Справа №: 343/150/17
Провадження №: 2/0343/204/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

секретаря Шикор Г. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення сум надміру виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму надміру виплаченої пенсії в розмірі 9785,69 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Долинському оУПФ України Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком. 26 серпня 2015 року відповідачка звернулася до управління із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст.ст. 40, 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсій страхування». До заяви було додане розпорядження, видане Станковецькою сільською радою від 25 серпня 2015 року № 3 про розірвання цивільно-правової угоди. Після проведеного перерахунку, розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2015 р. встановлений в сумі 2207,34 грн. В ході проведення перевірки виявлено, що ОСОБА_1 в період з 01.04.2015 р. по 25.08.2015 р. працювала на умовах цивільно-правової угоди в Станковецькій сільській раді, мала право підпису необхідних бухгалтерсько-облікових документів та виконувала роботу з надання послуг по організації та веденню бухгалтерського обліку щоденно в робочі дні. При цьому ОСОБА_1 не повідомила пенсійний орган про зміну даних та обставин, що стосуються виплати пенсії, і в період з 01.04.2015 р. по 25.08.2015 р. безпідставно отримала надмірну виплату пенсії в загальному розмірі 9785,69 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на вищевикладене, просив позов задовольнити. Додатково вказав, що ОСОБА_1 у сільській раді виконувала функції державного службовця. Вона працювала повний робочий день, чого нею не спростовано. За цю роботу стаж їй не дозараховувався, оскільки вона не зверталася із заявою про перерахунок її пенсії у зв"язку зі збільшенням стажу державного службовця. Для проведення стягнення надміру виплаченої пенсії з ОСОБА_1 управління винесло відповідне розпорядження, яке було скасовано, а стягнуті з відповідачки суми їй повернуті, оскільки був поданий даний позов.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, за участю її представника.

Представник відповідачки ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що відповідачка ОСОБА_1 працювала в Станковецькій сільській раді за цивільно-правовим договором від 02 грудня 2013 року по наданню послуг з ведення бухгалтерського обліку. Вказана робота не зараховується до стажу державного службовця. За виконану роботу у відповідності до цивільно-правового договору відповідачка отримувала винагороду в твердій сумі. Дана винагорода не являється заробітною платою державного службовця, оскільки відсутні її складові (оклад, ранг, виплата за вислугу років). Позивачу по справі було відомо, що ОСОБА_1 працює в сільській раді по угоді, оскільки із розміру пенсії стягувалось 15 %, і фактично пенсію їй виплачували в розмірі 85 % від призначеної, як це передбачено законодавством для осіб (пенсіонерів) , які працюють на інших роботах. Зловживань з боку відповідачки, повідомлення нею неправдивої інформації не було, а, отже, немає підстав для стягнення надміру виплаченої пенсії. Просила відмовити у позові.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Долинському оУПФ України Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком як службовець органів місцевого самоврядування.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 01 квітня 2015 року по 25 серпня 2015 року працювала в Станковецькій сільській раді на підставі цивільно-правого договору від 02 січня 2015 року по наданню послуг із ведення бухгалтерського обліку (а.с. 7).

Розпорядженням № 9 "Про розірвання цивільно-правової угоди" від 25 серпня 2015 року Станковецька сільська рада розірвала цивільно-правову угоду з ОСОБА_1 в зв'язку з виходом її на пенсію (а.с. 6).

Як вказала представник відповідачки, 26 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до управління пенсійного фонду із заявою про проведення перерахунку пенсії у відповідності до ст.ст. 40, 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсій страхування».

Розпорядженням 150420 від 01.09.2015 р. ОСОБА_1 з 26.08.2015 року перерахована пенсія (а.с. 11).

Позивач, як на підтвердження своїх позовних вимог, вказує на те, що відповідачка з 01 квітня 2015 року по 25 серпня 2015 року була працевлаштована, однак пенсія їй виплачувалася, внаслідок чого виникла переплата пенсії в сумі 9785,69, про що свідчить розрахунок переплати пенсії ОСОБА_1 (з 01.04.2015 р. по 25.08.2015 р.) (а.с. 3).

