Провадження № 2/369/674/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатова Д.Д. ,

за участю секретаря Кузьменко П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Першого заступника прокурора Київської області про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України, Державного підприємства "Київське лісове господарство" до Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Алексаняна Мехака Ваняєвича, третя особа: ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України, Державного підприємства "Київське лісове господарство" до Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Алексаняна Мехака Ваняєвича, третя особа: ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

У судовому засіданні прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову, де просив вжити заходи по забезпеченню позову, а саме: забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:002:5160 та :01:002:5161, які розташовані в с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області. Заборонити Алексаняну Мехаку Ваняєвичу (іпн НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити вирубку лісових: насаджень, будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:002:5160 та :01:002:5161, які розташовані в с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області.

Свої вимоги мотивували тим, що відповідачами чи іншими особами можуть бути вчинені дії щодо відчуження або передачі в користування спірних земельних ділянок, що зробить неможливим виконання рішення суду, необхідно вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення на земельні ділянки арешту та заборони будь-яким особам проводити будівельні роботи на них.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 у задоволенні заяви просив відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_4 проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечувала.

Суд вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву про забезпечення позову слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов'язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали та обставини справи, доводи викладені у заяві позивача про забезпечення позову, суддя не вбачає підстав для задоволення вищезазначеної заяви оскільки, позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що відповідач вчиняє дії, внаслідок яких виконання рішення суду буде утрудненим чи неможливим, або має намір їх вчинити, у звязку з чим відсутні підстави задовольнити дану заяву про забезпечення позову.

Також як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження заявленого клопотання про забезпечення позову прокурор не навів та не надав належних доводів в його обґрунтування.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.Д.Усатов