Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., з участю секретаря судового засідання Брагіної І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 про визнання втратившими право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому зазначає, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Відповідачі є дітьми позивачки, та були зареєстровані у квартирі, що належить позивачу.

З 2005 року відповідачі у квартирі не мешкають, їх речей у квартирі нема.

Так на теперішній час, відповідач ОСОБА_2 проживає та працює в с. Широке Запорізької області, а відповідач ОСОБА_3 фактично мешкає в м. Києві. Відповідачі обіцяли у добровільному порядку знятися з реєстрації з вищезазначеної квартири, що належить позивачу, однак нічого з цього приводу не зробили.

Реєстрація місця проживання відповідачів є формальною.

Посилаючись на те, що реєстрація відповідачів та створює їй перешкоди у здійсненні права власності, вони як члени сім*ї власника не проживають в будинку позивача більш, ніж два роки, не платить комунальні послуги в утриманні будинку участі не бере, а їх реєстрація перешкоджає позивачу в отриманні субсидії.

У зв'язку з чим, з підстав визначених ст. 391, 405 ЦК України, просить суд усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з*явився, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з*явилася, подала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, оскільки проживає та працює в с. Широке Запорізької області, та в зв*язку із зайнятістю на роботі явиться в судове засідання не може. Свою позицію щодо позову в заяві не зазначив.

Відповідно до ст.169 ЦПК України суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 06.11.2006 року виданого П*ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, реєстровий № 5-1845, витягом про реєстрацію права власності, технічним паспортом.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є сином та дочкою позивачки, та були зареєстровані у спірній квартирі як члени сім*ї.

Департаментом реєстраційних послуг повідомлено що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані у зазначеному приміщенні.

Водночас, під час розгляду справи в суді суд встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 хоча і зареєстровані у квартирі що належить позивачу, однак не проживають, що підтверджується актом № 887 від 10.03.2016 року.

Відповідач ОСОБА_3 підтвердила факт формальної реєстрації у квартирі, що належить позивачу. Водночас, відповідач ОСОБА_2 не оспорював, що проживає в іншому місті.

Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд виходить з того, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Судом встановлено, що відповідачі відсутні в зазначеному приміщенні більш ніж десять років без поважних причин, в зазначеному приміщенні відповідачі були зареєстровані як члени сім'ї власника житла.

З огляду на досліджені докази, суд прийшов до висновку, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням у зв'язку із добровільним вибуттям з даного місця проживання та відсутності без поважних причин понад один рік у зазначеному житловому примішенні.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 208-209, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 317,319,321,391,405 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 про визнання втратившими право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення,а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко