Справа №484/2620/16-ц 13.04.2017 13.04.2017 13.04.2017
Провадження №22-ц/784/696/17
Справа № 484/2620/16-ц Головуючий першої інстанції: Літвіненко Т.Я.
Провадження № 22-ц/784/696/17 Суддя-доповідач Апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Лептуга С.С.;

за участю: представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (далі ПАТ «ПУМБ»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі УДВС ГТУЮ у Миколаївській області), приватне підприємство «Благо С 2007» (далі ПП «Благо С 2007»), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ «ПУМБ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач вказувала, що 27 травня 2013р. між ПП «Благо-С 2007» та ПАТ «ПУМБ» був укладений кредитний договір № 04-620. З метою забезпечення виконання зобовязань за цим договором 28 травня 2013 р. між нею та ПАТ «ПУМБ» був укладений іпотечний договір, предметом якого є нежитлова будівля цех для виробництва виробів із деревини, що складається з цеху 1 пл. 58,1 кв.м., кабінету 2 пл. 13,3кв.м., допоміжного приміщення 4 пл. 23,1 кв.м., цеху 5 пл. 266,4 кв.м., що розташована на земельній ділянці загальною площею 0, 4917 га. (кадастровий номер :02:070:0013) за адресою: вул. Підгороднянське шосе, 10-а в м. Первомайську Миколаївської області. Як вказала позивач, ПП «Благо-С 2007» не виконувало зобовязань по погашенню кредитної заборгованості, в звязку з чим 26 червня 2015р. ПАТ «ПУМБ» надіслав їй вимогу про усуненні порушення основного зобовязання, в якій зазначив, що станом на 07 травня 2015 р. заборгованість становить 3736544грн.26коп.

19 серпня 2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 видано виконавчий напис №1733 про звернення стягнення на іпотечне нерухоме майно. За рахунок цього майна пропонувалось задовольнити вимоги ПАТ «ПУМБ» у загальному розмірі 3 736 533 грн. 26 коп.

Позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не звернув увагу на те, що кінцевий строк виконання основного зобовязання по кредитному договору настане тільки 25 лютого 2017 р. Крім того, ОСОБА_3 не погоджується з сумою боргу, яка зазначена у виконавчому написі, оскільки згідно Графіку повернення кредиту у період з 29 вересня 2014 р. по 19 серпня 2015 р., розмір заборгованості не міг складати суму більшу ніж 1 150 000 грн.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просила визнати таким, що не підлягає виконанню вищевказаний виконавчий напис приватного нотаріуса.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 листопада 2016 р. до участі в справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ПП «Благо С 2007».

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 січня 2017 р. у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позов..

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «ПУМБ» просило апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" (тут і далі - у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку"у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, у цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

За положеннями ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (в редакції на час вчинення спірного виконавчого напису), передбачено, що для одержання виконавчого напису на підставі Іпотечних договорів, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов'язанням до закінчення строку виконання основного зобов'язання, подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;

б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов'язання;

в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;

г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання;

ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Відповідно до п. 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерство юстиції України N 296/5 від 22.02.2012р., вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Згідно з пунктами 3.1. 3.5. вищевказаного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що 27 травня 2013р. між ПП «Благо-С 2007» та ПАТ «ПУМБ» був укладений кредитний договір № 04-620 відповідно до умов якого Банк надав підприємству кредитні кошти в сумі 4 190 000грн., зі сплатою 20% річних та кінцевим терміном повернення до 25.02.2018р. (а.с. 9-17).

З метою забезпечення виконання зобовязань за цим договором 28 травня 2013 р. між ОСОБА_3 та ПАТ «ПУМБ» був укладений іпотечний договір, предметом якого є нежитлова будівля цех для виробництва виробів із деревини, що складається з цеху 1 пл. 58,1 кв.м., кабінету 2 пл. 13,3кв.м., допоміжного приміщення 4 пл. 23,1 кв.м., цеху 5 пл. 266,4 кв.м., що розташована на земельній ділянці загальною площею 0, 4917 га. (кадастровий номер :02:070:0013) за адресою: вул. Підгороднянське шосе, 10-а в м. Первомайську Миколаївської області (а.с. 22-26).

18 лютого 2014р. та 26 вересня 2014р. між відповідачем та ПП «БЛАГО-С 2007» були укладені додаткові угоди №№ 1 і 2 до Кредитного договору, якими, зокрема був змінений Графік погашення кредиту щодо строків та розміру платежів, дата кінцевого повернення кредиту визначена як 25 лютого 2017 року, процентна ставка збільшена до 21% річних та передбачена її зміна у разі неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за договором. (а.с. 18-21, 107-110).

