АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Ткаченко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Акцент-Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позову Банк зазначав, що 16 серпня 2008р. між ЗАТ«Акцент-Банк» правонаступником якого ПАТ «Акцент-Банк», та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3000,00 грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,0% на суму залишку заборгованості за кредитом, однак останній належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого виникла кредитна заборгованість.

Позивач просив задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь Банку суму заборгованості по кредитному договору без номера від 16 серпня 2008р. в розмірі 17 465,9 грн., яка складається: 1399,31 грн. - заборгованість за кредитом; 6463,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи: 500,0 грн. (фіксована частина); 807,9 грн. - процентна складова; 8295,0 грн. - заборгованість за комісією та пенею, а також судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» суму заборгованості по кредитному договору без номера від 16 серпня 2008 року в розмірі 17465 грн. 90 коп.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк», суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 16 серпня 2008 року між ЗАТ«Акцент-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк», та ОСОБА_1 був укладений договір б/н, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

Судом встановлено і дана обставина не заперечується відповідачем, що ПАТ ,,Акцент Банк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 р. у справі № 6-14цс14, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України ж обов'язковою для всіх судів, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливу останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції з заявою про застосування позовної давності.

Проте, судом першої інстанції вказана заява була залишено поза увагою.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов підлягає задоволенню, позивачем не пропущений строк позовної давності, договір продовжує свою діє автоматично на такий же строк, протягом якого він діяв (1 рік), в зв'язку з тим, що о жодна зі сторін не проінформувала в межах цього строку іншу сторону про припинення дії Кредитного договору (п. 9. 12 Умов та правил надання банківських послуг).

Даний висновок суду спростовується п. 9.6 вищевказаних Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що при відсутності на картрахунку карти грошових коштів в розмірі, достатньому для оплати послуг банку для продовження дії картки і при ненадходженні грошових коштів протягом трьох місяців з моменту закінчення строку дії карти, Банк стягує комісію за обслуговування згідно діючим тарифам. Вказана комісія стягується Банком по закінченню вказаного строку щомісячно. В разі якщо залишок на картрахунку менше розміру комісії, встановленого Тарифами Банку,т о розмір комісії за обслуговування картрахунку встановлюється в розмірі залишку кошів на картрахунку держателя. При нульовому залишку коштів на неактивному картрахунку карти останній закривається.

З цього випливає, що за умовами кредитного договору від 16 серпня 2008 року кредитна картка у зв'язку із невиконанням кредитних зобов'язань повинна бути закрита. Кредитний договір у зв'язку із наведеними обставинами не міг бути автоматично поновлений ще на один рік.

З матеріалів справи слідує, що строк дії карти встановлено на один рік: з 16 серпня 2008 р. по 16 серпня 2009 р., з січня 2009р. до закінчення дії картки відповідачем не сплачувалися місячні платежі за кредитним договором, не вносилися платежі на погашення кредиту і протягом трьох місяців з моменту закінчення строку дії карти, тому картрахунок карти мав бути закритий позивачем у зв'язку із невиконанням кредитних зобов'язань відповідачем.

Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Судом встановлено, що 03 грудня 2009 року відповідачем частково погашена заборгованість за кредитним договором в сумі 2 270 грн. (а.с.4), що свідчить про визнання ним свого боргу та переривання перебігу позовної давності. й перебіг позовної давності розпочався заново.

В подальшому ОСОБА_1 жодних щомісячних платежів не здійснював. Отже, в січні 2010 р. ПАТ «Акцент-Банк» довідався про порушення свого права й мав право реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, і із цього моменту розпочався початок перебігу позовної давності.

Отже, позивач мав можливість звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 за захистом своїх прав потягом трьох років з дня, коли виникло право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання, однак із даною позовною заявою позивач звернувся до суду лише 19 липня 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові, в зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовуПАТ «Акцент-Банк».

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді:

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА

МСП-03680, м. Київ, вул. Солом'янська, 2-А

Справа № 761/30158/15-ц Головуючий в 1 інстанції - Волошин В.О.

№ апеляційного провадження № 22-ц/796/859/2017 Доповідач - Заришняк Г.М.

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, діючої в інтересах ОСОБА_4, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

На підставі ст. 218,317 ЦПК України колегія суддів проголошує вступну та резолютивну частину рішення суду.

Керуючись 303, 307, 309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, діючої в інтересах ОСОБА_4, - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_4 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4 - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: