Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Гончарука В.П.,

за участі секретарів Краснової І.В., Зимницької М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва, третя особа: Публічне акціонерне товариство «АК «Київводоканал», про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП, суд

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва на його користь матеріальну шкоду у розмірі 37 028,34 грн., витрати на відновлення порушеного права - 15 896,30 грн., а також моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 15.06.2016 року автомобіль позивача ОСОБА_1 марки «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись у м. Києві по вул. Алма-Атинській під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті наїзду на кришку каналізаційного люка, який знаходиться перед перехрестям вулиць Алма-Атинська, Гродненська, Празька, отримав механічні пошкодження. Співробітниками Управління патрульної поліції в м. Києві було складено Акт огляду дорожніх умов на місці ДТП від 15.06.2016 року, яким було зафіксовано факт, місце та причини пригоди, а також перелік пошкоджень автомобіля, визначено дефекти дорожнього покриття, а саме: не зафіксований каналізаційний люк 65 см. Відповідно до схеми місця ДТП, складеної до Акта огляду дорожніх умов на місці ДТП від 15.06.2016 року, перед каналізаційним люком, що завдав пошкодження автомобілю позивача, відсутні попереджувальні знаки, передбачені ПДР України, з приводу наявності небезпеки наїзду на незакріплений каналізаційний люк або обмеження руху по ділянці автомобільної дороги, на якій знаходився вказаний люк. Отже, неналежний експлуатаційний стан елементів дорожніх об'єктів на ділянці автомобільної дороги, де знаходиться вказаний каналізаційний люк, став причиною пошкодження автомобіля позивача, що завдало шкоди останньому, яка відповідно до звіту про оцінку матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, від 10.08.2016 року становить 37 028,34 грн., з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ, а вартість відновлювального ремонту складає 52 924,64 грн. При цьому пошкодження автомобіля позивача, визначені суб'єктом оціночної діяльності, повністю відповідають пошкодженням, встановленим у акті огляду дорожніх умов на місці ДТП від 15.06.2016 року. Таким чином, належний позивачу автомобіль отримав пошкодження в результаті неналежного утримання вулично-дорожньої мережі, балансоутримувачем якої є КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва, яке зобов'язане відшкодувати позивачу вартість відновлювального ремонту його пошкодженого автомобіля, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що такими протиправними діями відповідача йому завдано не тільки матеріальної, але й моральної шкоди, оскільки дорожньо-транспортна пригода, що сталась внаслідок порушення відповідачем правил належного утримання вулично-дорожньої мережі, має для позивача значний психотравмуючий характер. Пошкодження транспортного засобу позивача призвело до його душевних страждань та перебування у пригніченому стані, до втрати спокою, самопочуття та погіршення психологічного стану, що ускладнює його відносини з оточуючими людьми, близькими та родичами. Позивач вимушений витрачати свій час на поновлення своїх порушених прав, що вимагає від нього додаткових зусиль. У зв'язку з чим позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн., яку просить сягнути з відповідача в межах розгляду даного спору.

28.02.2017 року в судовому засіданні ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва залучено до участі у розгляді справи Публічне акціонерне товариство «АК «Київводоканал» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. (а.с. 133-134)

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, просила в позові відмовити з підстав, що містять письмові заперечення, долучені до матеріалів справи. (а.с. 53-58)

Представник третьої особи ОСОБА_7 в судовому засіданні вирішення питання щодо наявності підстав цивільно-правової відповідальності залишила на розсуд суду з підстав, що містять письмові пояснення, долучені до матеріалів справи (а.с. 139-142), зазначивши, що відповідач КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва, будучи відповідальним за стан дорожнього покриття, незаконно намагається перекласти свій обов'язок та відповідальність за досліджуваною ДТП на ПАТ АК «Київводоканал».

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6, представника третьої особи ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що 15.06.2016 року приблизно о 04 год. 40 хв. за адресою: вул. Гродненська, 1/35 в м. Києві, в результаті наїзду на незакріплений каналізаційний люк на перехресті вул. Алма-Атинська та вул. Празька було пошкоджено автомобіль «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, що підтверджено Актом огляду дорожніх умов на місці ДТП від 15.06.2016 року, складеним працівниками Управління патрульної поліції в м. Києві, яким зазначено про дефекти дорожнього покриття - незафіксований каналізаційний люк 65 см., що став причиною ДТП. (а.с. 8; 9-11; 76; 77)

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження: заднього лівого колісного диска, покришки заднього лівого колеса, спрацювала подушка безпеки водійського сидіння. (а.с. 10)

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фондом державного майна України 24.11.2003 року (далі - Методика), відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Відповідно до п. 2.4. Методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно п. 8.2. Методики, вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість; б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ; в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника.

Вартість відновлювального ремонту КТЗ - це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.

Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля «Пежо», держномер НОМЕР_1, від 10.08.2016 року, складеного оцінювачем Опанасюком О.Є. , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, тобто сума грошових витрат, необхідних для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ, становить 52 924,64 грн., з яких вартість матеріального збитку (реальні збитки) - становить 37 028,34 грн. (а.с. 12-41)

Для встановлення балансоутримуача вказаного оглядового колодязя 01.07.2016 року в КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» було надіслано запит. Відповідно до листа КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» від 04.07.2016 року № 62/1-348, оглядовий колодязь належить та обслуговується Департаментом по експлуатації водопровідного господарства ПАТ АК «Київводоканал». (а.с. 82)

Згідно змісту листів ПАТ АК «Київводоканал» оглядовий колодязь, який зазначений на схемі ДТП від 15.06.2016 року, на балансі у ПАТ АК «Київводоканал» не перебуває, а балансоутримувачем вказаного об'єкту є КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва». (а.с. 84; 86)

