АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів: Вербової І.М., Поливач Л.Д.

при секретарі - Пащенко О.П.

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця, зацікавлена особа ОСОБА_3 державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року ,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначено скаргою , яку обґрунтовув тим, що 22 вересня 2016 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3, на порушення вимог ЗУ "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом виданим Дарницьким районним судом м. Києва 23.10.15р. про виселення його та членів його сім'ї з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Просив поновити йому строк на оскарження постанови та скасувати її як незаконну,з підстав відсутності у державного виконавця повноважень на її прийняття та ухваленою юридичною особою яка ліквідована та зобов'язати державного виконавця прийняти постанову про відмову у прийняті виконавчого документу до виконання. Визнати виконавчий лист виданий Дарницьким районним судом м. Києва по справі №753/1838/15-ц таким що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року в задоволені скарги відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову про задоволення його скарги .

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що судом вирішено не всі заявлені ним вимоги, невірно зазначені терміни та дати. Суд безпідставно не прийняв його доводи щодо пропуску стягувачем строків пред'явлення виконавчого листа для виконання та не надав оцінки його доводам про те,що постанова державного виконавця не затверджена старшим державним виконавцем,не містить печатки, виконавцем не перевірені повноваження представника стягувача, в постанові ім'я боржників зазначено не повно. Судом не враховано, що ДВС ліквідовано та не вірно вказана назва органу постанову якого він оскаржує.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві проти апеляційної скарги заперечувала з підстав того,що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог закону.

ОСОБА_2 в судове засіданні не з'явився, про розгляд справи повідомлений належно, проте про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін,або інших осіб,які беруть участь у справі,належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Вивчивши матеріали справи,обговоривши доводиапеляційної скаргита перевіривши законність ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухала суду скасуванню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,25 травня 2016 року Дарницький районним судом м. Кива ухвалено рішення про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

23 жовтня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 753/1838/15.

22 вересня 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 753/1838/15.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволені скарги суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем правомірно відкрито виконавче провадження та проводяться всі дії для виконання рішення суд в порядку та в строки передбачені статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, таких висновків суд першої інстанції дійшов на порушення процесуального права, з огляду на що ухвалу суду не можливо визнати законною та обгрутованою.

Звертаючись до суду зі скаргою на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2,після уточнення, заявив декілька вимог, а саме: про визнання постанови незаконною та про її скасування з підстав того, що постанова винесена особою,яка не мала на те повноважень та органом який ліквідовано,сама постанова не затверджена начальником відділу ДВС,не містить печатки і рішення про відкриття виконавчого провадження прийнято за заявою неповноважного представника стягувача та поза строками встановленими законом. Окрім цього, ОСОБА_2 заявлена вимога про визнання виконавчого листа таким,що не підлягає виконанню, з підстав того, що в ньому зазначені невірні (сфальшовані як він вважає) дані в особах боржників і стягувача і виконавчий лист видано під час дії ЗУ "Про мораторій на стягнення житла громадян України,наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Проте, будь-якої оцінки,окрім доводів скаржника про порушення строків пред'явлення виконавчого документу на виконання, переліченим вимогам суд першої інстанції не надав, а відтак і не вирішив.

Суд не звернув також увагу на те,що в скарзі ОСОБА_2 заявлено різнорідні вимоги - оскарження рішення (постанови) дії державного виконавця в порядку розділу 7 ЦПК та визнання виконавчого листа таким,що не підлягає виконанню, в порядку глави 6 ЦПК,які не підлягають розгляду в одному провадженні.

Окрім цього, в матеріалах справи відсутні належно посвідчена постанова державного виконавця та виконавчий лист,що є предметом оскарження.

Зазначене було підставою для уточнення у скаржника його вимог і, можливо, залишення скарги без руху та вирішення питання про роз'єднання вимог.

Згідно ст.383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою на рішення,дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення і згідно ст.387 ЦПК за результатами розгляду скарги судом приймається судове рішення (ухвала).

В розумінні ст. 210 ЦПК зміст ухвали суду, зокрема, його описова частина має містити зазначення суті питання (його обсягу), а резолютивна частина - мотиви з яких суд дійшов висновків.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

З огляду на викладене та у зв'язку з порушенням судом першої інстанції порядку вирішення питань пов'язаних з вирішенням скарги на рішення,дії чи бездіяльність державного виконавця, апеляційним суд позбавлений можливості вирішити скаргу по суті, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню і поверненню питання до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, п.3 ст. 312, 313,315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року скасувати, питання передати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів, з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді :