АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6894/17 Справа № 205/9107/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 7495,99 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 551,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. (а.с.121-123).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким позовну заяву ОСОБА_5 задовольнити частково в розмірі 1000, 00 грн. франшиза та 276 грн. 60 коп. - 50% судового збору (а.с.127-128).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2016 року у м. Дніпрі по вул. М. Дія сталась дорожньо-транспортної пригоди, за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, та автомобілю НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5 (а.с. 7, 10).

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 7).

В силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У звязку з чим, вина ОСОБА_4 у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 01 жовтня 2016 року, внаслідок чого заподіяна шкода позивачу, як власнику автомобіля НОМЕР_2, доведена в силу вищевказаної норми.

Автомобіль «Ford Fusion», д/н НОМЕР_3, на момент ДТП був застрахований згідно з полісом АЕ/9655657 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17 травня 2016 року у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (а.с. 92).

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 29 грудня 2016 року виплатило позивачу страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, в розмірі 6915,29 грн. (а.с. 98).

В той же час, відповідно до висновку № 2911/16/16 по визначенню вартості матеріальної шкоди, складеного 15 листопада 2016 року судовим експертом ОСОБА_6, розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобілю НОМЕР_2, складає 14411,28 грн. (а.с. 53-78).

За складання експертного висновку №2911/16/16 ОСОБА_5 сплатив 800 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.28,52).

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції, посилаючись на ст. 1166, ч. 2 ст. 1187, 1194 ЦК України, виходив із їх законності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 ЦК передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ст. 9.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язковий ліміт відповідальності страховика це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

З огляду на зазначені норми матеріального права та докази, надані позивачем в обґрунтування своїх вимог, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги докази, які підтверджують реальну вартість втраченого майна на момент розгляду справи, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують

вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, в обґрунтування розміру спричиненої шкоди позивачем надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 15 листопада 2016 року виконаного судовим експертом ОСОБА_7, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінних складових частин (розрахованого в порядку, встановленим законодавством), колісного транспортного засобу автомобіль «Opel Vektra», реєстраційний номер НОМЕР_4, пошкоджений в результаті ДТП складає 14411 грн. 28 коп.

В матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували факт проведення ремонту автомобіля.

В матеріалах справи наявні документі, які підтверджують, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 29 грудня 2016 року виплатило позивачу страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, в розмірі 6915 грн. 29 коп.

В Постанові від 20.01.2016 року по справі №6-2808цс15 Верховний суд України, зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути обмежено або припинено наявністю у останнього Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто винуватець дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому несе повну матеріальну відповідальність за шкоду завдану потерпілому, своїми неправомірними діями.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобовязання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обовязку згідно зі ст.. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування), яка ним одержана від страховика.

З урахуванням викладеного доводи апеляційної скарги, що відповідач ОСОБА_4 є застрахованим, а отже відшкодування потерпілому шкоди повинно здійснюватися страховою компанією, є безпідставним.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції залишити без змін, як таке, що відповідає вимогам ст..213, 214 ЦПК.

Керуючись ст. 209, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді