи у суді дії нотаріуса що до відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 296/5, 22.02.2012, ніким не оскаржені, а тому є чинними.

У розумінні ст.1270 ЦК України позивачка ОСОБА_2 вважається такою, що не прийняла спадщину, оскільки звернулась до нотаріальної контори після закінчення шестимісячного терміну з моменту відкриття спадщини.

За ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Обов'язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Перебування позивачки на «Д» обліку у лікаря пульманолога в Херсонському обласному онкологічному диспансері з лютого 2008 року з проходженням курсу лікування за період часу з березня по серпень, проходження в 2009-2010 роках курсу лучетерапії, а також знаходження на обліку у лікаря ендокринолога з червня 2012 року з періодичним проходженням амбулаторного лікування не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини після померлих: 07.01.2008 року ОСОБА_5, 03.07.2008 року ОСОБА_6,03.11.2010 року ОСОБА_7, 21.11.2010 року ОСОБА_8, 13.12.2011 року ОСОБА_9, 28.07.2013 року ОСОБА_10, 02.02.2014 року ОСОБА_11,17.04.2014 року ОСОБА_12, 26.01.2016 року ОСОБА_13.

Причина пропуску строку для прийняття спадщини зазначена позивачкою не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі знаходження на «Д» обліку у лікаря та періодичне проходження лікування без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Крім того, обставини на які посилався позивачка в обґрунтування причин пропуску строку для прийняття спадщини, на думку суду, не перешкоджали її звернутися до нотаріальної контори з заявою, надісланою поштою, оскільки з урахуванням п.2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 296/5, 22.02.2012, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини.

Такий висновок узгоджується з нормами, викладеними в статтях 1222, 1220, 1269,1270, 1272 ЦК України, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини.

За вищезазначених обставин суд приходить до висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки такі причини не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача вчинити дії щодо прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, померлого 07.01.2008 року; ОСОБА_6, померлої 03.07.2008 року; ОСОБА_7, померлого 03.11.2010 року; ОСОБА_8, померлого 21.11.2010 року; ОСОБА_9, померлої 13.12.2011 року; ОСОБА_10, померлого 28.07.2013 року; ОСОБА_11, померлої 02.02.2014 року; ОСОБА_12, померлого 17.04.2014 року; ОСОБА_13, померлої 26.01.2016 року.

На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1268, 1270,1272 ЦК України, Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування»,

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 209, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Бериславського району Херсонської області, Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити за його необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з часу проголошення рішення, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подана після закінчення строків, встановлених ст. 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала не знайде підстав для поновлення строку про що постановляється ухвала.

Суддя В. С. Миргород