АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2064/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Янчук Т.О.,

суддів: Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Кошельника В.М.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Хмельницького міського центру зайнятості на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2017 року по справі за позовом Хмельницького міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2017 року Хмельницький міський центр зайнятості звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, в обґрунтування якого вказав, що відповідач ОСОБА_2, перебуваючи на обліку в Хмельницькому міському центру зайнятості як безробітна у період з 11.06.2015 року по 13.04.2016 року, повідомила недостовірні дані про день звільнення її з роботи, чим порушила вимоги Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та у зв'язку з чим безпідставно отримала 13312,51 грн., які в добровільному порядку відмовляється повернути.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2017 року в задоволенні позову Хмельницького міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі Хмельницький міський центр зайнятості просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначав, що судом не враховано, що день звільнення ОСОБА_2 11 червня 2016 року є останнім робочим днем, за який відповідно до наказу підприємства № 763-К від 22.12.2015 року «Про внесення змін до наказу № 320-К від 09.06.15 р.» відповідачка отримала заробітну плату, а відповідно п.1 ч.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

В судове засіданні апелянт не з'явився, про час та місце розгляду справи ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Салоїд Н.М. Категорія: 59

Доповідач: Янчук Т.О.

повідомлений належним чином. Надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідачки ОСОБА_1, в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Встановлено, що відповідно до наказу № 320-к від 09.06.2015 року ОСОБА_2 була звільнена з посади спеціаліста по роботі з розрахунками Хмельницької філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з скороченням штату працівників.

Згідно копії трудової книжки запис №10, 09.06.2015 року ОСОБА_2 звільнена з посади спеціаліста по роботі з розрахунками Хмельницької філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з скороченням штату працівників, наказ № 320-к від 09.06.2015року.

11 червня 2015 року ОСОБА_2 звернулася із заявою про постановлення її на облік як безробітної та виплати допомоги по безробіттю. Перебувала на такому обліку у Хмельницькому міському центрі зайнятості до 13.04.2016 року.

За означений період нею отримано допомоги по безробіттю 13 312, 51 грн.

Наказом ПАТ «Укртелеком» від 22.12.2015 року №763-к «Про внесення змін до наказу» внесено зміни до наказу за №320 від 09.06.2015 року в частині дати звільнення ОСОБА_2, з 09.06.2015 року замінено на дату звільнення 11.06.2015 року, та проведено в грудні 2015 року доплату заробітної плати в розмірі 204,19 грн.

Хмельницьким міським центром зайнятості 25.08.2016 року надіслано на адресу відповідача претензію № 23-02/2385 про повернення незаконно отриманих коштів в сумі 13 312,51 грн., однак відповідачем претензія не виконана.

Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

У разі відсутності підходящої роботи, рішення про надання громадянам статусу безробітних приймається державною службою зайнятості за їх особистими заявами з восьмого дня після реєстрації у центрі зайнятості за місцем проживання як таких, що шукають роботу. Реєстрація громадян провадиться при пред'явленні паспорта і трудової книжки, а в разі потреби - військового квитка, документа про освіту або документів, які їх замінюють.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до вимог ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року N 6-91цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи факти, встановлені під час судового розгляду, зокрема, що дата звільнення позивачки з роботи була змінена тільки майже через шість місяців, а саме 22.12.2015 року, зміна дати звільнення з роботи ПАТ «Укртелеком» здійснено самостійно, без відома відповідачки, зміни в трудову книжку не здійснювалися, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності недобросовісності з боку відповідачки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що дані правовідносини фактично є спором про повернення безпідставно набутого майна та регламентуються положеннями ст.1215 ЦК України, відповідно до яких безпідставно набуті виплати, зокрема і допомога, не підлягають поверненню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даного висновку суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Хмельницького міського центру зайнятості відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук