Справа № 617/368/17
Провадження № 2/617/278/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Уханьової І.С., при секретарі судового засідання Пінчук К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вовчанську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що вона на підставі договору дарування жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області від 26.06.2004 року, за реєстровим номером № 4368 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.12.2015 року є власником будинку, що знаходиться за адресою: Харківська область м. Вовчанськ вул. Харківська, буд. № 150. У вказаному будинку згідно будинкової книги для прописки громадян, що зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1, по вул. Харківська, в м. Вовчанськ, Харківської області зареєстрований відповідач по справі, ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2. Він у вищевказаному будинку, фактично не проживає більше двох років. Відповідач у добровільному порядку не знімається з реєстраційного обліку, тому позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивач надала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розглядати справу у її відсутності.

Відповідач до суду не зявився, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутності.

В судове засідання сторони не з 'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Копією договору дарування від 26 червня 2004 року, підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є власником жилого будинку, який знаходиться за адресою: Харківська область м. Вовчанськ вул. Харківська, буд. 150 (а.с. 3).

У вищевказаному будинку , крім власника, зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, що підтверджено наданою копією будинкової книги(а.с.8-9).

Факт не проживання відповідача в спірному будинку підтверджено письмовими поясненнями свідків, ОСОБА_3 та ОСОБА_4О.( а.с. 13-16).

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному будинку, суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування жилим будинком № 150 по вул. Харківській в м. Вовчанську, Харківської області, так як більше двох років відповідач у спірному будинку не проживає, не проводе оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, власник будинку - позивач не бажає, щоб відповідач був зареєстрований у її власному будинку.

Таким чином, оскільки позивач є власником зазначеного будинку і на даний час не бажає, щоб відповідач був зареєстрований в ньому, тому він, відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірному будинку залежить від права самого власника і є похідним від нього.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником будинку, він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися його майном жилим будинком.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оскільки відповідач зареєстрований у жилому будинку, який на праві власності належить позивачу, тому він вважається квартиронаймачем будинку позивача.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушений нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованого у його будинку відповідача.

За таких обставин, оскільки відповідач не є власником вказаного жилого будинку, крім того не проживає в спірному будинку, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в будинку позивача порушує його права як власника, крім того розмір комунальних платежів залежать від кількості зареєстрованих осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, і тому задовольняє їх.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов слід задовольнити в повному обсязі: визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 47 Конституції України, ст. ст. 6, 60, 169 , 212-215 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням по вул. Харківська буд. 150 в м. Вовчанськ Харківської області та зняти його з реєстрації за цією адресою.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Вовчанський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

С У Д Д Я -