Справа № 185/5562/17
Провадження № 2/185/3168/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянув у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агрофірма «Земля» про розірвання договору оренди землі, суд

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Приватного підприємства «Агрофірма «Земля» про розірвання договору оренди землі, в якій просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та відповідачем загальною площею 3,570 га, кадастровим номером :01:101:0532 від 01.11.2008 року, який зареєстрований 18.12.2009 року у ПРВ «ДРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах» за № 75.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 3,570 га, кадастровим номером :01:101:0532. Земельну ділянку вона успадкувала за законом від ОСОБА_2 та дізналась, що вона знаходиться в оренді у Приватного підприємства «Агрофірма «Земля» за договором від 01 листопада 2008 року строком на 10 років, який зареєстровано 18.12.2009 року у ПРВ «ДРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах» за № 75. Відповідно до п. 32 дія Договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором а також з інших підстав визначених законом. Відповідачем постійно порушуються умови та строки орендної плати без поважних на те підстав, тоді як відповідно до умов п. 8 Договору орендна плата вноситься у строки з 01 серпня по 31 грудня кожного року. Орендна плата є суттєвою умовою договору і порушення цієї умови є порушенням права власника плати за користування майном. Відповідач не згодний розірвати договір добровільно, в звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з позовом щодо його розірвання.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином через засоби масової інформації повідомлений про день та час розгляду справи, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання представник відповідача суду не надав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

01 листопада 2008 року між ОСОБА_2 (орендодавець) та Приватним підприємством «Агрофірма «Земля» (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки (надалі за текстом - договір), який був зареєстрований у ПРВ «ДРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах» за номером 75 від 18.12.2009 року.

За даним договором ОСОБА_2 передала належну їй на праві власності земельну ділянку загальною площею 3,750 га (кадастровий номер :01:101:0532), в оренду (в строкове платне користування) відповідачу для ведення товарного сільгоспвиробництва, яка знаходиться на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області строком на 10 років (п. 5 Договору) на умовах сплати орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 926,00 грн.

30 липня 2014 року ОСОБА_2 померла і після її смерті спадщину отримала її донька ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06 листопада 2015 року.

Згідно розділу "Зміна умов договору і припинення його дії" договору оренди земельної ділянки від 01 листопада 2008 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Аналогічне положення закріплено у ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до умов договору до ОСОБА_1, як нового власника земельної ділянки, перейшли всі права та обов'язки орендодавця.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 8 договору передбачено право орендодавця на забезпечення своєчасного отримання орендної плати.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Виходячи з умов договору після смерті ОСОБА_2 до ОСОБА_1 перейшло право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

У свою чергу, відповідно до п. 35 договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Пунктом 6 договору передбачено, що розмір орендної плати складає 3 % від грошової оцінки землі, що становить 926,00 грн. Строк видачі орендної плати: з 01 серпня по 31 грудня кожного календарного року.

Однак, Приватним підприємством «Агрофірма «Земля» постійно порушуються умови та строки орендної плати без поважних на те підстав.

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою передбачені статтею 141 Земельного кодексу України, зокрема, відповідно до п. "д" ч. 1 цієї статті, такою підставою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України N 725/2008 від 19 серпня 2008 р. " у статті 1 Указу Президента України від 2 лютого 2002 року N 92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" слова та цифри "у розмірі не менше 1,5 відсотка" замінити словами та цифрою "у розмірі не менше 3 відсотків". З 27.03.2014 року згідно ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3% нормативної грошової оцінки.

Згідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, у разі не виплати вважається, що відповідач не дотримується умов договору, та грубо порушує свої зобов'язання.

Доказів належного виконання умов договору оренди земля на час розгляду справи судом відповідачем суду не надано.

У зв'язку з чим, суд дійшов до висновку, що доводи позивача про порушення умов договору оренди землі стосовно порушення строків виплати орендної плати є обґрунтованими, а тому відповідно ст. ст. 24, 32 Закону України "Про оренду землі" зазначена обставина є підставою для розірвання договору оренди.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки суд дійшов до висновку про розірвання договору оренди земельної ділянки, то відповідно слід зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку позивачу.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агрофірма «Земля» про розірвання договору оренди землі - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Агрофірма «Земля» від 01.11.2008 року, який зареєстрований у ПРВ «ДРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах» за номером 75 від 18.12.2009 року.

Зобовязати Приватне підприємство «Агрофірма «Земля» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,750 га, що розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:101:0532, в стані придатному для цільового використання.

Стягнути з Приватного підприємства «Агрофірма «Земля» () на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1) понесені судові витрати по справі, а саме: суму сплаченого судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційного порядку.

Суддя В.М. Бондаренко