Справа № 505/2912/17
Провадження № 2/505/1536/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С. В.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Подільської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась 01.11.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 07 лютого 2014 року померла її мати - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається: з житлового будинку з господарчими будівлями по вул. Успенська (колишня назва Котовського) буд. 122 м. Подільськ Одеської області, та 3-х кімнатна квартира по вул. Армійська (колишня назва Самборського) АДРЕСА_1. Вона, як єдиний спадкоємиця померлої, має право на спадкове майно.

Нещодавно вона звернулась в нотаріальну контору для отримання спадщини, отримала свідоцтво на право на спадщину за законом на житловий будинок, а у видачі свідоцтва на квартиру їй відмовили, оскільки матері належала вищевказана квартира на підставі договору Одеської Товарної біржі від 10.05.2000 року №224-К, який вона зареєструвала в Котовському бюро технічної інвентаризації під реєстровим №3059 кн. 49 cтop. 335.

Договір за №224-к від 10.05.2000 року був заключний між нею - ОСОБА_2 (покупець), та продавцями: ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина - ОСОБА_4.

Умови договору було виконано. Мати заплатила продавцеві визначену суму, розрахунок проведено повністю.

Продавці звільнили квартиру, знялися з обліку паспортної реєстрації і виїхали в невідомому напрямі, мати зі своєю сім'єю вселилася в житло, де і проживала, оплачувала комунальні послуги, електроенергію.

В звязку з вищевикладеним нотаріус не має змоги видати їй свідоцтво про право на спадкове майно за законом, тому порадила звернутися в суд.

У звязку з цим просила постановити рішення суду яким встановити факт належності на праві приватної власності ОСОБА_2, померлій 07 лютого 2014 року, квартири загальною площею 74,8 кв. м, житловою площею 48,3 кв.м, АДРЕСА_2; визнати за нею, ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_1, як за спадкоємицею першої черги за законом право приватної власності на квартиру загальною площею 74,8 кв. м, житловою 48,3 кв.м. АДРЕСА_3. Одеської області.

Позивач в ході судового розгляду підтримала заявлені вимоги у повному обсязі.

Представник Подільської міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Тому за згоди позивача справу розглянуто у відсутність представника відповідача.

Вислухавши сторону позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, 07 лютого 2014 року у віці 75 років в м. Котовськ Одеської області померла ОСОБА_2 (актовий запис №136), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД 363687 від 08.02.2014 року.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Факт належності спадкодавцю квартири по вул. Армійська (колишня назва Самборського) АДРЕСА_4 не заперечується відповідачем та підтверджується Договором купівлі-продажу нерухомого майна №224-К від 10 травня 2000 року, право власності на яку згідно чинного на той час законодавства зареєстровано в Котовському бюро технічної інвентаризації під реєстровим №3059 кн. 49 cтop. 335

Отже, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на:

- житловий будинок по вул. Успенська (колишня назва Котовського) буд. 122, м. Подільськ Одеської області;

- квартиру по вул. Армійська (колишня назва Самборського) АДРЕСА_4.

ОСОБА_2 заповіт не складала, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватись за законом.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 є: її донька позивачка.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після матері (спадкова справа №358/2017).

27 жовтня 2017 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 07 лютого 2014 року, у вигляді житлового будинку по вул. Успенська (колишня назва Котовського) буд. 122, м. Подільськ Одеської області.

Проте, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 07 лютого 2014 року, у вигляді квартирипо вул. Армійська (колишня назва Самборського) АДРЕСА_4, оскільки відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи на квартиру.

Так, квартира по вул. Армійська (колишня назва Самборського) АДРЕСА_4, належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна №224-К від 10 травня 2000 року, який зареєстровано в Котовському бюро технічної інвентаризації під реєстровим №3059 кн. 49 cтop. 335.

При цьому у договорі було вказано, що на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» договір не підлягає нотаріальному посвідченню.

Умови договору купівлі-продажу квартири були повістю виконані його сторонами, однак договір так і не був посвідчений нотаріально.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином, відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно її матері - ОСОБА_2, померлої 07 лютого 2014 року, у вигляді квартири в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141,263265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) задовольнити.

Встановити факт належності на праві приватної власності ОСОБА_2, померлій 07 лютого 2014 року, квартири загальною площею 74,8 кв. м, житловою площею 48,3 кв.м, АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємицею першої черги за законом право приватної власності на спадкове майно ОСОБА_2, померлої 07 лютого 2014 року, у вигляді квартири загальною площею 74,8 кв. м, житловою 48,3 кв.м. АДРЕСА_3. Одеської області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Су д д я

Повне судове рішення складено 21 грудня 2017 року.