АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6788/17 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права особистої власності на майно,-

встановив:

20.07.2015 року ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, предметом розгляду якого, крім іншого визначеного позивачем нерухомого майна, є стягнення з ОСОБА_4 на її користь 1/2 частини вартості проданої квартири у Словаччині АДРЕСА_1 у сумі 10500 доларів США, еквівалентних 267487 грн.

ОСОБА_4 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_3, у якому просив встановити юридичний факт придбання квартири за адресою: АДРЕСА_2 за рахунок коштів, які є його особистою приватною власністю, визнати за ним право особистої приватної власності на вказану квартиру.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково та відмовлено у задоволені зустрічних позовних вимог ОСОБА_4

Суд вирішив: визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1/2 частину вартості проданої квартири у Словаччині АДРЕСА_4 у сумі 10500 доларів США, еквівалентних 267,487 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині розподілу майна: золотих монет, марок, орденів, медалей, побутової техніки та меблів суд вирішив відмовити.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19.04.2016 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року змінено, а саме: скасовано в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1/2 частини вартості проданої квартири у Словаччині АДРЕСА_4 у сумі 10 500 доларів США, еквівалентних 267 487 та відмовлено в задоволенні вказаної частини позовних вимог. В іншій частині вказане рішення апеляційний суд вирішив залишити без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.09.2017 року касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задоволені частково, рішення Апеляційного суду Харківської області від 14.07.2016 року в частині вимог про стягнення 1/2 частини вартості квартири скасовано, справу в цій частині направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. В іншій частині рішення Апеляційного суду Харківської області від 14.07.2016 року залишено без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2017 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

05.12.2017 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_5, що належить відповідачу на праві власності. В обґрунтування заяви посилається на те, що позовними вимогами ОСОБА_3 є стягнення ? частини вартості спірної квартири, яка була продана відповідачем без згоди позивача, а отже, оскільки ці вимоги майнового характеру, то невжиття заходів забезпечення позову можуть у майбутньому, у разі їх задоволення, ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі відчуження відповідачем належного йому майна.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши викладені в заяві доводи, судова колегія вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2015 року, постановленою за заявою ОСОБА_3, вирішувалося питання про забезпечення позову стосовно накладення арешту на АДРЕСА_6 (том 1 а.с. 35).

Згідно наявних в матеріалах справи даних та заяви позивача про забезпечення позову, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2106 року позов в частині визнання обєктом спільної сумісної власності подружжя квартири АДРЕСА_7 та визнання права власності на ? частину цієї квартири, було виділено з матеріалів справи, що переглядається судом апеляційної інстанції, в окреме провадження.

Кулініч О,О., разом з заявою про забезпечення позову, надана посвідчена копія ухвали Київського районного суду м. Харкова від 22 березня 2017 року про скасування вжитих ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2015 року заходів забезпечення позову у справі № 640/6280/16-ц.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №10456578 від 21.11.2017 року, відповідачу - ОСОБА_5Є на праві власності належить однокімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_8.

Відповідно до ч.3 ст.151, п.7 ч.1 ст.301 ЦПК України та роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року „ Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заходи забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи.

Отже, заходи забезпечення позову мають дію, обмежену у часі та існують на період розгляду справи в суді, його вирішенню та виконанню у разі задоволення позову.

Відповідно до ст.152 ЦПК України, позов забезпечується зокрема забороною вчиняти певні дії.

Судова колегія приходить до висновку, що вид забезпечення позову, який просить вжити ОСОБА_3, відповідно до ч. 3 ст. 153 ЦПК України є співмірним із позовними вимогами, оскільки забезпечує можливість реального виконання рішення у разі задоволення позовних вимог і усуває можливість створення відповідачем та іншими особами на час вирішення спору ускладнень у захисті порушених прав позивача.

За будь-яких обставин, які не були враховані сторонами, чи з незалежних від волі сторін не доведені до відома апеляційного суду при вирішенні питання, але мають значення для забезпечення вирішення справи по суті і виконання рішення, сторони мають право звернутися до суду, згідно ст. 154 ЦПК України, з заявою про заміну способу забезпечення позову чи їх скасування.

Керуючись ст. ст. 2,4, 151-153, 301, 304, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_9, зареєстрованої на праві власності на імя ОСОБА_4.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: І.О. Бровченко

ОСОБА_2