Справа №265/924/17
Провадження №2-о/265/77/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 про визнання факту мешкання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, зацікавлена особа : Маріупольська міська рада, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією родиною як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він та ОСОБА_2 з 1996 року мешкали однією родиною в квартирі АДРЕСА_1. Були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, але шлюб юридично не оформляли. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Просить встановити факт спільного проживання однією родиною як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2, для оформлення його спадкових прав після смерті ОСОБА_2

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, діюча на підставі договору про надання правової допомоги, повністю підтримали заявлені вимоги, які просили задовольнити, надавши при цьому пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві до суду. При цьому заявник додав, що ОСОБА_2 була віруючої людиною, у зв'язку з чим у 1998 році вони повінчалися у церкві. Дружина вважала, що юридично немає необхідності оформлювати шлюб.

Представник Маріупольської міської ради Олійніченко О.О., діюча на підставі довіреності, не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про смерть виданого 15 грудня 2016 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №2000, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Пояснення заявника, щодо здійснення таїнства вінчання між ним та ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про вінчання виданого 03 травня 1998 року Українською православною церквою Свято Успенського храму міста Маріуполя Донецької області (а.с. 5).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 організував поховання ОСОБА_2 та оплачував витрати пов'язані з ним, що підтверджується відповідними квитанціями, наданими заявником (а.с.6)

Квартира АДРЕСА_1, в якій фактично проживає заявник, належить на праві власності померлій ОСОБА_2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власноті на житло, виданим 11 серпня 2008 року та витягом МКП «Маріупольським бюро технічної інвентаризації»» про реєстрацію права власності на вказану квартиру (а.с.7-8).

Факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що заявника знає більш 10 років, оскільки вони є сусідами. Зазначила, що заявник з дружиною ОСОБА_2 постійно мешкали за адресою: АДРЕСА_1, вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, тобто мешкали завжди разом, похованням ОСОБА_2 займався заявник ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_5 вказала, що заявника вона знає тривалий час, тому як була подругою його дружини ОСОБА_2 Померла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 познайомилися у 1996 році та одразу стали мешкати разом за адресою: АДРЕСА_1. До моменту смерті ОСОБА_2, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, вони проживали спільно однією сім'єю, похованням ОСОБА_2 займався заявник. Їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вінчалися у церкві. ОСОБА_2 їй говорила, що не вважає за потрібне оформлювати стосунки з ОСОБА_1 в органах державної реєстрації, тому як перед Богом вони чоловік та дружина. Родичів у померлої немає, був неблагонадійний син, який помер у 2007 році.

Свідок ОСОБА_7 зазначив, що заявника він знає більш 15 років. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкали за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство. ОСОБА_2 останнім часом дуже сильно хворіла, і догляд по день смерті за нею здійснював заявник ОСОБА_1 Йому відомо, що похованням займався ОСОБА_1, так як інших родичів у померлої не має.

Відповідно до п. 5 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважають сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.д.

Встановлення факту проживання однією сім'єю з померлою ОСОБА_2 має для заяника юридичне значення для оформлення спадкових прав після її смерті.

Згідно зі ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини.

Як роз'яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування » при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Як вже було зазанчено судом, після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у вигляді квартира АДРЕСА_1. Інших спадкоємців, окрім заявника, після смерті ОСОБА_2 немає.

Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1996 року до ІНФОРМАЦІЯ_2, тому заява підлягає задоволенню.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання факту мешкання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, зацікавлена особа: Маріупольська міська рада Донецької області, - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1996 року по день смерті останньої, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.С. Адамова