МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа №521/4996/16-ц
Пр.№2з/521/66/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Тищенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса, 61/9» в особі голови правління ОСОБА_3 про визнання загальних зборів такими, що не відбулися, про визнання рішень незаконними та зобовязання вчинити певні дії,

встановила:

У березні 2017 року ОСОБА_2звернулася до суду з зазначеним позовом до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса, 61/9» (далі - ОСББ «Бреуса, 61/9») в особі голови правління ОСОБА_3 про визнання загальних зборів такими, що не відбулися, про визнання рішень незаконними та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 31 березня 2017року у зазначеній справі відкрито провадження, призначений судовий розгляд справи.

31 березня 2017 року через канцелярію суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом заборони будь яким органам державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які діють в межах Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб ті фізичних осіб-підприємців від 15 травня 2003 року №755-1У, здійснювати, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зміни керівництва юридичної особи Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса, 61/9» у складі керівника, підписанта, в тому числі реєстрацію,інформацію про посадових осіб, підписантів що можуть бути уповноважені здійснювати розпорядчі дії від іменіОбєднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса, 61/9» (р/р 1, МФО 328168, код 38017691, ПАТ «Марфін банк» м. Чорноморськ, адреса: 65017, м. Одеса, вул. Бреуса буд.61 корпус 9).

Необхідність такого забезпечення позову позивачка обґрунтовує тим фактом, що не вжиття заходів забезпечення позову може вплинути на права та інтереси співвласників Обєднання.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання позивачки про забезпечення позову суд вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тому не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням особливостей мети забезпечення позову, заява про забезпечення позову відповідно до ст.153 ЦПК України, розглядається судом у день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення, відповідна ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, і крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З змісту ст.154 ЦПК України вбачається, що зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Суд вважає, що ОСОБА_2 не надала доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК, а саме загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, у випадку визнання недійсними рішення загальних зборів учасників Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса, 61/9», які відбулися 05 березня 2017 року, немає підстав вважати, що таке рішення не буде виконаним і державний реєстратор не буде мати можливості внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2про забезпечення позову.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса, 61/9» в особі голови правління ОСОБА_3 про визнання загальних зборів такими, що не відбулися, про визнання рішень незаконними та зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда