Справа № 462/1941/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

з участю захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прушиньскі-Україна» до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди

в с т а н о в и в :

Позивач в травні 2017р. звернувся у суд з позовом про стягнення з відповідача 108723грн. майнової шкоди.Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.08.2008р. між ТОВ «Прушиньскі- Україна» та ДП Львівське спеціалізоване управління «Стальконструкція» №137 ВАТ «Центростальконструкція» було укладено договір №0708/08 про поставку товару.Для забезпечення виконання даного договору 17.12.2008р. було укладено договори застави №1, №2 та №3, за якими ДП Львівське спеціалізоване управління «Стальконструкція» №137 ВАТ «Центростальконструкція» надало у заставу ТОВ «Прушиньскі-Україна» рухоме майно на загальну оціночну вартість 129 423 грн.Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.09.2010р. позов ТОВ «Прушиньскі-Україна» задоволено та стягнуто з ДП Львівське спеціалізоване управління «Стальконструкція» №137 ВАТ «Центростальконструкція» 1027062,82грн.заборгованості по договору №0708/08, 10270,63 грн. - державного мита та 236,00 грн. - витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. 05.12.2011р. головним державним виконавцем Амбризом Р.А. було відкрито виконавче провадження про стягнення з ДП Львівське спеціалізоване управління «Стальконструкція» №137 ВАТ «Центростальконструкція» на користь ТОВ «Прушиньскі-Україна» 1037569,45 грн.03.10.2013р. начальник ДП Львівське спеціалізоване управління «Стальконструкція» №137 ВАТ «Центростальконструкція» ОСОБА_2 надіслав у Залізничний ВДВС ГУЮ у Львівській області лист №139 у відповідь на вимогу надати для опису майно перелічене у Договорах застави №1, №2, №3, в якому зазначив, що рухоме майно, надане у заставу ТОВ «Прушиньскі-Україна» було передано працівникам підприємства в рахунок невиплаченої заборгованості по заробітній платі, однак ТОВ «Прушиньскі-Україна» не надавало згоди на відчуження заставленого майна.22.07.2014р. було порушено провадження у справі №914/2438/14 про банкрутство Дочірнього підприємства "Львівське спеціалізоване управління "Стальконструкція" № 137" ВАТ "Центростальконструкція". Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.09.2015р. по даній справі затверджено їх вимоги на суму 1038787,45 грн., в тому числі 129423 грн. вимог забезпечених заставою.Згідно з Актом інвентаризації цінностей ДП Львівське спеціалізоване управління «Стальконструкція» №137 ВАТ «Центростальконструкція» від 10.11.2014р. в наявності у них значиться наступне рухоме майно передане позивачу у заставу: ренген апарат «Міра» - 2 шт.; копіювальний апарат «Рікон»; холодильник «Мінськ» - 1 шт.; пістолет монтажний - 40 шт.; КТП-160; регулятор зварювального струму - 40 шт. та мотопомпа.Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 29.09.2015р. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. із позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності. ОСОБА_2 було звільнено від відбування призначеного судом покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р. Даним вироком суду від 29.09.2015р. було встановлено, що відповідач, будучи начальником управління ДП ЛСУ «Стальконструкція» №137 ВАТ «Центростальконструкція», маючи умисел на розтрату заставленого майна, всупереч договорам застави та Закону України «Про заставу» незаконно передав заставлене майно в рахунок невиплаченої заборгованості по заробітній платі. Відтак, ОСОБА_2 здійснив умисну розтрату заставного майна, яке йому було ввірене, на загальну суму 108723 грн., яка і підлягає стягненню.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та доповнив, що відповідач по даний час так і не відшкодував завдану ним матеріальну шкоду у розмірі 108723 грн., а тому просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та зазначив, що кримінальне провадження щодо нього, як керівника юридичної особи, було зареєстроване не із-за невиконання зобов'язання перед позивачем, а у зв'язку з розтратою заставленого майна, яке йому було ввірене. Зазначив, що перелічене у договорах застави майна №1, №2, №3 від 17.12.2008р. рухоме майно було ним передано працівникам ДП ЛСУ «Стальконструкція» №137 в рахунок невиплаченої заборгованості по заробітній платі.Крім того, Залізничний районний суд м.Львова, виносячи щодо нього вирок 29.09.2015р., прийшов до вірного висновку про відмовуу задоволенні цивільного позову ТОВ «Прушиньскі-Україна» до нього про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 108723 грн. Також, зазначив, що позивач в порушення вимог ст.267 ЦПК України звернувся до суду з даним позовом, пропустивши строк позовної давності на момент подачі позовної заяви. Просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, думку захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінальної справи №462/2382/15-к , суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Як встановлено судом, 07.08.2008р. між ТОВ «Прушиньскі- Україна» та ДП Львівське спеціалізоване управління «Стальконструкція» №137 ВАТ «Центростальконструкція» було укладено договір №0708/08 /а.с.5-7/.Для забезпечення виконання даного договору 17.12.2008р. було укладено договори застави №1, №2 та №3, за якими ДП Львівське спеціалізоване управління «Стальконструкція» №137 ВАТ «Центростальконструкція» надало у заставу ТОВ «Прушиньскі-Україна» рухоме майно на загальну оціночну вартість 129 423 грн./а.с.9-13, 14-17, 19-23/.

Також встановлено, що рішенням Господарського суду Львівської області від 09.09.2010р. задоволено позов ТОВ «Прушиньскі-Україна» та стягнуто з Дочірного підприємства «Львівське спеціалізоване управління «Стальконструкція» №137» ВАТ «Центростальконструкція» 1027062,82грн. - боргу, 10270,63 грн. - державного мита та 236,00 грн. - витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, на виконання якого Господарським судом Львівської області було винесено Наказ №9/96 (2010) від 28.09.2010р. /а.с.28/.

Постановою головного державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ Амбриза Р.А. відкрито виконавче провадження №30203241 від 05.12.2011р. по виконанню наказу №9/96 (2010) від 28.09.2010р., виданому 28.09.2010р. Господарським судом Львівської області.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.07.2017р. затверджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат ліквідатору арбітражному керуючому Липському С.І., свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1066 від 12.06.2013 р. за період з 06.11.2014р. до 31.03.2016р. на суму 94 805,28 грн., з них: 88 219,28 грн. грошова винагорода арбітражного керуючого, 6 586,00 грн. - витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням повноважень ліквідатора ДП «Львівське спеціалізоване управління «Стальконструкція» №137» ВАТ «Центростальконструкція»; звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута підприємства Львівське спеціалізоване управління «Стальконструкція» №137» ВАТ «Центростальконструкція» затверджено; вимоги Львівського міського центру зайнятості на суму 19 698,72 грн., відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Львові на суму 2 031 283,50 грн., Залізничної об'єднаної ДПІ Головного управління ДФС у Львівській області на суму 3524775,67 грн., Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на суму 1 560 840,17 грн., Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» на суму 389509,42 грн., Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на суму 10651,84 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «Прушинські-Україна» на суму 1008334,89 грн., Львівської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на суму 3918,83 грн., вимоги зі сплати судового збору перед Державним бюджетом України на суму 14523,05 грн., вимоги із заробітної плати на суму 555442,98 грн. вважати погашеними; вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону № 4212-VI від 22.12.2011р. строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню, Дочірнє підприємство Львівське спеціалізоване управління «Стальконструкція №137» Відкритого акціонерного товариства «Центростальконструкція» ліквідовано; провадження у справі про банкрутство підприємства ДП «Львівське спеціалізоване управління «Стальконструкція» №137» ВАТ «Центростальконструкція» ЛСУ «Стальконструкція» №137» ВАТ «Центростальконструкція» припинено; ліквідатору виконувати свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про припинення юридичної особи банкрута.

Таким чином, ДП ЛСУ «Стальконструкція» №137 ВАТ «Центростальконструкція» за рішенням Господарського суду Львівської області від 09.09.2010р. не сплатило ТОВ «Прушиньскі-Україна» борг у розмірі 1027062,82 грн.

Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 29.09.2015р. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. із позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності строком на один рік. Звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного судом покарання на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності на підставі п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року. В задоволенні цивільного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Прушинські-Україна» до ОСОБА_2 про стягнення 108723 грн. майнової шкоди відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23.06.2016р. вирок Залізничного районного суду м.Львова від 29.09.2015р. відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.388 КК України в частині цивільного позову скасовано та скеровано матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.388 КК України для проведення судового розгляду Залізничному районному суду м.Львова в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із змісту вказаного вироку, судом встановлено, що ОСОБА_2,будучи начальником управління ДП ЛСУ «Стальконструкція» №137 ВАТ «Центростальконструкція», маючи умисел на розтрату заставленого майна, всупереч вказаним договорам застави та Закону України «Про заставу», зокрема, ч.2 ст.17 Закону, згідно якої заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, без згоди заставодержателя в особі ТОВ «Прушиньскі-Україна», у період часу з 17.12.2008 року по 03.10.2013 року незаконно передав вказане у договорах застави №1, №2, №3 заставлене майно, яке знаходилось за адресою розташування ДП ЛСУ «Стальконструкція» №137 ВАТ «Центростальконструкція» по вул. Конюшинна, 5 у м.Львові працівникам цього підприємства в рахунок невиплаченої заборгованості по заробітній платі, а саме: нівелір HiltiPr. в кількості 1 шт., агрегат фарбувальний 7000Н в кількості 3 шт., драбину алюмінієву трьохсекційну в кількості 3 шт., домкрат гідравлічний в кількості 3 шт., вагон-будинок в кількості 1 шт., верстат стрічково-відрізний «Мить 1-03» в кількості 1 шт., вібратор глибинний UB01 в кількості 1 шт., відбійний молоток BOSH GSH-16 в кількості 2 шт., газоріжучий апарат з трьома направляючими Zis 11-48, 1989 р. випуску в кількості 1 шт., установку УРАЗ-16 в кількості 1 шт., відбійний молоток GBH 11 DE в кількості 1 шт., відбійний молоток SDS-max в кількості 1 шт., газоріжучий апарат з напругою «Смена- 2М» в кількості 1 шт., шуруповерт НЭ3605Э в кількості 3 шт., нівелір 2 Т30М-П в кількості 8 шт., нівелір Н-05 в кількості 6 шт., теодоліт 3Т5КП в кількості 5 шт., компресор СО-7Б в кількості 6 шт., компресор ГС101 в кількості 1 шт., концентратор Псков-25 в кількості 1 шт., концентратор Псков-28 в кількості 1 шт., кисневий балон в кількості 120 шт., станок вертикально-свердлильний 2Н125 в кількості 1 шт., гвинт стяжний в кількості 60 шт., станок токарний ИТ-1М в кількості 2 шт., електродриль Bosch GBM 32-4 в кількості 1 шт., зварювальний апарат ТДМ-317, агрегат фарбувальний в кількості 2 шт., бурову установку в кількості 1 шт., автопідйомник в кількості 1 шт., блочний контейнер в кількості 2 шт., витяжну установку інв..№2391 в кількості 2 шт., газорізку 2 метри в кількості 1 шт., гайковерт Bosh в кількості 1 шт., гайковерт «Маніта» в кількості 1 шт., газовий балон в кількості 8 шт., апарат для зварювальних робіт інв.№136 в кількості 1 шт., зварювальний пів/апарат в кількості 3 шт., трансформатор зварювальний СТЦ 250 в кількості 2 шт., пістолет трамбувальний Г-10 в кількості 2 шт., прес ручний в кількості 1 шт., ключ монтажний 36 мм в кількості 166 штук, ключ монтажний 30 мм в кількості 52 штук, ключ монтажний 27 мм в кількості 480 штук, ключ монтажний 22 мм в кількості 760 штук, станок для рубки кутника в кількості 1 шт., таль для підняття вантажу в кількості 1 шт., точило шліфувальне інв.№413 в кількості 1 шт., точило шліфувальне інв.№409 в кількості 1 шт., трансформатор зварювальний в кількості 5 шт., таль для підняття вантажу в кількості 4 шт., комп'ютер Atlon в кількості 1 шт., комп'ютер IntelCeleron в кількості 1 шт., комп'ютер IntelCore 2 в кількості 1 шт., комп'ютер IntelCeleron 1100 в кількості 1 шт., комп'ютер Celeron С633 в кількості 2 шт., комп'ютер IntelCeleron (420) в кількості 3 шт., монітор LG Flatron L1753S в кількості 4 шт., принтер Epson LX 1170 в кількості 1 шт., принтер Minolta PP1350 WW в кількості 1 шт., принтер Canon LBP 1120 в кількості 2 шт., принтер Canon LBP 800 в кількості 1 шт., телевізор Samsung в кількості 1 шт., холодильник «Мінськ» в кількості 2 шт. Відтак, ОСОБА_2 здійснив умисну розтрату заставного майна, яке йому було ввірене, на загальну суму 108723 грн.

Також, у вироку суду встановлено, що ОСОБА_2визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вирок у кримінальній справі має преюдиційне значення.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов'язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду.

Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв'язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

Зазначений правовий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року № 6-168цс13, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ДП ЛСУ «Стальконструкція» №137 ВАТ «Центростальконструкція» ліквідовано, а відповідач як начальник управління такого здійснив умисну розтрату заставного майна, яке йому було ввірене, на загальну суму 108723 грн., то суд приходить до висновку, що зОСОБА_2 на користь «Прушиньскі-Україна» необхідно стягнути 108723 грн. майнової шкоди.

В порядку ст.88 ч.3 ЦПК України з ОСОБА_2 в користь держави слід стягнути 1600 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути зОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прушиньскі-Україна» 108 723 /сто вісім тисяч сімсот двадцять три/ грн. майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1600 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: