РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/371/17
Провадження № 2/327/159/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2017 року смт. Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Завіновської А.П.

при секретарі судового засідання Пригінській О.В.

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Новозлатопільської сільської ради Розівського району Запорізької області, третя особа: Розівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

27.11.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом, після померлої матері ОСОБА_3, в обґрунтування якого зазначала наступне.

4 грудня 2004 року в с. Камянка Глибоцького району Чернівецької області у віці 90 років померли її мати ОСОБА_3.

Відповідно до заповіту, посвідченого 15 травня 1991 року секретарем виконавчого комітету Пролетарської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, реєстровий № 62, ОСОБА_3 заповіла їй (позивачу) усе належне їй на день смерті майно.

У звязку з цим, позивач звернулась до Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини, де нотаріусом було заведено спадкову справу № 37/2005 за номером у Спадковому реєстрі 3992788.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14 червня 2005 року Розівською державною нотаріальною конторою, позивач успадкувала земельну ділянку площею 0,6 гектарів, яка розташована на території с. Зеленопіль Розівського району Запорізької області, передану для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 № 0004177, виданого 28 листопада 1995 року Пролетарською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватною власності на землю за № 240.

Крім того, до складу спадщини увійшла ? частка житлового будинку № 19/21 з надвірними будівлями, що знаходяться на вказаній вище земельній ділянці по вул. Коновалова в с. Зеленопіль.

Водночас через відсутність у свідоцтві про право власності на жилий будинок підпису посадової особи, печатки установи, що його видала, а також помилку у по батькові власника, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно було відмовлено.

На підставі викладеного, позивач просила визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частину житлового будинку № 19/21 з надвірними будівлями, що знаходяться по вул. Коновалова в с. Зеленопіль Розівського району Запорізької області.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, при цьому надала повноваження на представництво її інтересів в суді адвокату ОСОБА_1 Крім того, позивач зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги, обставини викладені в позовній заяві підтверджує, у звязку з чим, просила позов задовольнити в повному обсязі (а.с. 31 -34).

Представник відповідача територіальної громади в особі Новозлатопільської сільської ради Розівського району Запорізької області та представник третьої особи Розівської районної державної нотаріальної контори Запорізької області, в судове засідання не зявились, подали до суду заяви, в яких просили розглядати справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 35, 36).

Враховуючи наведене, та вимоги ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю зазначених осіб.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, визнавши за ОСОБА_2 право власності на зазначене вище спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом.

Заслухавши в судовому засіданні представника позивача, перевіривши докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з положень, викладених в частині 1 статті 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Частиною 4 статті 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України, передбачено що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

4 грудня 2004 року в с. Камянка Глибоцького району Чернівецької області у віці 90 років померла ОСОБА_3 (а.с. 8).

Відповідно до заповіту, посвідченого 15 травня 1991 року секретарем виконавчого комітету Пролетарської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, реєстровий № 62, ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 усе належне їй на день смерті майно (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, про що свідчить Витяг про реєстрацію спадкової справи № 37/2005 у Спадковому реєстрі під № 3992788, та що вказує на звернення позивача у передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14 червня 2005 року Розівською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_2 успадкувала земельну ділянку площею 0,6 гектарів, яка розташована на території с. Зеленопіль Розівського району Запорізької області, та передана для присадибної ділянки і ведення особистого підсобного господарства, що належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 № 0004177, виданого 28 листопада 1995 року Пролетарською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватною власності на землю за № 240 (а.с. 11).

Крім того, до складу спадщини увійшла ? частка житлового будинку № 19/21 з надвірними будівлями, що знаходиться на вказаній вище земельній ділянці по вул. Коновалова в с. Зеленопіль Розівського району Запорізької області.

Водночас, постановою державного нотаріуса Розівської районної державної нотаріальної контори ГУЮ у Запорізькій області від 13.06.2017 року за № 502/02-31, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку житлового будинку, розташованого в с. Зеленопіль Розівського району Запорізької області, вул. Коновалова, 19/21, оскільки надане останньою в якості правовстановлюючого документу свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок не містить підпису посадової особи, печатки установи, яка його видала, а також через неправильність зазначення по батькові власника замість «Федорівна» - «Федосіївна» (а.с. 17).

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Куйбишевської районної ради народних депутатів Запорізької області від 21.11.1991 року за № 266 із списком до нього «Про оформлення права власності на житлові будинки», зазначеним органом було надано дозвіл на оформлення права власності, зокрема на житловий будинок № 19/21 по вул. Коновалова в с. Зеленопіль, ОСОБА_5 (а.с. 18-19).

Згідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.08.1992 року, виданого виконавчим комітетом Куйбишевської районної ради народних депутатів, ? частина житлового будинку із належними йому будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: в с. Зеленопіль по вул. Коновалова, 19/21, належить ОСОБА_5, на підставі зазначеного вище рішення від 21.11.1991 року за № 266.

В даному документі дійсно відсутній підпис голови виконкому ОСОБА_6 та печатка, але право власності на вказану частину житлового будинку зареєстровано у Бердянському міжміському бюро технічної інвентаризації, про що внесено відповідні дані до реєстрової книги під № 13, під реєстровим № 2517, 20.08.1992 року, та міститься відповідний підпис та печатка начальника бюро (а.с. 13).

Виходячи з копії архівної справи № 3195 від 20.08.1992 року, яка зберігається у КП «Розівський комунгосп» Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, та в якій знаходиться свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 20.08.1992 року, виданого виконавчим комітетом Куйбишевської районної ради народних депутатів на житловий будинок із належними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: с. Зеленопіль вул. Коновалова, 19/21, на імя ОСОБА_5, зазначений документ замість зазначених вище недоліків, з незрозумілих підстав також не містить ще і печатки Бердянського бюро технічної інвентаризації (а.с. 39-44).

Згідно наданої Новозлатопільською сільською радою Розівського району Запорізької області інформації та копій погосподарських книг за 1985 2005 роки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1981 року по день смерті до 2004 року, та числилася головою домогосподарства (а.с. 46-64).

Факт реєстрації та проживання за вказаною вище адресою померлої ОСОБА_3 також свідчать її паспортні дані, та і сам заповіт (а.с. 9, 10).

Виходячи з технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по вул. Коновалова, 19/21 в с. Зеленопіль, ОСОБА_5 зазначена власником ? частини житлового будинку (літера «А), до якого увійшли надвірні будівлі: вбиральня літера «З», погреб літера «П», літня кухня літера «К», ? частина огорожі № 1 та ? частина замощення 7 (а.с. 14-16).

Таким чином, майно, яке увійшло у спадковому масу, а саме житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, перебував у володінні померлої згідно до законодавства, яким на той час встановлювався правовий режим нерухомого майна та документів, якими посвідчувалось право власності на це майно, що ніким не оспорюється, а допущені у правовстановлюючих документах помилки свідчать лише про недбальство та неуважність осіб, які в силу своїх посадових обовязків займались складанням відповідних документів.

Наведені обставини свідчать про те, що позивач у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на спадкування.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 та визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на зазначене вище спадкове майно.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216-1218, 1220, 1223, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 61, 158, 174, 208, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за заповітом після померлої 4 грудня 2004 року в с. Камянка Глибоцького району Чернівецької області ОСОБА_3, право власності на ? частину житлового будинку № 19/21, з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Коновалова в селі Зеленопіль Розівського району Запорізької області, який складається з ? частини житлового будинку літера «А», вбиральні літера «З», погребу літера «П», літньої кухні літера «К», ? частини огорожі № 1 та ? частини замощення 7.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Розівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.П. Завіновська