Провадження № 2/761/1010/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім»ї Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду, мотивуючи свої вимоги наступним. У сторін, які перебувають у шлюбі є спільна дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На день подачі позову сторони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства, втрачено почуття поваги і відновлювати його відповідач не бажає. Від позивачем та відповідачем постійно виникають сварки, свідком яких часто стає дитина. Позивач, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, обов»язку по створенню для нього належних соціально-побутових умов життя, збереження психічного здоров»я, духовного та розумового розвитку, а тому вважає за необхідне просити суд визначити місце проживання дитини. ОСОБА_1 не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні її прав та обов»язків щодо спільної дитини і вимагає від неї такого ж . За таких обставин ОСОБА_1 просить суд визначити місце проживання дитини з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і вказати з ким саме з батьків залишити проживати дитину; після визначення місця проживання місця проживання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити час, дні та умови побачень того з батьків хто залишиться проживати окремо від дитини.

В подальшому позивач збільшив вимоги та остаточно просив суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 і вказати з ким саме з батьків залишити проживати дитину; після визначення місця проживання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановити час, дні та умови побачень того з батьків хто залишиться проживати окремо від дитини, а саме: кожної суботи з 11.00 год. до кожної неділі 19.00 год., якщо дитина хворіє дні побачень з дитиною переносяться на інші дні за домовленістю батьків дитини, на святкові дні з 11.00 год. до 16.00 год., на день народження сина ОСОБА_4 з 11 год. до 16.00 год. Влітку на спільний відпочинок з сином з 1 серпня до 31 серпня; зобов»язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди як батьку у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дотримуватися графіку побачень з дитиною, який буде встановлено судом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не може визначитись з ким залишити проживати дитину, а отже і кому встановити умови побачень з дитиною. Залишив вирішення даного питання на розсуд суду. Зазначив, що син ОСОБА_3 проживає разом із матір»ю, і вже протягом двох років він сина не бачив, оскільки відповідач чинить перешкодами і не надає батьку можливість приймати участь у вихованні дитини. Не заперечував в судовому засіданні ту обставину, що Бориспільською районною державною адміністрацією фактично визначено дні його спілкування з дитиною.

Відповідач заперечувала в судовому засіданні щодо задоволення вимог ОСОБА_1 Пояснила, що дитина з народження проживає разом з нею. На даний час сторони розлучені і вона перебуває у іншому шлюбі та має прізвище ОСОБА_2. Батько дитини ніколи не цікавився і не цікавиться життям дитини. Відповідач не чинить жодних перешкод у побаченнях ОСОБА_1в. з сином, проте кожне побачення перетворювалось на сварки та з»ясування стосунків. Останні півроку позивач взагалі не виявляє бажання бачити сина, не виявляє жодного інтересу до розвитку дитини, не допомагає його утримувати. ОСОБА_3 на даний час 4 роки і його вік потребує постійної уваги та догляду з боку матері. Зазначила, що дитина проживає в гарних умовах, відповідач має стабільний дохід та можливість забезпечити дитині належні умови для зростання та розвитку. За таких обставин, ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову, оскільки дитина проживає з нею.

Представник Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації повідомив про те, що у зв»язку із тим, що позивач н проживає на території Шевченківського району, Служба позбавлена можливості надати свій висновок та висловити думку щодо позову. Завчасно повідомив, що підтримує висновок органу опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації Київської області.

Представник Служба у справах дітей та сім»ї Бориспільської районної державної адміністрації Київської області надіслав в адресу суду висновок про доцільність встановлення днів побачень батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.02.1017 р., де зазначили, що орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити ОСОБА_1 дні спілкування з малолітнім сином, ОСОБА_3: кожні перші та треті вихідні місяця в суботу з 11.00 до 19.00 год. та неділю з 11 до 19 год. З обов»язковим попередженням матері дитини про свій візит, в її присутності та з урахуванням стану здоров»я дитини, крім того 10 днів на оздоровлення дитини під час літньої відпустки батька.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2016 р.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 повернула дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

В судовому засіданні сторони повідомили про те, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом із матір»ю.

Місце реєстрації ОСОБА_2 - АДРЕСА_1. Фактичне місце проживання на день розгляду справи - АДРЕСА_2.

Відповідно до положень ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Приписами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до приписів ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1989 року і яка набула чинності для України з 27 вересня 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Зустрічний позов ОСОБА_2 в порядку, встановленому чинним ЦПК України не заявлявся.

Приписами ст. 11 ЦПК України встановлено обов»язок суду розглядати цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 так і не зміг визначитися з вимогами, та чітко зазначити щодо порушення прав та сформулювати способ їх захисту. Надати чітку відповідь на питання чи заявляється вимога щодо визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком та необхідність визначити для матері способи участі у вихованні дитини.

Служба у справах дітей та сім»ї Бориспільської районної державної адміністрації Київської області у своєму висновку № 7-46-483 від 06.02.2017 р. зазначає, що вважає за можливе встановити ОСОБА_1 дні спілкування з малолітнім сином, ОСОБА_3: кожні перші та треті вихідні місяця в суботу з 11.00 до 19.00 год. та неділю з 11 до 19 год. З обов»язковим попередженням матері дитини про свій візит, в її присутності та з урахуванням стану здоров»я дитини, крім того 10 днів на оздоровлення дитини під час літньої відпустки батька.

В свою чергу відповідно до ст. 159 СК України Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Разом з тим відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на те, що суд не має права виходити за межі позовних вимог, вирішувати за особу, яка вважає, що її права порушені, якими мають бути такі вимоги, беручи до уваги відсутність у позивача бажання визначитися з предметом спору, суд вважає за можливе відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в частині вимог щодо визначення того визначення місця проживання дитини та зазначення того з батьків з ким ОСОБА_3 має проживати.

Також суд не знаходить підстав і для встановлення порядку спілкування з дитиною для позивача, зважаючи на недоведеність необхідності встановлювати такий графік спілкування, як зазначено ОСОБА_1 та за відсутності будь - яких об»єктивних даних , які свідчать про перешкоди батьку у спілкуванні з дитиною.

Твердження батька озвучені в судовому засіданні щодо бажання бачити дитину та відсутності такої можливості у зв»язку із перешкодами, що їх чинить відповідач є припущеннями за відсутності належних та допустимих, в розумінні положень ст.ст. 57-59 ЦПК України, доказів.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,10,11,57,60,88,169,212-215 ЦПК України, ст.ст. 7,159,160,161 СК України, Конвенцією про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1989 року, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя