КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1522/17
Провадження №2/319/717/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2017 року смт. Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мальованого В.О.,
при секретарі Синяковій О.І.,
без участі осіб, які беруть участь у справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства "МІГ І С" про дострокове розірвання договору оренди землі, -
27 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного підприємства "МІГІС" про дострокове розірвання договору оренди землі.
Позивач та представник позивача про місце, дату і час судового засідання повідомлені. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, у якій також повідомив, що позовні вимоги ними підтримуються та про відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення ( а.с.21, 33).
Відповідно до п.9 ч.1 розділу 13 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України ( в редакції від 15.12.2017р.), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивавача та представника позивача на підставі наявних у суду матеріалів.
У звязку з цим на підставі ст.ст. 223,280 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення.
У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Фактична передача позивачем земельної ділянки підтверджується відповідним актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та актом прийому-передачі земельної ділянки на підставі договору оренди ( а.с.30).
25 травня 2005 року здійснено державну реєстрацію прав оренди земельної ділянки, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №93276524 від 31 липня 2017 (а.с.5-6).
У пункті 7 договору оренди землі від 03 вересня 2014 року сторони погодили, що їх укладено на строк - пять років до 31 грудня 2019 року ( а.с.23).
Пунктом 8 договору оренди землі від 03 вересня 2014 року сторони встановили, що орендна плата встановлена у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки і становить 2303,42 грн. щороку за загальну площу земельної ділянки і виплачується орендарем у грошовій, натуральній та відробітковій формі.
У пунктах 9, 10 договорів оренди землі від 03 вересня 2014 року сторонами визначені наступні умови.
Номенклатура, кількість та вартість продукції, що надається орендарем орендодавцю у рахунок орендної плати, зазначається в окремій угоді, яка укладається між орендодавцем та орендарем і є додатком до цього договору. Орендна плата вноситься в такі строки: в грошовій один раз на рік, в натуральній з 10 серпня по 20 грудня поточного року.
Орендар має право сплатити орендну плату у натуральній формі за цінами, що не перевищують середніх біржових цін на таку продукцію на момент її передачі, але не нижче собівартості. Розрахунок між сторонами оформляється відповідними документами (актами, квитанціями) і посвідчується підписом сторін.
Одним із зобовязань відповідача передбаченим пунктами 27 договору оренди землі від 03 вересня 2014року, зокрема є своєчасне внесення орендної плати.
Позивач зазначає, що протягом усього періоду оренди вона не отримує орендної плати.
Згідно зі ст. ст. 76,77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України,учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст.83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували обставини здійснення ним розрахунків з позивачем за користування земельною ділянкою на підставі укладеного між ними договору оренди землі від 03 вересня 2014 року.
Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 14.12.2017 року позивачу у період з 01.01.2014 року по 30.09.2017 року не нараховувались доходи від ПП «МІГІС» у виді сплати орендних платежів на підставі спірного договору оренди землі (а.с.34) .
Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК).
У відповідності д положень частини 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотними умовами договору.
У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. (ч. 1 ст. 32 Закону).
У договорі оренди землі від 03 вересня 2014 року (п. 33) сторони встановили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав встановлених законом.
Таким чином наведеними вище нормами Закону (ст.ст. 15, 31, 32) та положеннями договору (п.п. 8, 27, 33) оренди землі від 03 вересня 2014 року передбачено можливість розірвання цього договору оренди землі у разі несплати відповідачем орендних платежів
Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
В постанові Верховного Суду України у справі №6-75цс13 зроблено правовий висновок, що сторона, яка ставить питання про розірвання договору має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склались у сторони, яка вимагає розірвання договору. Вина сторони, що припустилась порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і взагалі для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.
Несплата відповідачем в повному обсязі орендних платежів з моменту укладення договору оренди землі від 03 вересня2014 року є істотним порушенням умов договору оренди землі та має наслідком його розірвання за рішенням суду на вимогу орендодавця.
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені , тому суд в порядку ст.141 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат, а саме стягнення сплаченого нею судового збору в розмірі 640 грн.
Щодо відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків.
Витрати на правничу допомогу адвоката, які оплачені позивачем 17 серпня 2017 року становлять 3200 грн.. При визначені суми витрат адвокат виходив з розрахунку витрат 5 годин представництва у суді.
Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд, зваживши на об'єм матеріалів цивільної справи, документів, які були складені адвокатом, складність справи, час витрачений адвокатом на надання послуг, те, що розгляд справи було проведено на підставі клопотанням про розгляд справи за відсутності адвоката на підставі наявних у суду матеріалів, приходить до висновку, що розмір витраченого часу встановлений адвокатом - 5 годин та відповідні витрати в розмірі 3200 грн. є завищеними і вважає, що цей розмір витрат повинен бути зменшеним до 1 години та 640 грн. відповідно.
Решта витрат на професійну правничу допомогу стягненню не підлягає.
Керуючись ст.ст.629,651 Цивільного кодексу України, ст.15,31 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 12,76,77,81,83,137,141,211,223,247,280,258,259,265,268,273 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до приватного підприємства «МІГ І С» про розірвання договору оренди землі - задовольнити .
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою пртягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.О.Мальований