Справа 688/4364/16-ц
№ 2/688/174/17
Рішення

Іменем України

04 квітня 2017 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилової Н.К.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в місті Шепетівці цивільну справу за позовом приватного підприємства «Управлінська компанія «Управдом» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, -

встановив:

29.12.2016 року приватне підприємство «Управлінська компанія «Управдом» (надалі ПП «УК «Управдом») звернулося до суду з даним позовом посилаючись на те, що рішенням ХІ сесії Шепетівської міської ради VI скликання від 07.07.2011 року №8 ПП «УК «Управдом» визнано виконавцем житлового-комунальних послуг з утримання будинків та прибудинкових територій в м. Шепетівка Хмельницької області. 15.07.2011 року між Шепетівською міською радою та позивачем укладено договір про управління та утримання житлового фонду м.Шепетівка і додатком №1 до вищевказаного договору визначено список будинків житлового фонду м.Шепетівка, які передаються в управління та утримання позивача. Додатковою угодою від 27.06.2014 року та договором від 04.09.2015 року дію даного договору продовжено до 30.09.2020 року. Відповідач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що відповідно до вищевказаного рішення утримується та обслуговується ПП «УК «Управдом», ОСОБА_2 є власником особового рахунку №18544. Відповідач користується житлово-комунальними послугами, є споживачем послуг ПП «УК «Управдом», але обов'язок по їх оплаті умисно не виконує. В результаті цього, за період з 01.08.2011 року по 01.12.2016 року утворилась заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в сумі 8414 грн. 91 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь та 1378 грн. судового збору.

03.03.2017 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій вказав, що з моменту пред'явлення позову відповідач ОСОБА_3 продовжує не виконувати обовязки щодо сплати коштів за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, станом на 28.02.2017 року утворилась заборгованість в сумі 8695 грн. 59 коп., яку і просив стягнути разом із судовими витратами з відповідача на користь ПП «УК «Управдом». Відповідач ОСОБА_2 подала заяву про застосування строку позовної давності та заперечення на позов, в яких визнала позовні вимоги частково в сумі 982 грн. 38 коп. за січень-липень 2014 року, в решті позову за період з серпня 2011 року по грудень 2013 року просила відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності, а з серпня 2014 року по грудень 2016 року - за відсутністю фактичних та юридичних підстав для надання послуг та нарахування плати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 збільшені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла станом на 01.03.2017 року в розмірі 8695 грн. 59 коп. та судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2, незважаючи на подані 03.03.2017 року письмові заперечення, в яких частково визнала позов, у судовому засіданні позов не визнала взагалі та суду пояснила, що квартира АДРЕСА_1 належить їй на праві приватної власності, особовий рахунок відкрито на її ім'я. Проте, вона з 01.08.2011 року не сплачувала ПП «УК «Управдом» за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, оскільки договору про надання послуг між сторонами не керівництва . Послуги позивач надає неякісно, або взагалі не надає, про що вона неодноразово усно зверталась до керівництва ПП «УК «Управдом». Визнала, що з перелічених позивачем послуг надається лише одна - прибирання території, проте інші позивач не виконує, сміття не вивозить, а тому вони змушені виносити сміття на далеку відстань від будинку. Вказала, що вона разом з жителями будинку зробили вагомий внесок у обслуговування будинку та прибудинкової території, а саме: у 2012 році зробили дворове освітлення, у 2013 році склили вікна у третьому підїзді, у період з 2011 року по 2013 рік облаштовували прибудинкову територію, дитячий майданчик, проводили ремонт підвальних дверей, у 2016 році самостійно ліквідовували прорив у підвалі тепломережі. А тому, просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, застосувавши строки позовної давності.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Споживач в розумінні положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Споживачі відповідно до ст. 20 цього Закону зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що рішенням Шепетівської міської ради № 8 від 07.07.2011 року позивач визначений з 01.08.2011 року виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків та прибудинкових територій.

Згідно договору на управління та утримання житлового фонду м.Шепетівка № 93 від 15.07.2011 року, укладеного між Шепетівською міською радою та Приватним підприємством «Управлінська компанія «Управдом», останньому передано в управління та утримання частину житлового фонду Шепетівської міської ради, зазначену у додатку №1 до договору, і право збору житлово-комунальних платежів від споживачів житлово-комунальних послуг. Строк дії договору з 01.08.2011 року по 01.08.2014 року.

У додатку № 1 до договору від 15.07.2011 року серед будинків, переданих в управління та утримання позивачу, визначений, в тому числі, будинок № 33 по проспекту Миру в м.Шепетівка.

Додатковою угодою №1 від 27.06.2014 року до Договору № 93 від 15.07.2011 року та договором від 04.09.2015 року дію даного договору продовжено до 30.09.2020 року.

Також, судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 (дівоче прізвище Юхимчук) ОСОБА_4 на підставі договору дарування серії ВВВ №431568 від 17.02.2004 року належить на праві власності квартира АДРЕСА_2. Вказане підтверджується даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.03.2004 року та копією свідоцтва про одруження від 08.08.2004 року. Вказані відомості також підтверджуються даними довідки № 591 від 20.12.2016 року, виданої комунальним підприємством «Шепетівське бюро технічної інвентаризації».

