САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1641/17
Провадження №2/726/436/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04.12.2017 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідача в якому посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, яку вона, відповідно до договору купівлі-продажу від 26.04.2000 року, придбала у відповідача ОСОБА_2.

Зазначає, що при укладенні вказаного договору, відповідач обіцяв знятись з реєстрації місця проживання із вказаної квартири, однак до цього часу це не зробив.

У зв'язку із викладеним позивач просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою.

У судовому засіданні представник, який діє від імені позивача дав пояснення аналогічні викладеним в позові, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного позивачем та відповідачем, серії АВК № 589210 від 26.04.2000 року позивач по справі є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно довідки ОСББ «Вітязь» № 559 від 18.09.2017 року ОСОБА_2 в даний час зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1. Таким чином встановлено, що відповідач є колишнім власником вказаної квартири, який після її відчуження на користь позивача не знявся з реєстраційного обліку.

Відповідно до акту складеного ОСББ «Вітязь» № 759 від 18.09.2017 року встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_1, однак не проживає там із 2000 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не являюється членом сім'ї позивача і ніколи ним не був, не є наймачем вказаного житла, а попереднім власником майна, який після набуття позивачем права власності на вказане житло в добровільному порядку з реєстрації не знявся. Позивач самостійно несе витрати по утриманню будинку, сплаті комунальних послуг, відповідач ж самоусунувся від таких обов'язків, що безперечно створює перешкоди у безумовному володіння, користуванні та розпорядженні позивачем власним майном.

При розгляді справи виявлені правовідносини, які виникли між власником та колишнім власником житла.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім ' ї. За таких умов, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.

В такому випадку, право на звернення до суду із вказаним позовом виникло із моменту набуття права власності на вказане житло, а тому судом не беруться до уваги письмові докази що підтверджують відсутність відповідача за зареєстрованим місцем її проживання протягом деякого терміну за відсутністю необхідності в доказуванні даної обставини.

Таким чином, оскільки позивач є власником вказаної квартири, а відповідач є колишнім власником житла, останній втратив право користування даним житлом.

Таким чином, керуючись, ст. ст. 16, 319, 321, 319 ЦК України, ст.ст. 10, 88, 212 - 215, 218, 224-228 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області, через Садгірський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом в 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя С. А. Асташев