У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5876/16

№ 2/183/484/17

13 квітня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г.

при секретареві Драній В.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину будинку, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, в якому просить:

- встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з 01 червня 2006 року по 01 вересня 2014 року;

- визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул..Набережна, буд. 103, с.Піщанка, Новомосковського району Дніпропетровської області спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул..Набережна, буд. 103, с.Піщанка, Новомосковського району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позову зазначивши, що з 01 червня 2006 року по 01 вересня 2014 року вона разом з відповідачем мешкали однією сімєю, як чоловік та жінка, від спільного проживання з відповідачем сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спочатку вони мешкали у батьків відповідача за адресою: вул..Леніна, 343 в с.Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а в квітні 2010 року вони придбали за 165000 грн. будинок розташований за адресою: вул..Набережна, буд. 103, с.Піщанка, Новомосковського району Дніпропетровської області за кошти, які вона отримала від продажу квартири АДРЕСА_1, яка належала їй та її сестрі ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності. Оскільки вона доглядала за дитиною, купівлею будинку займався відповідач та договір купівлі-продажу був оформлений на його імя. На сьогоднішній день стосунки з відповідачем погіршилися, з вересня 2014 року вони мешкають окремо, добровільно питання щодо будинку між ними не вирішене, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з вищезазначеним позовом.

До розгляду справи по суті сторони дійшли мирової угоди про наступне:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул..Набережна, буд. 103, с.Піщанка, Новомосковського району Дніпропетровської області є спільною сумісною власністю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3;

- 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул..Набережна, буд. 103, с.Піщанка, Новомосковського району Дніпропетровської області належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул..Набережна, буд. 103, с.Піщанка, Новомосковського району Дніпропетровської області належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

Сторони також домовилися, що вони не будуть мати в майбутньому ніяких претензій ні матеріального, ні морального характеру один до одного стосовно цієї власності. Сторони підтверджують, що умови цієї угоди та процесуальні наслідки її укладення їм відомі і зрозумілі.

В судовому засіданні позивач, представник позивача та відповідач підтвердили, що між ними досягнуто угоду, щодо визнання спірного будинку спільною сумісною власністю сторін та про належність кожному з них права власності на 1/2 частину спірного будинку. Сторони підтверджують, що умови цієї угоди та процесуальні наслідки її укладення їм відомі і зрозумілі. Тому, просили затвердити текст мирової угоди та закрити провадження у справі.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, текст мирової угоди, суд вважає можливим затвердити мирову угоду сторін, а справу провадженням закрити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони мешкали однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2006 року по 2014 рік. Від спільного життя вони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час спільного проживання сторони придбали на імя ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу ВМР №864849 від 14 квітня 2010 року, посвідченим державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрованим в реєстрі за № 2-876 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул..Набережна, буд. 103, с.Піщанка, Новомосковського району Дніпропетровської області.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, та повністю відповідають вимогам ст.ст. 60, 63, 70, 74 СК України.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи.

Так, сторонами по справі, з метою врегулювання даного спору, була укладена мирова угода, про що ними було заявлено в судовому засіданні, на підтвердження чого ними був наданий текст цієї мирової угоди.

Згідно з ч. ч. 3-5 ст. 175 ЦПК України, до ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Судом було розяснено сторонам наслідки укладання між ними мирової угоди, на що сторони повідомили, що їм відомі наслідки укладання мирової угоди та закриття провадження у справі. Тому, просили суд постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

При цьому, судом встановлено, що умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим затвердити текст мирової угоди та закрити провадження у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 168, 175, 205, 206, 209 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити текст мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 11 квітня 2017 року.

Визнати мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, за умовами якої:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул..Набережна, буд. 103, с.Піщанка, Новомосковського району Дніпропетровської області є спільною сумісною власністю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІН НОМЕР_1) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІН НОМЕР_2);

- 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул..Набережна, буд. 103, с.Піщанка, Новомосковського району Дніпропетровської області належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул..Набережна, буд. 103, с.Піщанка, Новомосковського району Дніпропетровської області належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3;

Сторони також домовилися, що вони не будуть мати в майбутньому ніяких претензій ні матеріального, ні морального характеру один до одного стосовно цього нерухомого майна.

Зміст ст.ст. 175, 306 ЦПК України, наслідки невиконання умов мирової угоди сторонам роз'яснені.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину будинку закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міжрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Г. Дубовенко