Згідно відомостей відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради №399 від 06.01.2017 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, однак згідно даних довідки ПП «УК «Управдом» № 3273 від 21.12.2016 року, фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_3. Також, вказане визнано ОСОБА_2 у судовому засіданні, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

За період з 1 серпня 2011 року по 01 березня 2017 року по особовому рахунку №18544, що оформлений на ім'я відповідача ОСОБА_2 на кв. №40 загальною площею 78,4 кв.м. по проспекту Миру, 33 в м.Шепетівка Хмельницької області, виникла заборгованість в сумі 8695 грн. 59 коп. за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, що підтверджується розрахунком, наявним в матеріалах справи. Як зазначено в розрахунку заборгованості, оплата заборгованості за вказані послуги з 01.08.2011 року відповідачем ОСОБА_2 взагалі не вносилась.

Плата за вищевказані послуги розраховувалась, виходячи з тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради №131 від 08.06.2012 року та переліку комунальних послуг по утриманню будинку та прибудинкової території будинку по проспекту Миру, 33 в м.Шепетівка, , що доведені до відома населення шляхом опублікування в газеті.

Надання позивачем послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території підтверджуються даними: актів обстеження технічного стану димових та вентиляційних каналів від 09.01.2013 року, 03.07.2013 року, 15.01.2014 року, 01.07.2014 року, 12.01.2015 року, 13.07.2015 року, 11.01.2016 року, 04.07.2016 року; маршрутних графіків №1 на вивіз побутових відходів на 2014-2016 роки; журналів реєстрації заявок по електропостачанню за 2013-2015 роки; журналів реєстрації заявок сантехнічної дільниці за 2012-2013 роки, 2016 рік; журналів обліку робіт за нарядами і розпорядженнями слюсарів-сантехніків за 2014-2015роки.

Пунктом першим частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13, згідно якої споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії.

Враховуючи вищевикладене, посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що житлово-комунальні послуги не надавались, надавалися неякісно та/або не в повній мірі не заслуговують на увагу, оскільки докази звернення ОСОБА_2 до ПП «УК «Управдом» у встановленому законодавством порядку з претензіями щодо не надання чи надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази про виклик представника ПП «УК «Управдом» для складання відповідних актів-претензій.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність фактичних та правових підстав для надання послуг та нарахування плати, оскільки складання додаткових угод і продовження дії договору на управління та утримання житлового фонду суперечить чинному законодавству, так як доказів про визнання додаткової угоди №1 від 27.06.2014 року та договору від 04.09.2015 року недійсними відповідачем не надано, а тому у звязку із цим не може бути підставою для відмови в позові. Також, виходячи із вимог ст. 58 ЦПК України, судом не можуть бути взяті до уваги надані відповідачем товарні чеки та накладні.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже тягар утримання майна, а в даному конкретному випадку сплати за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території несе його власник - відповідач ОСОБА_2, в зв'язку з чим заборгованість підлягає до стягнення з останньої.

Визначаючи розмір заборгованості суд виходить із наступного.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач ОСОБА_2 подала заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. При цьому визнання боргу повинно бути усвідомленим та свідчити про те, що особа згідна з його наявністю. Доказів, які б свідчили про усвідомлене визнання боргу за вказаний позивачем період, матеріали справи не містять.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України).

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 23.09.2013 року було відмовлено ПП «УК «Управдом» у прийняті заяви від 02.09.2013 року, а ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 13.12.2016 року - у прийнятті заяви від 02.12.2016 року про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та їх повернуто ПП «УК «Управдом» з доданими документами. Після цього, позивачем позов пред'явлений 29.12.2016 року.

Отже, суд відхиляє посилання представника позивача про те, що строк позовної давності ПП «УК «Управдом» не пропущено та позов підлягає до повного задоволення, оскільки вдруге з заявою про видачу судового наказу позивач звернувся до суду лише 02.12.2016 року, тобто після його спливу. Переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

Оскільки Законом України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено сплату щомісячних платежів за оплату послуг, перебіг трирічного строку позовної давності щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а тому стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає борг у межах строку позовної давності за період з 01.03.2014 року по 01.03.2017 року (дата, на яку визначений борг згідно із заявою про збільшення позовних вимог), що становить 5052 грн. 24 коп. (36 міс. х 140 грн. 34 коп.), а тому позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати здійснені позивачем та документально підтверджені у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на його користь пропорційно до задоволених позовних вимог (58,10%).

На підставі ст.ст. 256-261, 264, 267, 322, 509, 526 ЦК України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги", керуючись ст.ст. 10, 11, 58-61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов приватного підприємства «Управлінська компанія «Управдом» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства «Управлінська компанія «Управдом» (Код ) 5052 (пять тисяч пятдесят дві) гривні 24 копійки заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь приватного підприємства «Управлінська компанія «Управдом» (Код ) 800 (вісімсот) гривень 62 копійки судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії, в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Козачук