Справа № 148/435/17
Провадження №2-о/148/39/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 квітня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді Робак С.О.

при секретарі Новаленко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи- Тульчинський районний відділ ДРАЦС, Шпиківська селищна рада об'єднаної територіальної громади про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.12.2006 її мати ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, посвідчене Торківською сільською радою, яким заповіла їй належну їй земельну ділянку площею 1,6542 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території колишньої Торківської сільської ради, а на даний час Шпиківської селищної ради обєднаної територіальної громади.

Так як її мати хворіла, то в 2014 році вона забрала її до себе в АР Крим і разом із нею проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 2014 року АР Крим була окупована і до цього часу знаходиться на території, яка не підконтрольна державі Україна, а підконтрольна Російській Федерації.

02.05.2016 в м.Сімферополь її мати ОСОБА_2 померла і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із земельної ділянки площею 1,6542 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Оскільки державних українських установ в окупованій АР Крим немає, то свідоцтво про смерть мені було видано 05.05.2016 так званим відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису. Однак, так як свідоцтво про смерть її матері державними установами України не було видано, вона не може звернутися в нотаріальну контору для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Для реєстрації смерті її матері і для отримання свідоцтва про її смерть їй необхідно встановити факт смерті матері.

В звязку з цим вона змушена звернутися до суду з даною заявою Просить встановити факт смерті 02.05.2016 в місті Сімферополь АР Крим її матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобовязати Тульчинський районний відділ ДРАЦС провести реєстрацію смерті ОСОБА_2 та видати свідоцтво про її смерть.

В судове засідання заявник не зявилася. В заяві зазначено справу слухати в її відсутність.

Заінтересовані особи представники Тульчинського районного відділу ДРАЦС, Шпиківської селищної ради ОТГ в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника та заінтересованих осіб, на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого, їхніми представниками до суду за межами такої території України .

В судовому засіданні встановлено, що позивач являється дочкою ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5), копією свідоцтва про укладення шлюбу, згідно якого заявник змінила дошлюбне прізвище Маковій на ОСОБА_1 (а.с.5).

06.12.2006 ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, посвідчене Торківською сільською радою, яким заповіла заявнику належну їй земельну ділянку площею 1,6542 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Торківської сільської ради, що підтверджується копією заповіту від 06.12.2006 (а.с.9) та копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН№064291 (а.с.10).

02.05.2016 ОСОБА_2 померла в м.Сімферополь АРК . Документом, що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 є лікарське свідоцтво про смерть серії 35 №001366 від 04.05.2016, видане Сімферопольською міською клінічною лікарнею №7 АРК. (а.с.7).

Згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 ( зі змінами), будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особою, створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому Конституцією України та Законами України, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України в судовому порядку може бути встановлений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Встановлення факту смерті необхідне заявнику для державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть та для оформлення спадкових прав після смерті її матері.

Суд сприймає надану заявником копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (а.с.6), як носій конкретної інформації факту смерті останньої, при цьому не може визнати вказане свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки це суперечить нормам до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обовязки заявника.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 і визначає датою її смерті 02.05.2016, місцем смерті ОСОБА_3 Республіка Крим, м. Сімферополь.

Враховуючи, що судом було встановлено, що для проведення державної реєстрації смерті у заявника є обєктивні перешкоди, тому з метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Щодо заявленої вимоги заявника прозобовязання Тульчинський районний відділ ДРАЦС провести реєстрацію смерті ОСОБА_2 та видати свідоцтво про її смерть, то суд враховує вимоги ст.14 ЦПК України, згідно якої рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду, а тому в задоволенні цієї частини заяви вважає необхідним відмовити.

Відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. В звязку з цим усі судові витрати, понесені заявником слід залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014, ст.ст. 14, 213-215, 235, 256, 257, 257-1, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_4 про встановлення факту смерті задовольнити частково.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасово окупованій території, а саме у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, яка настала 02.05.2016.

В іншій частині заяви відмовити.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: