Справа № 152/396/14-ц Провадження № 88-ц/772/2/2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07 квітня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Медвецького С.К.,

суддів: Іващука В.А., Марчук В.С.

з участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Вінницької області від 29 серпня 2014 року у зв?язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Сад Поділля» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановила:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Сад Поділля» (далі - ПАТ «Сад Поділля») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 червня 2011 року між сільськогосподарським відкритим акціонерним товариством «Сад Поділля» (далі - СГ ВАТ «Сад Поділля»), правонаступником якого є ПАТ «Сад Поділля», та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого СГ ВАТ «Сад Поділля» продало, а відповідач за 29 172 грн. купила 442 дерева яблунь, що знаходяться на належній ОСОБА_1 на праві власності земельній ділянці.

За актом приймання-передачі ОСОБА_1 прийняла у користування вказані дерева та сплатила за них 7 293 грн., а решту суми відповідач зобов?язалася сплачувати по 7 293 грн. щорічно до 1 грудня 2013 року.

Проте відповідач взятих на себе зобов?язань не виконала у строки встановлені договором, кошти не сплатила, у зв?язку з чим виникла заборгованість в сумі 14 586 грн. та 8 175 грн. штрафу, нарахованого на підставі п. 5.3 договору, а всього на суму 22 761 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 травня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 29 серпня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано й ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сад Поділля» заборгованість за договором купівлі-продажу від 18 червня 2011 року в сумі 22 761 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Апеляційного суду Вінницької області від 29 серпня 2014 року скасовано, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 3 червня 2015 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року скасовано, рішення Апеляційного суду Вінницької області від 29 серпня 2014 року залишено в силі.

У лютому 2017 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд рішення Апеляційного суду Вінницької області від 29 серпня 2014 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що ухвалюючи рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що відповідач не виконала умови укладеного між сторонами договору від 18 червня 2011 року, відповідно до якого зобов?язана була сплатити позивачу визначену грошову суму за купівлю яблунь, які розташовані на її земельній ділянці, вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу не заявляла. Разом з тим, заявник вважає, що вказане судове рішення підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки підставою для стягнення з неї на користь ПАТ «Сад Поділля» заборгованості був договір купівлі-продажу від 18 червня 2011 року, укладений між сторонами, який рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 16 січня 2017 року визнано недійсним та стягнуто з ПАТ «Сад Полілля» на її користь грошові кошти в розмірі 7 293 грн., сплачені нею на виконання недійсного договору.

Оскільки вказаний договір визнано недійсним з моменту його вчинення, заявник стверджує, що відсутні підстави для покладення на неї відповідальності за невиконання договірних зобов?язань перед ПАТ «Сад Поділля» за договором, а тому просить рішення Апеляційного суду Вінницької області від 29 серпня 2014 року скасувати за нововиявленими обставинами, апеляційну скаргу ПАТ «Сад Поділля» відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв?язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення у зв?язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення, що підлягає перегляду, встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане (ч. 2 ст. 361 ЦПК).

Відповідно до роз?яснень, що містяться в пунктах 3-6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв?язку з нововиявленими обставинами» (далі Пленум) нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов?язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об?єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома всім особам, які брали участь у справі.

Суд має право скасувати судове рішення у зв?язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов?язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред?явлення нової вимоги.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (пункт 7 Пленуму).

Відповідно до пункту 9 Пленуму скасування судового рішення (пункт 3 частини другої статті 361 ЦПК) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Підставою скасування судового рішення може бути лише ухвалене судом судове рішення, а не рішення третейського суду або іншого державного органу.

Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв?язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв?язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінились після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалась особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені судом при дослідженні доказів.

Зі змісту заяви про перегляд рішення суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами слідує, що нововиявленою обставиною заявник зазначає наявність судового рішення від 16 січня 2017 року, за яким договір купівлі-продажу багаторічних насаджень яблунь у кількості 442 шт., укладений 18 червня 2011 року між ОСОБА_1 та сільськогосподарським акціонерним товариством «Сад Поділля», правонаступником якого є ПАТ «Сад Поділля», визнано недійсним.

Стягнуто з ПАТ «Сад Полілля» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 7 293 грн., сплачені нею на виконання недійсного договору.

Зі змісту зазначеного рішення слідує, що підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу дерев є невідповідність договору нормам ч. 2 ст. 79 ЗК та ч. 3 ст. 373 ЦК України, оскільки набувши право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 стала і власником багаторічних насаджень на ній.

Отже, на момент укладення договору купівлі-продажу від 18 червня 2011 року спірні яблуні, розміщенні на земельній ділянці ОСОБА_1 були її власністю і ПАТ «Сад Поділля» не вправі було здійснювати будь-які угоди щодо цих насаджень, у тому числі продавати їх, оскільки підприємство не мало повноважень власника щодо розпоряджання спірним майном.

Дані обставини були підставою для перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

У рішенні Апеляційного суду Вінницької області від 29 серпня 2014 року, яке заявник просить скасувати за нововиявленими обставинами, за результатами перегляду рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 травня 2014 року, суд апеляційної інстанції виходив із того, що товариство звернулось із позовом про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, вимоги щодо визнання недійсним цього договру сторонами не заявлялись, тому при вирішенні справи по суті суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог. Тобто спірний договір купівлі-продажу яблунь колегія суддів вважала дійсним.

Отже, у рішенні від 6 травня 2014 року суд першої інстанції дійшов висновку, що ПАТ «Сад Поділля» не вправі було здійснювати будь-які угоди щодо дерев яблунь, у тому числі продавати їх, оскільки підприємство не мало повноважень власника щодо розпоряджання спірним майном, а відтак спірний договір суперечить вимогам закону. У рішенні від 29 серпня 2014 року апеляційний суд дійшов висновку, що договір купівлі продажу яблунь від 18 червня 2011 року повинен виконуватись, так як є дійсним. У рішенні від 16 січня 2017 року апеляційний суд вважав договір купівлі продажу яблунь від 18 червня 2011 року недійсним.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що рішення Апеляційного суду від 16 січня 2017 року ухвалене у справі № 152/907/13-ц, а також та обставина, що договір купівлі-продажу від 18 червня 2011 року визнаний недійсним не є нововиявленими обставинами, оскільки дані обставини (дійсність договору купівлі-продажу яблунь) були предметом розгляду у судах першої та апеляційної інстанції.

Таким чином, різні висновки суду з приводу одних і тих же правовідносин не є нововиявленою обставиною у розумінні статті 361 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Вінницької області від 29 серпня 2014 року у зв?язку з нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає, оскільки обставини зазначені нею у заяві не є нововиявленими.

Керуючись ст.ст.361, 363, 365 ЦПК України

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Вінницької області від 29 серпня 2014 року у зв?язку з нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Підпис С.К. Медвецький

Судді: Підпис В.А. Іващук

ОСОБА_2 Марчук

Згідно з оригіналом

Головуючий С.К. Медвецький