Справа № 171/940/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чумак Т.А. за участю секретаря Жандарук В.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-я особа публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та встановлення права власності на сумісно нажите майно,

встановив:

Позивач звернулася до суду з даним позовом ОСОБА_3 та залученої у якості 3-ї особи ОСОБА_4 Судом до участі у справі у якості 3-ї особи залучено ПАТ КБ «ПриватБанк». В ході судового розгляду позовні вимоги були уточнені та предявлені до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог з врахуванням їх уточнення позивач посилається на те, що проживала однією сімєю із ОСОБА_6, який помер 12.11.2013 року. За життя ОСОБА_6 заповіт не склав, спадкоємцями померлого є його донька ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 З ОСОБА_6 вона проживала з квітня 2004 року до дня його смерті в с. М. Костромка, вул. Шкільна, 48, Апостолівського району, вказаний будинок був придбаний ОСОБА_6 у 1996 році. Разом вони вели спільне господарство, робили ремонт в домоволодінні, збудували кілька підсобних приміщень, розводили свиней, кролів, птицю, утримували корів. Свої стосунки вони не реєстрували, оскільки робили заощадження для ремонту житлового будинку. В січні 2004 року було зроблено технічний паспорт на вищевказаний будинок, вартість якого склала 13501 грн. Домоволодіння на той час складалося із житлового будинку, вбиральні, душу, водопроводу та огорожі. Коли вона переїхала у квітні 2004 року до вказаного будинку, то будинок був у занедбаному стані і в ньому не можливо було жити, тому вони вирішили зробити ремонт. Удвох з ОСОБА_6 вони в середині демонтували будинок, зробили нову підлогу, вставили двері, поміняли вікна, вирівняли стіни та поклеїли шпалери, кухню обіклали кахлем, облаштували ванну кімнату та санвузол, підвели до будинку воду, встановили водонагрівач, встановили новий газовий котел. Крім того, за час сумісного проживання з ОСОБА_6 на території садиби вони збудували господарські будівлі гараж, сарай для худоби, 2 сараї для птиці, погріб, альтанку, двір домоволодіння заклали тротуарною плиткою, збудували 2 арки під виноград. Всі матеріали, необхідні для виконання будівельних і ремонтних робіт, придбані нею та ОСОБА_6 за заробітну плату, а також за рахунок доходу, отриманого з підсобного господарства, всі роботи по ремонту та будівництву домоволодіння, утриманню підсобного господарства вони з ОСОБА_6 виконували власноруч. На теперішній час вартість домоволодіння з господарчими та побутовими будівлями і спорудами та ремонтних робіт складає 409604 грн. За час проживання з ОСОБА_6 з квітня 2004 року по теперішній час вартість домоволодіння збільшилася більш, ніж у 30 разів, тому вважає, що вона має право на ? частину вищевказаного домоволодіння, оскільки вартість вказаного домоволодіння за час сумісного проживання з ОСОБА_6 значно зросла.

Крім того, до смерті ОСОБА_6 вони придбали на кошти, які заробили сумісною працею, наступне майно: мопед «Мустанг», вартістю 8000 грн., мотоблок, вартістю 8000 грн., 10 бочок металевих, обємом 200 л, вартістю по 100 грн., на суму 1000 грн., 8 алюмінієвих бідонів, обємом по 40 л, вартістю по 250 грн., на суму 2000 грн., 2 алюмінієвих бідона, обємом по 25 л, вартістю по 150 грн., на суму 300 грн., 2 пластмасових бочки, обємом по 20 л, вартістю по 120 грн., на суму 240 грн., бочку пластмасову, обємом 10 л, вартістю 65 грн., телевізор «Самсунг», вартістю 3000 грн., круподерку, вартістю 500 грн., тумбочку, вартістю 600 грн., зварювальний апарат, вартістю 2000 грн., дриль, вартістю 390 грн., кутову машинку (болгарку), вартістю 450 грн., циркулярну пилу, вартістю 600 грн., 6 листів «OSB», розміром 1,22 м х 2,44 м, вартістю по 160 грн., на суму 1120 грн., всього на суму 31265 грн.

Також вони разом з ОСОБА_6 вирощували в підсобному господарстві худобу та птицю: 2 свині, вартістю по 2000 грн., на суму 4000 грн., 40 курей, вартістю по 40 грн., на суму 1600 грн., 30 качок, вартістю по 50 грн., на суму 1500 грн., 20 нутрій, вартістю по 200 грн., на суму 4000 грн., всього на суму 11100 грн.

В період з 14 по 18 листопада 2013 року відповідач ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_4 самовільно вивезла все майно, яке було нажито нею спільно з ОСОБА_6 за час сумісного проживання. Вказані речі, худоба та птиця були нажиті її сумісною працею разом з ОСОБА_6 за період з квітня 2004 року до дня смерті ОСОБА_6 - 12.11.2013 року, тому позивач вважає, що половина цього майна належить їй.

Оскільки спірне майно, птицю та худобу відповідач ОСОБА_3 повернути не зможе, тому вважає, що відповідач повинна сплатити їй половину вартості майна.

