Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 квітня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Кондора Р.Ю., Джуга С.Д.

з участю секретаря : Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 лютого 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства КристалБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

23 грудня 2014 року, ПАТ Терра Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Терра Банк ОСОБА_2 звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 у якому зазначило, що 10.12.2013 р. між ПАТ «Терра Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про встановлення овердрафту № PL-39/02, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит на умовах овердрафту з лімітом в межах 50000 грн., терміном до 10.12.2014 р., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 25 % річних. У подальшому термін повернення кредиту продовжений згідно п. 2.3 кредитного договору у звязку з направленням відповідачу повідомлення від 20.11.2014 р. про відмову від продовження строку користування кредиту. Обумовлених кредитним договором зобовязань відповідач не дотримався, зокрема, не повернув кредит у термін, обумовлений договором, та не сплатив нараховані проценти. Станом на 12.12.2014 р. заборгованість відповідача за кредитним договором становить 57288.15 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 50000.00 грн.; проценти нараховані за користування кредитом 1541.1 грн.; прострочені проценти за користування кредитом 4936.54 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів 298.02 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 76.71 грн.; 3 % річних та втрати від інфляції у звязку з несвоєчасною сплатою процентів 305.99 грн.; 25 % та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 129.78 грн.. Просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про встановлення овердрафту № PL-39/02 від 10.12.2013 р. у розмірі на загальну суму 57288.15 грн..

Ухвалою суду від 09 липня 2015 року в якості правонаступника позивача ПАТ «Терра Банк» у даній справі залучено ПАТ «Кристалбанк».

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15.02.2016 року, позовні вимоги ПАТ Кристалбанк, задоволено у цілому на загальну суму в розмірі 57288.15 грн., та вирішено питання розподілу судових витрат.

Заперечуючи рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій ставить вимогу про скасування такого та ухвалення нового судового рішення про відхилення позовних вимог. Мотивує свої вимоги тим, що таке ухвалено в порушення вимог норм матеріального права. Оскільки проходить військову службу та починаючи з 17.03.2014 року в державі розпочата мобілізація особливий період. Та на підставі п. 15 ст. 14 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовцям до закінчення особливого періоду не нараховуються штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязань перед банками, а також проценти. Через те, що строк повернення кредитних коштів не настав, а заборгованості по відсоткам та штрафним санкціям у нього немає, то вимоги банку є безпідставними.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача в особі ОСОБА_3 заперечив, доводи скарги з тих підстав, що відповідач не здійснює виконання своїх обовязків перед банком, що призвело до утворення заборгованості по кредитним платежам.

Відповідач ОСОБА_1 у жодне судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, та заперечень по не розгляду справи за його відсутності не надав суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне розглядати скаргу за його відсутності.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 212 - 214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним рішення є тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й, всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається, рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, а висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам закону ухвалене в справі рішення суду не відповідає. Та через це підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

За правилами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У силу вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. А звідси, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А ч. 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі, і щодо яких у сторін виникає спір.

Протягом судового розгляду, судом першої інстанції встановлено, що, відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, і відповідно до розрахунку наданого позивачем станом на 12 грудня 2014 року його заборгованість перед банком за кредитним договором становить загальну суму в розмірі 57288.15 гривень. Посилання ОСОБА_1 на норму п. 15 ст. 14 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей не знайшло свого підтвердження, через те, що відсутні докази того, що такий мобілізований для проходження військової служби, є учасником бойових дій та при цьому отримав відповідне посвідчення.

Однак, з висновком суду першої інстанції в частині відмови у застосуванні положень п. 15 ст. 14 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, колегія суддів не може погодитись з наступних мотивів.

Доведеною є та обставина, що 10.12.2013 року між ПАТ «Терра Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір про встановлення овердрафту № PL-39/02, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит на умовах овердрафту з лімітом в розмірі 50000.00 грн. на строк кредитування до 10.12.2014 року, зі сплатою 25 % річних за користування кредитом. Відповідно до пункту 2.3.1 Кредитного договору період кредитування продовжується на наступні 12 календарних місяців, на умовах, визначених цим договором у разі, якщо банк не направить позичальнику письмове повідомлення про відмову від продовження строку (періоду) кредитування за пять робочих днів до дати остаточного повернення кредитних коштів. Згідно пункту 2.3.2 сторони з укладенням цього договору, відповідно до ст. 212 ЦК України дійшли згоди, що у разі настання обставин, зазначених у пункті 2.3.1 цього договору, датою остаточного повернення кредиту є 10 грудня 2015 року. У пункті 2.3.3 Кредитного договору, сторони обумовили між собою, що у випадку направлення банком позичальнику повідомлення про відмову в продовженні строку (періоду) кредитування датою остаточного повернення кредитних коштів є 10.12.2014 року, а.с. 3-8.

Та 20.11.2014 року банком було направлено ОСОБА_1 письмове повідомлення про відмову від продовження строку користування кредитом, а.с. 27, 28.

Через невиконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором про встановлення овердрафту № PL-39/02 від 10.12.2013 року в останнього перед Банком виникла станом на 12 грудня 2014 року заборгованість на загальну суму в розмірі 57288.15 гривень, що доводиться розрахунком, а.с. 26.

Разом із тим, ОСОБА_1 проходить військову службу в Управлінні СБ України в Закарпатській області з 30 липня 1998 року, що доводиться довідкою Управління СБУ в Закарпатській області від 11.03.2015 р. № 58/11-292, а.с. 53.

Відповідно до Указу Президента України Про часткову мобілізацію від 17 березня 2014 року N 303/2014 (затверджено Законом України від 17 березня 2014 року N 1126-VII) оголошено часткову мобілізацію, яка проводиться протягом 45 діб. А голові Служби безпеки України, який має у своєму підпорядкуванні військові формування України, перевести підпорядковані військові формування України на організацію та штати воєнного часу.

У ст. 1 Закону України Про оборону України від 06.12.1991р. № 1932-ХІІ наведено визначення основних термінів, які вживаються у такому значенні:

особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;

військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових зєднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Підпунктом 1 п. 1 ст. 3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991, № 2011-XII передбачено, що дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), які проходять військову службу на території України, та членів їх сімей.

Як передбачено п. 15 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991, № 2011-XII, військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

ОСОБА_4 банку України від 08.05.2014 № 18-112/22289 Щодо необхідності вжиття заходів із захисту фінансових інтересів військовослужбовців у звязку з обслуговуванням кредитів було рекомендовано банкам України розглянути можливість перегляду умов сплати (реструктуризації) зобовязань за кредитними договорами із зазначеними особами, зокрема, щодо звільнення від штрафних санкцій, надання відстрочок у погашенні основного боргу та сплаті відсотків тощо. Запропоновано банкам України розглянути питання про розроблення програм сприяння у погашенні основного боргу та сплаті відсотків, та/або не нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне виконання боргових зобовязань військовозобовязаними, яких призвано на військову службу до Збройних Сил України.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 долучив світлокопію довідки Управління СБУ в Закарпатській області від 10.08.2016 р. № 58/11-327, якою стверджується та обставина, що ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції в м. Краматорськ, Донецької області з 29.02.2016 року, а.с. 137.

ОСОБА_1 має службове посвідчення, що дійсне до 31.12.2019 року, яке видано Управління СБУ в Закарпатській області, а.с. 134.

А відповідно до посвідчення серії УБД № 138246 від 02.06.2016 року, виданого Службою безпеки України, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, а.с. 135.

Аналізуючи зазначені законодавчі акти у їх сукупності, колегія суддів дійшла до думки, що, починаючи з 17 березня 2014 року (початок особливого періоду), ОСОБА_1 як військовослужбовець Служби безпеки України, має право на застосування стосовно нього наслідків п. 15 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991, № 2011-XII, щодо не нарахування йому за кредитним договором по встановленню овердрафту за № PL-39/02 від 10 грудня 2013 року - штрафних санкцій, пені за невиконання зобовязань перед банком, а також процентів за користування кредитом.

Так, пунктами 5.3, 5.4 і 5.5 Кредитного договору про встановлення овердрафту № PL-39/02 від 10.12.2013 року встановлено, що за непогашення та/або несвоєчасне погашення суми овердрафту та/або процентів банк має право стягувати пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу до моменту фактичної сплати, у розмірі подвійної облікової ставки ОСОБА_4 банку України, що діє у період прострочення. У випадку прострочення позичальником виконання зобовязання по поверненню банку суми заборгованості за цим договором він зобовязаний відповідно до ст. 625 ЦК України сплатити суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу. У випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним овердрафту (його частини) або виконання не в повному обсязі платежів по погашенню нарахованих процентів, банк має право стягувати з позичальника проценти в розмірі 25 % річних від простроченої суми згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в порядку обчислення та сплати пені відповідно до п. 3.11 цього договору (додатково до процентів).

У звязку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором належним чином станом на 12 грудня 2014 року його заборгованість перед Банком за кредитним договором становить 57288.15 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 50000.00 грн.; проценти нараховані за користування кредитом 1541.1 грн.; прострочені проценти за користування кредитом 4936.54 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів 298.02 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 76.71 грн.; 3 % річних та втрати від інфляції у звязку з несвоєчасною сплатою процентів 305.99 грн.; 25 % та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 129.78 грн..

Проте, починаючи з 17 березня 2014 року Банк не вправі був нараховувати ОСОБА_1 за Кредитним договором по встановленню овердрафту № PL-39/02 від 10.12.2013 року - проценти за користування кредитом; пеню як за несвоєчасну сплату процентів, так і за несвоєчасне погашення кредиту; 3 % річних та втрати від інфляції у звязку з несвоєчасною сплатою процентів і 25 % та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту.

Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором по встановленню овердрафту № PL-39/02 від 10.12.2013 року станом на 12.12.2014 року, Банком нараховано проценти за користування кредитом за період з 31.12.2013 року по 10.12.2014 року, що становить суму в розмірі 6477,64 грн., а.с. 26.

Однак, таке нарахування Банк мав здійснити лише по 16 березня 2014 року. А звідси, проценти за користування кредитом за період з 31.12.2013 року по 16.03.2014 року, будуть становити суму в розмірі 2487,49 грн. /564,9+681,17+731,02+510,40(з 01.03.по16.03.14р.)/, а.с. 26.

Позаяк нарахування пені за несвоєчасну сплату процентів, і за несвоєчасне погашення кредиту; 3 % річних та втрати від інфляції у звязку з несвоєчасною сплатою процентів і 25 % та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, було здійснено Банком за період з 16.07.2014 року по 12.12.2014 року, що мало місце після 17.03.2017 року, то такі не підлягають стягненню із ОСОБА_1.

За наведених обставин, з ОСОБА_1 на користь Банку підлягає стягненню загальна сума в розмірі 52487,49 грн., яка складається із 50000.00 грн. тіла кредиту, та 2487,49 грн. нарахованих прострочених процентів. Сума заборгованості 52487,49 грн. підлягає достроковому стягненню, так-як Банк відмовився продовжувати строк користування кредитними коштами на наступний термін. Про, що 20.11.2014 року Банком було направлено ОСОБА_1 письмове повідомлення про відмову від продовження строку користування кредитом, а.с. 27, 28.

За загальними нормами статей 526, 527 і 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, позовні вимоги Банку є підставними тільки в частині стягнення суми у розмірі 52487,49 грн., що є підставою для часткового задоволення позову.

Зважуючи на встановлені обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід змінити в частині вимог про стягнення заборгованості по частині нарахованих прострочених процентах; пені за несвоєчасну сплату процентів, і за несвоєчасне погашення кредиту; 3 % річних та втрати від інфляції у звязку з несвоєчасною сплатою процентів і 25 % та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, та ухвалити в звязку із цим нове рішення про часткове задоволення позову. Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На час звернення з позовом у суд (23.12.2014р.) ПАТ Терра Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Терра Банк ОСОБА_2, було звільнено від сплати судового збору в розмірі 572,88 грн., згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір.

Позовні вимоги задоволено частково на суму 52487,49 грн., то судовий збір із даної суми становить 524,87 грн., який підлягає стягненню з ОСОБА_1.

Подаючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 630,17 грн.. Оскільки, апеляційну скаргу задоволено частково то до стягнення із ОСОБА_1 на користь держави підлягає ще сума у розмірі 472,05 грн., судового збору (524,87 грн. + 577,35 грн. /524,87 х 110%/ - 630,17 грн.).

Оскільки, позов задоволено частково: 57288,15 грн. 52487,49 грн. = 4800,66 грн., то із заявленої суми 4800,66 грн., яка не доведена позивачем не сплачено судовий збір. На час апеляційного розгляду, ПАТ Терра Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Терра Банк ОСОБА_2, правонаступником якого є ПАТ КристалБанк, останній не звільнений від сплати судового збору. А тому, з ПАТ КристалБанк підлягає стягненню на користь держави судовий збір від суми 4800,66 грн. у розмірі 260,20 грн., що становить не менше 0,2 відсотка розміру мінімальної заробітної плати (1301 грн. х 0,2%).

А звідси, на підставі вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь держави з ОСОБА_1 підлягає достягненню сума 472,05 грн., судового збору, а з ПАТ КристалБанк підлягає стягненню сума 260,20 грн., судового збору.

Зважуючи на викладене та керуючись статтями 10, 60, 212, 307, 309, 314, 316, 317 і 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

р і ш и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, задоволити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 лютого 2016 року, змінити, ухваливши нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства КристалБанк, задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства КристалБанк заборгованість за кредитним договором про встановлення овердрафту № PL-39/02 від 10 грудня 2013 року в розмірі 52487 (пятдесят сім тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 49 копійок, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 50000 гривень, та прострочені проценти нараховані за користування кредитом 2487,49 гривень.

У задоволенні вимоги про стягнення нарахованих процентів та частини прострочених процентів нарахованих за користування кредитом; пені за несвоєчасне погашення кредиту; пені за несвоєчасну сплату процентів; 3 % річних та втрати від інфляції у звязку з несвоєчасною сплатою процентів; 25 % та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у сумі 472,05 гривні, судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства КристалБанк на користь держави судові витрати у сумі 260,20 гривень, судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : ______________________

Судді : ______________________

______________________