Провадження №2/523/2062/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання Дзюба Г.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, третя особа : Управління державної реєстрації про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, третя особа : Управління державної реєстрації про зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 листопада 1992 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на домоволодіння, видане Жилкомвідділом виконкому Суворовського району м. Одеси на 14/50 часток домоволодіння по вулиці Пісочній, буд. 58.

22 жовтня 2010 року ОСОБА_3 було визнано померлим, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 233309 видане Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації смертей 11 листопада 2010 року зроблено відповідний запис № 4.

Відповідно до листа № 3987116.69 від КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 16.11.2012 було повідомлено про неможливість видати виписку з реєстру прав власності для оформлення спадщини у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не отримав документ на окреме домоволодіння під № 58-б по вул. Пісочній.

04 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 на частку домоволодіння, яка належала її чоловіку ОСОБА_3.

Державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори було надано роз'яснення, з якого вбачається, про неможливість видати свідоцтво через те, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі усіх необхідних правовстановлюючих документів. Нотаріусом було виявлено розбіжності щодо адреси та частки домоволодіння.

Так, згідно з розпорядженням № 657 Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 12.06.1998 року змінилася адреса домоволодіння на м. Одеса, вулиця Пісочна 58-б. Згідно з тим самим розпорядженням ОСОБА_3 належить частка земельної ділянки за адресою вул. Пісочна 58 у розмірі 27/100, що становить 358,0 кв.м.

Позивач вважає, що нотаріусом неправомірно було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку домоволодіння, що належала ОСОБА_3, а тому він просить зобовязати нотаріальну контору видати відповідне свідоцтво.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву та пояснив, що позивач вважає, що нотаріус повинна була видати свідоцтво про право на спадщину.

Представники Четвертої Одеської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, згідно поданого клопотання просили справу розглянути у їх відсутність.

Представник Управління державної реєстрації Одеської міської Ради згідно поданого клопотання просили справу розглянути у їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши у сукупності надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 22 жовтня 2010 року ОСОБА_3 було визнано померлим, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 233309 видане Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації смертей 11 листопада 2010 року зроблено відповідний запис № 4.

Після оголошення померлим ОСОБА_3 відкрилась спадщина на на 14/50 часток домоволодіння по вулиці Пісочній, буд. 58, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння, яке було видане Жилкомвідділом виконкому Суворовського району м. Одеси 05 листопада 1992 року.

Після оголошення померлим ОСОБА_3, спадкоємець першої черги ОСОБА_2 вирішив оформити спадкове майно, однак цього зробити не мав можливості, оскільки правовстановлюючі документи спадкоємця не відповідали чинній реєстрації права власності на майно.

Так, розпорядженням № 657 Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 12.06.1998 року були змінені частки співвласників домоволодіння, а також адреса. Так, адреса домоволодіння була змінена на м. Одеса, вулиця Пісочна 58-б, при цьому, ОСОБА_3 вже належало 27/100 частки домоволодіння.

Відповідно до листа № 3987116.69 від КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 16.11.2012 було повідомлено про неможливість видати виписку з реєстру прав власності для оформлення спадщини у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не отримав документ на окреме домоволодіння під № 58-б по вул. Пісочній.

04 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 на частку домоволодіння, яка належала її чоловіку ОСОБА_3.

Державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори було надано роз'яснення, з якого вбачається, про неможливість видати свідоцтво через те, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі усіх необхідних правовстановлюючих документів. Нотаріусом було виявлені розбіжності щодо адреси та частки домоволодіння.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993р. N 3425-XII нотаріус зобов'язаний: здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього

Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики.

Згідно ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993р. N 3425-XII нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад

спадкового майна.

Пунктом 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Пунктом 4.18 вищевказаного «Порядку» встановлено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що нас звернення позивача за свідоцтвом про право на спадщину за законом, змінились адреса та частка житлового будинку, що належала померлому. Крім того, після прийняття розпорядження № 657 Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 12.06.1998 року, померлий не переоформив правовстановлюючі документи на будинок.

На підставі викладеного, суд вважає, нотаріус правомірно розяснив позивачу про його право на звернення до суду з метою визнання права власності на спадкове майно.

Крім того, суд звертає увагу на те, що листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 розяснено, що відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного, суд вважає, в даному випадку позивач має право звернутись до суду з відповідним позовом про визнання права власності на спадкове майно, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Керуючись ст.ст. ст. 5, 60,67 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993р. N 3425-XII, п.п 4.15, 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595ст. ст. 3, 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, третя особа : Управління державної реєстрації про зобов`язання Четвертої Одеської державної нотаріальної контори видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом, після ОСОБА_3, який помер 22 жовтня 2010р. - залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: