Номер провадження: 22-ц/785/7096/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання поруки такою, що припинена,-

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано поруку ОСОБА_2 (НОМЕР_1, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 02.03.1998 р., ІПН : НОМЕР_2, що проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1), встановлену договором поруки № 07-15/198 від 05 березня 2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (м. Київ, вул. Ковпака, 29), позичальником ОСОБА_3 (НОМЕР_3, виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 07.08.1997 р., ІПН : НОМЕР_4, що проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2) і поручителем ОСОБА_2 (НОМЕР_1, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 02.03.1998 р., ІПН : НОМЕР_2), такою, що припинена.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (01033, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, код за , р/р 0490 в Одеському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023) у відшкодування судових витрат 551 (пятсот пятдесят одна) грн.. 20 коп. на користь ОСОБА_2.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» подало до судуапеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з договором кредиту № 2007/13-2.06/116 від 05.03.2007 р. АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», надав ОСОБА_3 кредит у сумі 88600,00 дол. США, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 12,45 % річних, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами щомісячними платежами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 04.03.2032 р.

Відповідно до п. 4.5. цього договору кредиту, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальника обовязків, визначених п.п. 3.3.8, 3.3.9 цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Наданий ОСОБА_3 кредит забезпечений порукою ОСОБА_2, про що між АКБ «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк»), позичальником ОСОБА_3 і поручителем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 07-15/198 від 05.03.2007 р.

Відповідно до п. 5.2. цього договору поруки, цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє до виконання всіх вимог забезпечених порукою, визначених п. 2.1. цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Частиною 1 статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткові (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно зі ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України використав своє право вимоги дострокового повернення кредиту та усіх нарахувань за ним, надіславши поручителю ОСОБА_2 відповідну письмову вимогу за вих. № 13.1.1-12/96-4775 від 08.12.2010 р., а тому банк, змінивши строк виконання основного зобовязання, був зобовязаний предявити позов до поручителя ОСОБА_2 протягом шести місяців, починаючи від вказаної дати, але не зробив цього та лише в січні 2015 року звернувся до суду з відповідним позовом до позичальника ОСОБА_3 і поручителя ОСОБА_2 , отже відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України станом на 09 червня 2011 року порука ОСОБА_2, встановлена договором поруки № 07-15/198 від 05.03.2007 р., є такою, що припинена.

Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Зважаючи на те, що строк виконання зобов'язання поручителем у договорі поруки не встановлений, Банк протягом шести місяців з дня настання строку виконання боржником основного зобов'язання не пред'явив вимоги до ОСОБА_2 як до поручителя, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, договір поруки укладений між банком, боржником та поручителем, вважається такими, що припинив дію.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком існування (дії) самого зобов'язання поруки, у зв'язку з чим і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, внаслідок чого жодних дій щодо реалізації свого права, зокрема застосування примусових заходів захисту у судовому порядку, кредитор не може вчиняти.

Навіть, якщо у межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані у ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

За змістом ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, за якого в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 4 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язальних правовідносин поруки, з припиненням яких втрачає чинність договір поруки.

Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, оскільки це суперечило б положенням ч. 4 ст. 559 цього Кодексу.

Така позиція відповідає висновкам Верховного Суду України викладеним у постанові ВСУ від 7 листопада 2012 року у справі № 6-129цс12 та постанові ВСУ від 21 листопада 2012 року у справі № 6-134цс12.

Крім того, колегія суддів зауважує, що предявивши 08.12.2010 року вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 України строку виконання основного зобовязання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати, а саме з 08.12.2010 року, а позов подано до суду 21.01.2015 року, тобто після спливу шестимісячного строку.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 року по справі №6-190 цс14.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Викладені в апеляційній скарзі доводи, з урахуванням наведених вище норм, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання поруки такою, що припинена залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М.Сегеда

ОСОБА_4