АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5375/17 Справа № 199/7935/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Якименко Л. Г. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 19.02.2016 року в м. Дніпропетровську на прос. Слобожанському в районі ТРЦ «Вавілон» з вини водія ОСОБА_2, який керував автомобілем «Toyota Prado», державний номер НОМЕР_1, відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належному позивачу автомобілю «Nissan X Trail», державний номер НОМЕР_2, заподіяні механічні ушкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2016 року винним у ДТП визнано водія ОСОБА_2, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

З метою визначення розміру заподіяної шкоди автомобілю «Nissan X Trail», державний номер НОМЕР_2 було проведено авто-товарознавче дослідження та відповідно до висновку судового експерта Дроздова Ю.В. №1203/16/16 від 11.03.2016 року, матеріальна шкода з урахуванням втрати товарної вартості складає 124615,03 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota Prado», державний номер НОМЕР_1, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» згідно з Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що був виданий Поліс №АЕ2666641.

Позивач зазначив, що ціє. страховою компанією було сплачено йому страхове відшкодування у розмірі 49500,00 грн., а решту суми відповідачем у добровільному порядку не відшкодована, тобто різниця між завданою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням, а тому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь збитки у сумі 76215,03 грн., з яких: матеріальна шкода - 75115,03 грн., витрати на проведення авто-товарознавчого дослідження - 1100,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору 762,16 грн.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2017 року позов задоволено та ухвалено: стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 75115,03 грн., витрати на проведення авто-товарознавчого дослідження 1100 грн., а також витрати по сплаті судового збору 762,16 грн. та вартість оголошення у пресі - 300 грн. а всього 77277,19 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, через свого представника, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі, що буде відповідати вартості дійсної шкоди, встановленої на підставі судової транспортно-товарознавчої експертизи з урахуванням отриманого від страхової компанії виплати в розмірі 49 500 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом встановлено, що 19 лютого 2016 року в м. Дніпропетровську на прос. Слобожанському в районі ТРЦ «Вавілон» з вини водія ОСОБА_2, який керував автомобілем «Toyota Prado», державний номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належному позивачу автомобілю «Nissan X Trail», державний номер НОМЕР_2, заподіяні механічні ушкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2016 року винним у ДТП визнано водія ОСОБА_2, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і т.д.) транспортними засобами, що володіє, механізмом, іншим об'єктом, використання, збереження і зміст якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

А згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З метою визначення розміру заподіяної шкоди автомобілю «Nissan X Trail», державний номер НОМЕР_2 було проведено авто-товарознавче дослідження та відповідно до висновку судового експерта Дроздова Ю.В. №1203/16/16 від 11.03.2016 року, матеріальна шкода з урахуванням втрати товарної вартості складає 124615,03 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota Prado», державний номер НОМЕР_1, була застрахована ТОВ «Страхова компанія «Київ РЕ» згідно з Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що був виданий Поліс №АЕ2666641 та цим Товариством було сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 49500,00 грн.

Відповідно до ст.1194 ЦК України Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки матеріальна шкода, яка була завдана автомобілю позивача більша за виплачене страхове відшкодування, яку відповідач не відшкодував потерпілій особі, колегія суддів вважає, що в даному випадку цей обов'язок повинен виконати відповідач ОСОБА_2, у зв'язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, тобто різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що визначаючи суму завданого збитку районним судом взято лише висновок спеціаліста, який проводив оцінку за особистою заявою позивачки та те, що сума спричиненого збитку явно завищена, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, відповідачем доказів протилежного суду не надано, а відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а статтею ст. 212 ЦПК України передбачено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними. Отже апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3- відхилити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова