АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5192/17 Справа № 202/6571/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійний Завод «Дніпросталь» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення не нарахованої премії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 13 липня 2016 року його ознайомлено із наказом №39-У від 22 червня 2016 року «про стягнення» про позбавлення його 20 процентів премії за червень 2016 року.

Позивач вважав наказ незаконним, оскільки чинне законодавство України про працю, за порушення трудової дисципліни не передбачає такого стягнення як позбавлення премії.

За змістом наказу, йому в провину ставиться неналежне виконання покладених на нього трудових обов»язків.

Крім того вказує, що у заподіянні тілесних ушкоджень працівнику ОСОБА_3 відсутня його вина, оскільки відповідно до пунктів 1.8.7., 1.8.9, 1.8.11, 2.1, 2.6, 4.1.4 Інструкції з охорони праці для лаборанта рентгеноспектрального аналізу, даний працівник мав працювати в рукавицях, що захищають від термічного впливу, а також, відповідно до розділу 2 робочої інструкції, до обовязків лаборанта рентгеноспектрального аналізу дільниці контролю товарно-матеріальних цінностей не належить приймання проб. Також зауважує, що відповідно до звіту про пригоду, вона відбулася 03 червня 2016 року о 5 год. 30 хв., у той час як він працював у зміні 03 червня 2016 року з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. 04 червня 2016 року. Причиною пригоди зазначено порушення вчинене сталеваром, тоді як він є підручним сталеваром.

Вважає, що ТОВ «Металургійний Завод «Дніпросталь» допустили порушення його трудових прав, оскільки з оскаржуваним наказом його ознайомлено з порушенням трьохденного строку, який встановлений в п.8.10 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «МЗ «Дніпросталь».

У звязку із вищезазначеним, просив суд визнати незаконним та скасувати наказ №39-У від 22 червня 2016 року «про стягнення»та стягнути з ТОВ «Металургійний Завод «Дніпросталь» на свою користьнезаконно не нараховану та невиплачену премію у розмірі 480,61 грн.за червень 2016 року.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.196-199).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.94-96).

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Металургійний Завод «Дніпросталь», працюючи на посаді підручного сталевара.

Наказом №39-у «про стягнення» від 22 червня 2016 року ОСОБА_2 було позбавлено 20 процентів премії за червень 2016 року.

Згідно наказу, 03 червня 2016 року, працюючи в нічну зміну, підручний сталевара установки позапічної обробки ОСОБА_2, при обробки плавки №1161646, передав на ділянку контролю товарно-матеріальних цінностей пробу, попередньо не остудив її, чим порушив технологічної інструкції ТІ ІС 005-01-2015 п.7.2.4.2. (після вилучення проби з пробіотика слід остудити її за допомогою стиснутого повітря до отримання сірого відтінку поверхні, після чого додатково остудити її у воді), тим самим завдав тілесних ушкоджень лаборанту лаборанта рентгеноспектрального аналізу товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_4

Так, відповідно до п.7.2.4.2. технологічної інструкції «Позапічна обробка сталі на установці «Ковш-піч» і «Вакууматор» ТІ ІС 005-01-2015 (станом на 03 червня 2016 року), з яким позивач був ознайомлений під підпис 23 жовтня 2015 року, після вилучення проби з пробовідбірника слід остудити її за допомогою стиснутого повітря до отримання сірого відтінку поверхні, після чого додатково остудити її у воді.

ОСОБА_2, працюючи у нічній зміні з 20 год.00 хв. 03 червня 2016 року до 08 год. 00 хв. 04 червня 2016 року, порушив п.7.2.4.2. технологічної інструкції ТІ ІС 005-01-2015, а саме після вилучення проби з пробовідбірника та остуження її за допомогою стиснутого повітря до отримання сірого відтінку поверхні, додатково не остудив її у воді.

