Справа № 364/737/17 Головуючий у І інстанції Моргун Г. Л.
Провадження № 22-ц/780/5419/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 14.12.2017
УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Володарського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 16 вересня 2010 року між ОСОБА_2 та банком укладено кредитний договір № б/н, за яким відповідачка отримала кредит в розмірі 300 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Вказує, що відповідачка порушує умови договору та не проводить в установлений термін оплату, через що станом на 22 червня 2017 року загальна заборгованість відповідачки перед банком становить 37 337, 50 грн.

Заочним рішенням Володарського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне зясування судом усіх обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема не було надано доказів факту ознайомлення відповідачки з усіма істотними умовами укладеного договору, крім того банк на вимогу суду не надав оригінали кредитної справи, що позбавило суд належним чином дослідити та перевірити вимоги позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 вересня 2010 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ « ПриватБанк» укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 300 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідачка зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених вказаним договором.

Проте, позивач вважає, що відповідачка належним чином не виконала умов кредитного договору, внаслідок чого за нею рахується заборгованість у розмірі 37 337,50 грн.

Для перевірки обставин, на які посилався позивач, суд ухвалою від 08 вересня 2017 року зобовязав позивача надати для огляду в судовому засіданні оригінали документів кредитної справи ОСОБА_2 (а.с.54-55), однак представником банку суду цих документів не було надано.

Представник банку додав фотокопію анкети-заяви ОСОБА_2 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Так, в заяві міститься розділ про те, що заявник просить надати йому перераховані нижче послуги: платіжна картка кредитка «Універсальна», зарплатна картка, картка Gold, пенсійна картка, ощадкнижка (депозит) дебетна особова картка, ідентифікація з паспортом. Заявник мав обрати банківську послугу, проставивши навпроти обраної послуги відмітку. Однак такої відмітки анкета-заява не містить.

Також анкета-заява містить строку, в якій заявник мав вказати бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна»/ Gold. Ця строка також не є заповненою. Крім того, анкета-заява не містить жодних даних про те, що відповідачка отримала будь-яку картку, а також строк її дії.

Також позивач надав суду витяги із тарифів та Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.10). При цьому, копії тарифів та Умов і Правил надання банківських послуг не містять підпису відповідачки.

Відповідно до ст.27 ч.2 ЦПК України кожна сторона зобовязана надати суду всі наявні докази для підтвердження своїх позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення Кредитного договору) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитонадавач зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема: орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі відповідачці кредитної картки, не надано належних доказів укладення та виконання договору між сторонами, зарахування коштів на кредитну картку позичальника, видачу коштів готівкою тощо.

Такі висновки узгоджуються із правовими позиціями, які містяться у Постановах Верховного Суду України у справах №№ 6-240цс14, 6-16цс15 та 6-2320цс16, та які є обовязковими для застосування судами України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив усі обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту укладення кредитного договору, крім того банком не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом та пені, та ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що між сторонами було досягнуто усіх істотних умов кредитного договору, згоду на які дала відповідачка, а також про те, що укладений між сторонами договір є договором приєднання та не потребує окремого підпису позичальника, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах Закону. Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які, відповідно до ст. 309 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Володарського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: