Справа № 185/7830/17
Провадження № 2/185/4009/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Палюх Т. Д.,

при секретарі судового засідання Андруховій Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

04.10.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за розпискою.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач посилався на те, що 22.02.2013 відповідач ОСОБА_2 надав розписку про отримання ним від позивача ОСОБА_1 позики у сумі 130011,14 грн, яку зобовязувався повернути до 22.02.2017, яку не повернув у зазначені строки. Також 22.03.2013 відповідач ОСОБА_2 надав розписку про отримання від позивача позики у сумі 30000,00 грн, яку зобовязувався повернути до 01.05.2017, проте у встановлений розпискою строк не повернув. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаними розписками у сумі 160.000,00 грн.

Сторони у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач наполягав на задоволенні позову, відповідач визнав позов у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договорів позики, оскільки 22.02.2013 ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняв грошові кошти у сумі 130011,14 грн, які зобовязувався повернути до 22.02.2017, про що відповідач склав власноручно розписку. (а.с. 11)

22.03.2013 ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняв грошові кошти у сумі 30000,00 грн, які зобовязувався повернути до 01.05.2017, про що відповідач склав власноручно розписку. (а.с.12)

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами було укладено два договори позики від 22.02.2013 та від 22.03.2013 на суму 130011,14 грн та 30000,00 грн відповідно.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи, що сторонами визнано обставини про отримання грошових коштів, та про прострочення боржником обовязку по поверненню грошових коштів, а також визнання позову відповідачем, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 160000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за розпискою - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за розписками від 22.02.2013, від 22.03.2013 у сумі 160000 грн. (сто шістдесят тисяч гривень) .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у сумі 1600,00 грн (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок)

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. Д. Палюх