Позивач просить суд встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_6 з 06.05.2009 року, визнати обєктом спільної власності подружжя житловий будинок, що розташований в с. М. Костромка, вул. Шкільна, 48, Апостолівського району, та визнати за нею право власності на ? частину вказаного будинку, визнати спільною сумісною власністю з ОСОБА_6 вищевказане майно, худобу та птицю на загальну суму 39375 грн. та стягнути з відповідачів у солідарному порядку на її користь ? частину вказаної суми, тобто 19682,5 грн.

Відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подано заперечення на позов, в якому зазначено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту проживання однією сімєю з ОСОБА_6 ні з квітня 2004 року, ні з 06.05.2009 року, також не надано доказів на отримання доходу позивачем у вказаний період часу, тому вважає вказану вимогу безпідставною та необґрунтованою. Також позивач просить визнати спільною сумісною власністю з ОСОБА_6 житловий будинок, що розташований в с. М. Костромка, вул. Шкільна, 48, Апостолівського району. Вказаний будинок був придбаний ОСОБА_6 у 1996 році, а тому не може бути спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та позивача. З висновку експерта, наданого позивачем, встановлено, що на території вищевказаного домоволодіння створено ряд будов у період 2004-2009 років. В цей період ОСОБА_6 перебував у іншому зареєстрованому шлюбі і не вів подружнього життя з позивачем. Крім того, у період 2009 року створено лише гараж, погріб та замощення, але у висновку експерта не вказано місяць створення даних будов. Позивачем не доведено, що вартість домоволодіння істотно збільшилася внаслідок її трудових та грошових затрат. Щодо домашньої худоби, техніки, меблів та іншого, то позивачем не надано жодного належного та допустимого документу, який би підтверджував їх вартість, кількість, факт придбання під час ймовірного проживання разом та факт існування зазначеного майна. Вважають, що підстав для задоволення позову не має, тому просять відмовити у їх задоволенні.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позові, додатково пояснила, що з ОСОБА_6 вона проживала з квітня 2004 року до дня його смерті однією сімєю, про перебування ОСОБА_6 у шлюбі їй було відомо, але вони вели спільне господарство, разом утримували худобу, робили ремонт в будинку, будували господарчі будівлі на території будинку, які були побудовані до 2009 року. Все спільне майно, що вказано в позовній заяві, вони придбали за спільні кошти їхню заробітну плату та кошти, отримані від реалізації птиці та худоби. Всі обставини можуть підтвердити свідки. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала та пояснила, що її батько ОСОБА_6 перебував у шлюбі з її матір»ю до 06.05.2009 року, позивач не проживала з її батьком однією сімєю, вони проживали в одному будинку і не вели спільне господарство. Спірний будинок купив батько, саме батько робив у будинку ремонт за свої кошти, оскільки працював та брав кредити, батько побудував господарчі будівлі та самостійно вів все господарство. Просить відмовити у позові.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, просить відмовити у його задоволенні з наступних підстав. Їй відомо, що її син ОСОБА_6 почав проживати з позивачкою однією сімєю з 2005 року, вони проживали в належному сину будинку. Однією сімєю вони проживали 2 роки, а потім посварилися і жили в одному будинку, але спільного господарства не вели. Позивач не залишала будинку, бо їй не було де жити. Коли син жив з позивачкою однією сімєю, то позивач допомагала йому будувати курятник, робити ремонт в будинку.

Представник 3-ї особи до судового засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_6 помер 12 листопада 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області 13.11.2013 року (а.с.9).

Померлий ОСОБА_6 був власником житлового будинку № 48 по вул. Шкільна у с. М.Костромка (а.с.10-16), який він придбав на підставі договору купівлі-продажу від 28.06.1996 року.

На момент смерті ОСОБА_6 у вищевказаному будинку з 01.06.06 року проживала позивач ОСОБА_7, позивачка і на даний час проживає за вказаною адресою, що підтверджується даними паспорта, довідкою Зеленодольської міської ради, крім того, у вказаній довідці зазначено, що позивач до дня смерті співмешканця ОСОБА_6 проживали разом та вели спільне господарство (а.с.6-8, 58).

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАЦС Апостолівського РУЮ Дніпропетровської області 05.05.2009 року, встановлено, що 05 травня 2009 року розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_8, актовий запис № 61 (а.с.211), тобто до 05.05.2009 року ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі.

Дані обставини сторони не заперечували.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 18-16 від 27.04.2016 року ринкова вартість домоволодіння № 48 по вул. Шкільна в с. Мала Костромка станом на квітень 2016 року складає 410952 грн. Крім того, експертом встановлено, що з 27.10.2014 року по квітень 2016 року на території вказаного домоволодіння новобудов не створювалося, з січня 2004 року по теперішній час на території домоволодіння створені такі будови: площа житлового будинку літ.А-1 змінилася на 3,0 м2 з 52,5 м2 до 49,5 м2, літера Г сарай 2005 р.з., літера Ж сарай 2007 р.з., літера Е сарай 2004 р.з., літера З гараж 2009 р.з., літера Зпд погріб 2009 р.з., літера К навіс 2007 р.з., літера Л навіс 2008 р.з., літера М навіс 2006 р.з., № 4 паркан 2005 р.з., № 6 хвіртка 2005 р.з., І вимощення 2009 р.з., ІІ вимощення 2006 р.з. Різницю ринкової вартості вказаного домоволодіння станом на 2004 рік та станом на теперішній час експерти не визначив в звязку з недостатністю матеріалів (а.с.140-173).