З метою встановлення балансоутримувача вказаного оглядового колодязя 26.07.2016 року була проведена виїзна нарада з представниками комунальних служб Дніпровського району м. Києва, начальника РЕВМ-4 Крука М.І., його заступника Іванова Є.В., провідного інженера РКМ-4 Сукала В.І., заступника начальника КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» Вергуна М.М., старшого майстра РТМ Дарниця ПАТ «Київенерго» Кузьменка А.С., оглянуто колодязь, після чого представники комунальних служб підтвердили, що даний оглядовий колодязь не перебуває на їх утриманні. (а.с. 73-74; 87-90)

29.07.2016 року інженером відділу з організації дорожнього руху управління превентивної діяльності ГУ НПУ у м. Києві капітаном поліції Жучинським А.Е. було складено Вимогу № 489 на ім'я начальника КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» про ліквідацію оглядового колодязя за адресою: вул. Гродненська, 1/35, перехрестя з вул. Алма-Атинською, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху та створення безпечних умов для руху транспортних засобів та пішоходів. (а.с. 72)

Відповідно до змісту Акта обстеження каналізаційного колодязя від 24.02.2017 року, складеного представниками КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва», ПАТ АК «Київводоканал», РЕКМ-4 на місці знаходження каналізаційного люка на перехресті вул. Алма-Атинська - вул. Рогніденська в м. Києві - не виявилось можливим дізнатись хто є балансоутримувачем даного люка, оскільки він був повністю заповнений водою. (а.с. 130)

Разом з тим, статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного, безперервного та зручного руху транспортних засобів.

Відповідно до ч. 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Пунктом 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (далі - Правила) визначено, що ремонт і утримання дорожніх об'єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору", а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Користувачами дорожніх об'єктів є учасники дорожнього руху, власники та користувачі земельних ділянок, які знаходяться в межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг. (п. 4 Правил)

У п. 11 Правил встановлено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів.

Указані правила є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів (п. 1 зазначених Правил).

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом про стягнення з відповідача Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва на його користь суми матеріальної шкоди у розмірі 52 924,64 грн., що становить вартість відновлювального ремонту належного йому на праві власності транспортного засобу, пошкодженого внаслідок порушення відповідачем як балансоутримувачем дороги правил ремонту та утримання ділянки дороги, де відбулось ДТП, а саме: не належної фіксації каналізаційного люку, а також позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, завдану позивачу внаслідок зазначеної ДТП, яка визначена позивачем у розмірі 30 000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України)

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення та заперечення сторін, керуючись положеннями законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача про стягнення з відповідача КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва матеріальної шкоди у розмірі 52 924,64 грн., яка становить вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, належного позивачу на праві власності, що визначена оцінювачем відповідно до Звіту про оцінку автомобіля від 10.08.2016 року. При цьому, встановлюючи склад деліктної відповідальності, суд вважає доведеним факт наявності вини відповідача у вчиненні досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, оскільки саме відповідача законодавчо наділено обов'язками постійного контролю експлуатаційного стану усіх елементів дорожніх об'єктів та негайного усунення виявлених пошкоджень чи інших перешкод в дорожньому русі, однак в порушення встановлених обов'язків відповідачем не здійснено контроль ділянки дороги на перехресті вулиць Алма-Атинська, Гродненська, Празька в м. Києві щодо виявлення та фіксації люку колодязю каналізаційної системи, внаслідок чого 15.06.2016 року автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. При цьому відповідачем не було надано суду доказів виявлення аварійного стану колодязю каналізаційної системи та невідкладного позначення його дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинення (обмеження) руху на зазначеній ділянці дороги, а також подальшого повідомлення водоканалу про необхідність ремонту/заміни/фіксації кришки люку.

Крім того, суд критично оцінює доводи відповідача щодо суб'єктного складу цивільно-правової відповідальності досліджуваних наслідків дорожньо-транспортної пригоди, вказуючи на вину ПАТ АК «Київводоканал», яким не здійснено контроль за станом каналізаційної системи, - оскільки водоканал не наділений функціями контролю за елементами дорожніх об'єктів.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та роз'яснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з'ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Відповідно до роз'яснень пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, судам слід мати на увазі, на осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно (взаємопов'язаними, сукупними діями або діями з єдиним наміром), покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню.

З урахуванням вимог позивача в частині стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди, яка завдана позивачу бездіяльністю відповідача щодо контролю, виявлення та усунення пошкоджень елементів дорожніх об'єктів, наслідком чого є пошкодження транспортного засобу позивача, та яка пов'язана з розладом нормального життя позивача, нервової напруги та переживань, витрати часу на відновлення порушеного права, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору відповідачем має бути відшкодовано на користь позивача моральну шкоду, яку суд визначає в розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва, третя особа: Публічне акціонерне товариство «АК «Київводоканал», про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП, - підлягає до часткового задоволення, а саме, відповідачем КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва на користь позивача підлягає відшкодуванню матеріальна шкода в розмірі 52 924,64 грн. та моральна шкода в розмірі 3 000,00 грн.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1102, 40 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 14, 22, 23, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 16, 24 Закону України «Про дорожній рух», Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198,Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15), ст.ст. 10, 58, 60-64, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва третя особа Публічне акціонерне товариство «АК «Київводоканал» про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП -задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва на користь ОСОБА_1 52 924 грн. 64 коп. витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, 3 000,00 тис. грн. - за відшкодування моральної шкоди та 1102, 40 грн. - витрат по оплаті судового збору, а всього стягнути 57027, 04 грн. ( п'ятдесят сім тисяч двадцять сім грн. 4 коп.).

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, особами, що приймали участь у судовому розгляді але були відсутні під час проголошення рішення протягом 10 діб з дня отримання копії рішення.

С у д д я: