АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2321/17Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про зобовязання провести перерахунок вартості послуг з центрізованого опалення,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про зобовязання провести перерахунок вартості послуг з центрізованого опалення обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1.

Будинок обладнаний загальнобудинковим засобом обліку теплової енергії, а квартира позивача обладнана окремим засобом обліку теплової енергії.

01 грудня 2014 року між сторонами укладено договір №6382/8 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до квартири, відповідно до умов якого позивач зобовязався оплачувати надані послуги щомісяця відповідно до показників квартирного лічильника.

Крім того, 10 грудня 2014 року між сторонами був укладений договір №209 про надання послуг з централізованого опалення місць загального користування, за умовами якого оплату за надані послуги позивач зобовязаний перераховувати на поточний рахунок відповідача до 25 грудня кожного року після проведення звірки в абонентському відділі підприємства.

Відповідач в період опалювального сезону щомісячно нараховує гігакалорії, які є більшими, ніж обліковані лічильником позивача та передані відповідачу, нараховуючи додаткову оплату за опалення по загальнобудинковому лічильнику, що суперечить умовам укладених договорів.

09 лютого 2017 року ОСОБА_6 звернувся до відповідача з претензією щодо вказаних нарахувань та проханням провести перерахунок відповідно до умов договорів, однак відповідач перерахунку не провів, відповідей на поставлені в претензії питання не надав.

На підставі наведеного, ОСОБА_6 просив суд зобовязати відповідача провести перерахунок оплати послуг з централізованого опалення місць загального користування з врахуванням показників квартирного обліку теплової енергії в його квартирі, та з врахуванням умов договору від 10 грудня 2014 року № 209 укладеного між позивачем та відповідачем за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, вказуючи при цьому, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з того, що позивач звернувся до суду в непередбачений ні законом, ні договором спосіб захисту порушеного права.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1.

01 грудня 2014 року між сторонами укладений договір №6382/8 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. (а.с.6-7)

10 грудня 2014 року між сторонами також був укладений договір №209 про надання послуг з централізованого опалення місць загального користування. (а.с.8)

Дані докази вказують на те, що у сторін виникли цивільні права та обовязки на підставі пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, тобто з договорів.

Предметом укладених договорів є надання ПАТ «Черкаське хімволокно» послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання які позивач зобовязався оплачувати.

Таким чином, зобовязання виникають з умов договору які кожна сторона зобовязалась виконувати, а не з нарахувань які проводить одна із сторін та повідомляє про такі нарахування другу сторону договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем фактично оскаржуються дії відповідача щодо нарахування йому оплати за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та впливу на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Таким чином, нарахування заборгованості не встановлює для споживача будь-яких обовязків, крім рекомендації однієї із сторін сплатити нарахований борг, що є претензією, а оскарження такого роду вимог добровільного врегулювання спору не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Нарахування заборгованості на підставі укладеного договору однією із сторін такого договору, є нічим іншим як внутрішнім обліком виконання умов договору сторони і є у разі виникнення спору одним із доказів, а не беззаперечним зобовязанням другої сторони.

Відповідач не звертався до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості. У випадку подання такого позову ОСОБА_6 не позбавлений можливості оспорювати розмір заборгованості, надаючи відповідні докази на підтвердження своїх заперечень, в тому числі свої розрахунки. Таким чином, звернення позивача до суду є передчасним.

Разом з тим вірно зазначивши, що позивачем був обраний не передбачений ні законом, ні договором спосіб захисту порушеного права, суд першої інстанції помилково в мотивувальній частині рішення вдався до встановлення факту вірності (невірності) нарахувань додаткових витрат централізованого опалення (опалення місць загального користування), чим допустив протиріччя.

Однак враховуючи, що по суті оскаржуване рішення є вірним, колегія суддів, не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про зобовязання провести перерахунок вартості послуг з центрізованого опалення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :