Справа № 574/599/16-ц Провадження №2/574/9/2017
27 березня 2017 року Буринський районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді Куцан В.М.
з участю секретаря Кошелєвої Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,
Представник позивача Глузд О.В. позов підтримав, просив справу розглянути без його участі, проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_4 про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Суд визнав можливим розгляд справи провести без його участі за наявними доказами.
Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України. При цьому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи.
Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 10.02.2014 року, близько 19-ї години 05 хвилин, в м. Києві по проспекту Перемоги,33 сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки ГАЗ «2705», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем марки «Опель», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, в наслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2014 року у справі №761/6351/14-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.14).
При цьому, відповідач ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ «2705», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, без договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (а.с.10).
11 лютого 2014 року ОСОБА_2 повідомив Моторно (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду , а 20 лютого 2014 року, з метою отримання відшкодування, подав відповідну заяву (а.с.7,21).
Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Виходячи з вимог ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
За положеннями пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
В силу п.38.2.1 ст.38 цього ж Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
В силу ч.4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач отримав право вимоги до відповідача про відшкодування виплаченого страхового відшкодування та понесених у зв'язку з цим витрат, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, з врахуванням задоволених повністю вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн..
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5,6,10,11,15,60,212ЦПК України, ст.1188,1191 ЦК України, суд -
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.