Згідно ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

При застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України потрібно встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

За приписами ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З наведеного положення випливає ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання.

Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету; 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-1026цс15 від 23.09.2015 року, яка згідно ст.3607 ЦПК України є обов`язковою і має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що під час застосування ст.74 СК України, яка регулює поділ майна осіб, що проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Згідно зі ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.61 Сімейного кодексу України, обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Ч.1 ст.62 СК України встановлено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що позивач проживала разом з ОСОБА_6 в с. М. Костромка по вул. Шкільна, 48, Апостолівського району з квітня 2004 року до дня його смерті. Вказана обставина підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, допитаних в судовому засіданні, та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Також судом встановлено, що ОСОБА_6 до 05.05.2009 року перебував у іншому зареєстрованому шлюбі, а тому на правовідносини, що виникли між позивачем і ОСОБА_6 до розірвання останнім шлюбу, не поширюються положення ст.74 СК України. Суд вважає доведеним факт проживання позивача з ОСОБА_6 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 06 травня 2009 року, тому в даній частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також судом встановлено, що спірний будинок був придбаний ОСОБА_6 у 1996 році, будови на території домоволодіння створені в період часу з 2004 по 2009 роки. Вказані обставини підтверджуються висновком експерта та поясненнями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13 Інші свідки - ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_16, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердили обставини щодо виконання будівельних та ремонтних робіт позивачем разом з ОСОБА_6, але не надали пояснень щодо часу виконання цих робіт. Згідно висновку експерта у 2009 році побудовано гараж, погріб та вимощення І, при цьому в якому місяці 2009 року створено вказані будови у висновку не вказано.

На підтвердження факту проведення ремонтних робіт у спірному будинку позивачем надано накладні на придбання будівельних матеріалів (а.с.65-84), але зі вказаних накладних встановлено, що будівельні матеріали були придбані у 2004-2007 роках, тобто новобудови на території спірного домоволодіння, а також ремонтні роботи у вказаному домоволодінні були виконанні під час перебування ОСОБА_6 у іншому шлюбі.

Позивачем в порушення вимог ст.ст.10,60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту, що за час її сумісного проживання однією сімєю із ОСОБА_6 в період часу з 06.05.2009 року істотно збільшилася вартість спірного домоволодіння за рахунок її трудових або грошових затрат або їх обох, тому з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин спірний будинок не може бути визнаний обєктом спільної сумісної власності на підставі положень ст.62 СК України та не підлягає поділу.

Позивач просить визнати спільною сумісною власністю наступне майно: мопед «Мустанг», вартістю 8000 грн., мотоблок, вартістю 8000 грн., 10 бочок металевих, обємом 200 л, вартістю по 100 грн., на суму 1000 грн., 8 алюмінієвих бідонів, обємом по 40 л, вартістю по 250 грн., на суму 2000 грн., 2 алюмінієвих бідона, обємом по 25 л, вартістю по 150 грн., на суму 300 грн., 2 пластмасових бочки, обємом по 20 л, вартістю по 120 грн., на суму 240 грн., бочку пластмасову, обємом 10 л, вартістю 65 грн., телевізор «Самсунг», вартістю 3000 грн., круподерку, вартістю 500 грн., тумбочку, вартістю 600 грн., зварювальний апарат, вартістю 2000 грн., дриль, вартістю 390 грн., кутову машинку (болгарку), вартістю 450 грн., циркулярну пилу, вартістю 600 грн., 6 листів «OSB», розміром 1,22 м х 2,44 м, вартістю по 160 грн., на суму 1120 грн., всього на суму 31265 грн.. а також 2 свині, вартістю по 2000 грн., на суму 4000 грн., 40 курей, вартістю по 40 грн., на суму 1600 грн., 30 качок, вартістю по 50 грн., на суму 1500 грн., 20 нутрій, вартістю по 200 грн., на суму 4000 грн., всього на суму 11100 грн.

Вказані вимоги також задоволенню не підлягають, так як позивачем не надано доказів на підтвердження дати придбання вказаного майна, його вартості та кількості, тому суд вважає, що позивачем не доведено обсяг та вартість вищевказаного спірного майна, належність померлому ОСОБА_6 транспортних засобів, оскільки згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ст.ст.60, 69, 70, 71, 62 СК України позовні вимоги ОСОБА_1 в даній частині задоволенню не підлягають. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають частковому задоволенню в сумі 121,8 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-я особа публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та встановлення права власності на сумісно нажите майно задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з 06.05.2009 року.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 121,8 грн.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.А.Чумак