Дана обставина підтверджується пояснювальною запискою ОСОБА_2 від 04 червня 2016 року, згідно якої, працюючи у зміні 04 червня 2016 року на плавці № 1161646, позивач набрав пробу №32 та остудивши її повітрям, відправив по пневмопошті в лабораторію, забувши охолодити її водою через великий обєм роботи. Аналогічні пояснення викладені у доповідній записці начальника УВВОС ОСОБА_5

За змістом положень ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Як вбачається з матеріалів справи, трудові і соціально-економічні відносини з питань організації праці, умов охорони та оплати праці, гарантії пільг і компенсації щодо побутового, культурного і соціального обслуговування працівників ТОВ «Металургійний Завод «Дніпросталь» регулюються Колективним договором між керівником та трудовим колективом, зареєстрованим Виконавчим комітетом Індустріальної районної у місті ради на 2015-2017 рік № 368 від 16 січня 2017 року, прийнятим на зборах трудового колективу 29 грудня 2014 року (далі Колективний договір) (а.с.115-120). Дія Колективного договору поширюється на всіх працівників підприємства та є обовязковим, як для роботодавця і керівного персоналу, так і для кожного члена трудового колективу (п.1.6).

Так, відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди», положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов'язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про колективні договори і угоди» забороняється будь-яке втручання, яке може обмежити законні права працівників та їх представників або заборонити їх здійснення, з боку органів представницької і виконавчої влади та господарського управління, політичних партій, роботодавців при укладенні та виконанні колективних договорів, угод.

Пунктом 3.1.Колективного договору передбачено, що роботодавець спільно з радою трудового колективу забезпечує дотримання положень законодавства в частині оплати праці.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно із частинами другою, третьою статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а в разі його відсутності з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до змісту статті 2 Закону України «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Додаткові складові (премії, надбавки тощо) не є гарантованими і мають індивідуальний характер.

Як розяснено у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат.

Отже, при вирішенні спорів про виплату премій необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

На підприємствах можуть затверджуватися положення про преміювання.

Частина третя статті 97 КЗпП України тільки зобовязує власника встановлювати конкретні розміри премій з урахуванням вимог колективного договору, зміст якого повинен відповідати законодавству та угодам.

Законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри премій, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника премій обовязково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором).

Частина четверта статті 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Згідно пункту 3.3 Колективного договору оплата праці, преміювання, заохочення, інші виплати в грошовій формі здійснюються на підставі чинних на підприємстві локальних нормативних актів, які регулюють такі виплати та є чинними на момент здійснення таких виплат.

Відповідно до п.5.1 правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Металургійний Завод «Дніпросталь» (далі Правила), затвердженого директором «Інтерпайп сталь» 01 квітня 2015 року, працівники зобов'язані виконувати свої обов'язки, розпорядження свого функціонального керівника, вимоги наказів, технологічних і посадових (робочих) інструкцій, забезпечувати збереження комерційної таємниці.

Згідно до п.9.2 Правил, порушення трудової дисципліни тягне за собою застосування заходів дисциплінарного стягнення, а також застосування інших заходів, передбачених чинним законодавством України та Правилами.

Принципи, порядок та умови преміювання робітників ТОВ «МЗ «Дніпросталь» встановлюється Положенням про преміювання персоналу ТОВ «МЗ «Дніпросталь» ПИС 008-05-2015, затвердженого 01 квітня 2015 року.

Відповідно до п.5.24 вищезазначеного Положення, не нарахування премії в повному або обмеженому (зменшення) розміру за порушення трудової дисципліни проводиться протягом місяця з моменту виявлення порушення, але не пізніше шести місяців з моменту допущеного їм порушення. При цьому, сума не нарахованої в повному або обмеженому (зменшення) розміру премії не повинна перевищувати суму премії, виплаченої йому за місяць, в якому допущено порушення.

Враховуючи вище встановлені обставини у справі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відповідність вимогам чинного законодавства позбавлення ОСОБА_2 20 процентів премії за червень 2016 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що законодавством не передбачено такого заходу дисциплінарного стягнення, як позбавлення премії, не заслуговують на увагу суду, є необґрунтованими та надуманими, оскільки власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором), що узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 15 травня 2017 року у справі № 6-2790цс16.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та фактично зводяться до незгоди з рішенням суду та особистого тлумачення норм права.

Судом першої інстанції у повному обсязі зясовані права та обовязки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія суддів вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_6

ОСОБА_7