Справа № 204/7502/17
Провадження № 2/204/2259/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 листопада 2017 року м.Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Нізік О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, треті особи: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

22 листопада 2017 року до суду надійшла вищезазначена позовна заява.

23 листопада 2017р., згідно з реєстром передачі справ, матеріали позовної заяви передані судді Нізік О.В.

Згідно з ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України (1618-15). У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Дана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України, а саме: не у повному обсязі було сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру; у позовній заяві слід уточнити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, та зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, якими обґрунтовуються позовні вимоги та додати їх до позовної заяви. Так, слід зазначити, чи звертався позивач до відповідачів чи відповідних державних органів з приводу зазначених у позові обставин та яку було отримано відповідь чи було прийнято якесь рішення. У позовній заяві необхідно уточнити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги і зазначити докази, що підтверджують кожну обставину. Так, позивачем не зазначено доказів спору між визначеними сторонами, а саме слід зазначити: в чому саме полягає порушення прав позивача та якими відповідачами, якими нормами чинного законодавства обґрунтовується порушення такого права. Також, у позовній заяві не конкретизовано з якого само часу (день, місяць, рік) позивач відраховує відносно себе перебіг строку визначеного законом терміну набувальної давності, у позовній заяві не вказано чи введений будинок в експлуатацію, та коли саме, та на підставі якого документа. У позовній заяві не викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема, позивач не зазначає чи звертався до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або надання у користування вищезазначеної земельної ділянки. Окрім того, до позовної заяви з усуненими недоліками слід додати її та копії всіх документів, що будуть додаватися до неї, відповідно для суду, відповідача та третіх осіб.

Згідно з вимогами ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно, розмір судового збору повинен розраховуватися з ціни позову.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Позивачем у позовній заяві було зазначено ціну позову у розмірі 81283 грн. та сплачено судовий збір у розмірі 814 грн., що вочевидь не відповідає дійсній вартості вказаного в позові спірного майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Аналогічні положення містяться у п. 2 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до яких встановлено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. з наступними змінами і доповненнями, розяснено, що вартість спірного майна визначається за згодою сторін, а при його відсутності по дійсній вартості майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості.

Враховуючи те, що позивачем було зазначено ціну позову вартості спірного майна, що вочевидь не відповідає дійсній вартості вказаного в позові спірного майна, суд на підставі ч. 2 ст. 80 ЦПК України попередньо визначає розмір судового збору у максимальному розмірі, оскільки згідно із ЗУ «Про судовий збір» судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно, що дорівнює 8000грн.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію № 13394987 від 18.08.2017р. на суму 814 грн. про сплату судового збору. Таким чином, беручи до уваги часткову сплату позивачем судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі 814 грн. сума, яку необхідно доплатити становить 7186 грн.

Окрім того, відповідно до п. 13 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Статтею 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Земельний кодекс України статтею 119 встановлює, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст.120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи із вищевикладеного, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання суду документу про доплату судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою (за такими банківськими реквізитами: одержувач УД КСУ у Чечелівському районі м. Дніпра Дніпропетровської обл., р/р 0008, , МФО 805012, банк ГУ ДКСУ в Дніпропетровській області, код платежу 22030101, код ЄДРПОУ суду 02891345, призначення платежу: судовий збір) у сумі 7186 грн. (або доказів на підтвердження звільнення від його сплати), уточнення викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, якими обґрунтовуються позовні вимоги,

та додати їх до позовної заяви та до позовної заяви з усуненими недоліками слід додати її та копії всіх документів, що будуть додаватися до неї, відповідно для суду, відповідача та третіх осіб.

Керуючись ст.ст.119-121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, треті особи: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання права власності залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків три дні з дня отримання ухвали

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду у встановлений строк, заява буде вважатись неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Нізік