Справа № 274/5839/16-ц
Провадження № 2/0274/425/17
УХВАЛА

04.04.2017 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого-судді Щербака Д.С., з участю секретаря Поступайло Х.О., позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Бердичівський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Житомирській області про стягнення коштів,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь кошти в сумі 322699,70 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 до повного виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.04.2013 року по справі №0603/5610/12. В обгрунтування своєї заяви представник зазначила, що ОСОБА_3 постійно виїжджає за кордон і є ймовірність того, що він може виїхати туди на тривалий час не зважаючи на те, що ним не виконане рішення суду від 04.04.2013 року, а також невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивачка підтримала клопотання представника із зазначених нею підстав.

Відповідач в судове засідання не з"явився, в матеріалах справи знаходиться його заява про розгляд справи у його відсутності та не визнання позовних вимог.

Третя особа - Бердичівський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Житомирській області про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Згідно із пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши заяву та матеріали цивільної справи суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону № 606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянина України може бути тимчасово обмежено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. Підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Суд вважє, що представником позивачки ОСОБА_2 не надано документів, які беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_3 має намір виїхати за кордон.

Як зазначено вище, відповідач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Оскільки у заяві про забезпечення позову не вказані обставини, які свідчать про неможливість чи утруднення виконання рішення суду, а долучені до заяви докази, не підтверджують, що невжиття заходів забезпечення позову у виді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду; через недоведеність суд відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 151-153, 210, 214, 293 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Д.С. Щербак