Справа 431/8187/17
Провадження 2/431/1334/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

(повний текст)

28 листопада 2017 року. Старобільський районний суд

Луганської області

у складі:головуючого судді Озерова В.О.,

при секретарі Дубініній О.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи

служби у справах дітей Артеменко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини.

В обґрунтування свого позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що з відповідачкою ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2012 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції у Луганської області за актовим записом №170. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Старобільського районного суду від 25 жовтня 2016 року, їх шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір'ю. Після розлучення між ними стали виникати непорозуміння щодо участі позивача у вихованні дитини та з приводу зустрічей з дитиною. Відповідач ОСОБА_2 перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною - сином ОСОБА_4, та повноцінно виконувати свої батьківські обов'язки, а саме не дає згоди на те, щоб він брав дитину до себе додому за своєю адресою проживання з ночівлею. Таким чином, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом і просив суд зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні його з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити порядок та спосіб спілкування з сином, а саме кожної суботи з 12.00 години до 16.00 години неділі без присутності матері дитини ОСОБА_2 за адресою його фактичного проживання, а саме АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, та не заперечувала у тому, щоб позивач ОСОБА_1 бачився з дитиною, але у зв'язку з тим, що їхній син ще маленький, хворіє алергією, вважає, що позивач може спілкуватися з дитиною у вільній обстановці, без ночівлі у нього вдома.

Представник третьої особи служби у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації Артеменко В.В. у судовому засіданні вважала, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково, пояснивши, що з урахуванням віку дитини немає потреби залишати дитину з ночівлею у батька, вважала за доцільне визначити час та спосіб спілкування дитини з її батьком кожної неділі з 09.00 години до 16.00 години.

Вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.5) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 15 грудня 2012 року.

Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.6) ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьком є ОСОБА_1, а матір'ю ОСОБА_2.

Рішенням Старобільського районного суду від 25 жовтня 2016 року (а.с.7) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвано.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його приживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин. що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи.

Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якої є відповідач ОСОБА_2, а батьком - позивач ОСОБА_1, проживає зі своєю матір'ю - відповідачем ОСОБА_2, та враховуючи, що сторони у даній справі не можуть обопільно домовитись про участь батька дитини у її вихованні, суд, відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, враховуючи вік дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим дитина потребує постійного материнського догляду, стан її здоров'я, поведінку батьків, а також того, що позивачем не надано суд доказів створення належних умов для перебування дитини за його місцем проживання, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та визначити позивачу спосіб участі у спілкуванні з дитиною шляхом встановлення можливості систематичних побачень з дитиною кожної суботи з 10.00 години до 16.00 години за місцем проживання відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини,ст. ст. 7, 141, 153, 159 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини - задовольнити частково.

Усунути перешкоду у спілкуванні з дитиною, сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з боку ОСОБА_2.

Визначити ОСОБА_1 спосіб участі у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення можливості систематичних побачень з дитиною кожної суботи з 10.00 години до 16.00 години, за адресою проживання матері ОСОБА_2, а саме: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Озеров