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Виходячи зі змісту вказаних норм, обов'язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Разом з цим, в ході розгляду справи позивачем не доведено, а судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про зловживання з боку відповідачки ОСОБА_1, зокрема, подання нею документу з явно неправильними та недостовірними відомостями, а також доказів недостовірності даних, на підставі яких розраховувалась пенсія.

Відповідно до п. 2 абз. 2 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (у редакції Закону України від 02.03.2015р.) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Як встановлено в судовому засіданні, не заперечується представниками сторін та підтверджується розпорядженням 150420 від 24.04.2014 р. і довідкою про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії № 313 від 03.02.2017 р., призначена позивачем пенсія виплачувалася ОСОБА_1 в розмірі 85 відсотків призначеного розміру (а.с. 5, 21), що передбачено законодавством та свідчить про те, що позивачу було відомо про працевлаштування відповідачки, однак будь-яких заходів щодо припинення нарахування пенсії в той період не здійснювалось.

Враховуючи викладене, посилання позивача про те, що пенсія, виплачена відповідачці надміру внаслідок неповідомлення останньою про зміну даних та обставин, що стосуються виплати пенсії, є припущеннями, такими, що не ґрунтуються на доказах.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування врегульовано Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» .

Відповідно до положень вказаного Закону:

- служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування (ст. 1);

- прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посади … інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі. Проведення конкурсу, випробування та стажування при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється в порядку, визначеному законодавством України про державну службу (ч.ч. 1, 2 ст. 10);

- на час відсутності (відпустки) посадових осіб органів місцевого самоврядування для виконання їх повноважень можуть прийматися на службу особи за строковим трудовим договором (контрактом) (ч. 5 ст. 10);

- посадова особа місцевого самоврядування, яка вперше приймається на службу в органи місцевого самоврядування, вважається такою, що вступила на посаду, з моменту складення Присяги. Присяга вважається складеною, якщо після її зачитування громадянин України скріплює Присягу своїм підписом. Про складення Присяги робиться запис у трудовій книжці (ч.ч. 3-5 ст. 11);

- посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порядку, встановленому Законом України «Про запобігання корупції» (ст. 13);

- при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад (ч. 1 ст. 15);

- крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України (ч. 1 ст. 20 );

- умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 21).

З вищевказаного цивільно-правового договору від 02 січня 2015 року, укладеного з ОСОБА_1, довідки виконавчого комітету Витвицької сільської ради ОТГ вбачається, що ОСОБА_1 виконувала роботи для Станковецької сільської ради з ведення бухгалтерського обліку без права підпису. На неї не покладались обов'язки бухгалтера сільської ради і вона не керувалася внутрішнім розпорядком. Обов'язки бухгалтера з правом підпису було покладено на спеціаліста по землевпорядкуванню ОСОБА_4 (а.с. 22).

До матеріалів справи представником відповідачки долучені документи, які підтверджують те, що її довірителька за час виконання робіт за цивільно-правовим договром не мала права підпису документів у сільській раді, а таким правом були наділені службовці органу місцевого самоврядування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 23-46).

Копії табелів та розрахунково-платіжних відомостей свідчать про те, що ОСОБА_1 не підпорядковувалась правилам внутрішнього трудового розпорядку, їй виплачувалась винагорода згідно цивільно-правового договору (дана винагорода не являється заробітною платою державного службовця, оскільки відсутні її складові (оклад, ранг, виплата за вислугу років)(а.с. 55-67).

Щодо посилань позивача на встановлені тимчасові у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року обмеження щодо виплати пенсій, то такі стосуються посадових осіб місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування (ч. 7 ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування"). Позивачка ж з 25 жовтня 2013 року звільнена з займаної посади у зв'язку з виходом на пенсію, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1, заповненої 30.07.1975 р. (а.с. 48), а з 02 січня 2015 року виконували роботи у сільській раді на підставі цивільно-правового договору.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене в статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів, що відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 2 липня 2014 року у справі № 6-91цс14. Враховуючи те, що позивачем не доведено наявність вини з боку відповідачки, суд на підставі зібраних по справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведені, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 47, 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення сум надміру виплаченої пенсії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний зміст рішення виготовлений: 05.04.2017