В звязку із внесенням змін до Кредитного договору 29 вересня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «ПУМБ» був укладений договір про внесення змін до Іпотечного договору, в тому числі, внесені зміни щодо оціночної вартості предмету іпотеки, яка встановлена у 838 757грн. (а.с. 27-30).

З матеріалів справи вбачається і не заперечувалось позивачем, що позичальником ПП «БЛАГО-С 2007» умови кредитного договору щодо повернення кредиту виконувались неналежним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до умов п.6.1 укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «ПУМБ» Іпотечного договору Іпотекодержатель вправі звернути стягнення на Предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмету іпотеки у випадку невиконання вимог Стягувача, як Іпотекодержателя, про дострокове виконання Основного зобовязання.

26 червня 2015р. ПАТ «ПУМБ» направило позичальнику ПП «БЛАГО-С 2007» та позивачці вимогу про усунення порушення основного зобовязання за Кредитним договором, в якій вимагав протягом 30 днів з моменту отримання вказаної вимоги повного та належного виконання зобовязань за Кредитним договором, а саме, сплатити суму боргу в розмірі 3 736 544грн. 26коп., яка складається з заборгованості: за кредитом - 3 447 433грн. 65коп., за процентами 289 110грн. 61коп. Також Банком зазначено, що наслідком невиконання цієї вимоги є право Банку прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказану вимогу позивачка отримала особисто 30 червня 2015р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення їй поштового відправлення (а.с. 113, 120) та не заперечується ОСОБА_3 у її позовній заяві.

Проте, зазначена вимога Банку виконана не була, в звязку з чим 19 серпня 2015 р. ПАТ «ПУМБ» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення вищевказаної заборгованості.

Судом встановлено, що для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу відповідачем були надані усі документи, що передбачені п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, що підтверджується поясненнями приватного нотаріуса ОСОБА_4 та матеріалами нотаріальної справи щодо вчинення спірного виконавчого напису: заява ПАТ «ПУМБ» про вчинення виконавчого напису; кредитний договір № 04-620 від 27 травня 2013р., укладений між ПП «Благо-С 2007» та ПАТ «ПУМБ» із додатковими угодами до нього; нотаріально посвідчений іпотечний договір від 28 травня 2013 р. між ОСОБА_3 та ПАТ «ПУМБ»; копія вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана ПП «Благо-С 2007» і ОСОБА_3, з відміткою ПАТ «ПУМБ» про непогашення заборгованості та доказами їх направлення боржникам та вручення іпотекадетелю ОСОБА_3; розрахунок заборгованості за кредитним договором; виписка з особового рахунку Позичальника; довідка ПАТ «ПУМБ» про ненадходження платежів від ПП «Благо-С 2007», починаючи з 16.05.2015р., та ін.. (а.с. 84-126).

За такого, судом вірно встановлено, що вчинення 19 серпня 2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 виконавчого напису, яким запропоновано звернути стягнення на належну позивачці на праві власності нежитлову будівлю, що була предметом іпотеки за укладеним сторонами договором, за рахунок якого пропонується задовольнити вимоги ПАТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості за період з 25.02.2015р. по 25.06.2015р. в загальному розмірі 3 736 544,26грн., з яких 3 447 433,65грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 289 110,61грн. - заборгованість за процентами, було проведено з дотриманням ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", п.1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, п.п. 2.3., 3.1.-3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Встановивши викладені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що зазначена у виконавчому написі сума є спірною, оскільки кінцевий строк виконання основного зобовязання на час вчинення напису ще не настав, а розмір поточної заборгованості станом на 19 серпня 2015 р. згідно Графіку повернення кредиту є значно меншим, ніж зазначено у напису, - не заслуговують на увагу.

Так, у відповідача виникло право звернення на стягнення на предмет іпотеки на підставі ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору ПП «БЛАГО-С 2007» та виникненням заборгованості за ним і правом Банку відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, а не у зв'язку з настанням кінцевого строку виконання зобов'язань, що відповідає п. 6.1. укладеного сторонами договору.

Крім того, згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між ти, не погоджуючись із розміром заборгованості, позивачем не спростовано її наявність у меншому розмірі, ніяких дій щодо її оспорювання з часу отримання письмової вимоги про виконання зобовязання 30.06.2015р. позивачка не вчиняла..

Інші доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, які надали сторони, та прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Рішення суду відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків не спростовують.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді О.О. Данилова

ОСОБА_5