Справа №442/591/17
Провадження №2/442/766/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 квітня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Коваля Р.Г.,

з участю секретаря Бучок М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезгаданим позовом, в підтвердження позовних вимог посилається на те, що 08.05.2009 року між нею та відповідачем розірвано шлюб, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3.

Вказує на те, що 30.10.2014 року між нею та гром. Італійської Республіки ОСОБА_4 на території нерезидента укладено шлюб. В березні 2016 року відповідача надавав дозвіл на виїзд сина за кордон, термін дії якого закінчується 20.05.2017 року. Цього ж року їхній син був зарахований до 5-го класу початкової школи і відвідує цей заклад постійно. З метою продовження навчання сина, вона повторно звернулася до відповідача з проханням надати дозвіл, однак останній відмовився надати нотаріальну згоду без будь-яких пояснень. Відтак, змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. Від її представника ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності. Позовні вимоги, з урахуванням їх уточнень, підтримують повністю та просили їх задоволити. Не заперечили щодо постановлення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлявся про дату час та місце слухання справи шляхом оголошення в пресі, в судове засідання не з»явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Відтак, суд ухвалив продовжити розгляд справи за його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 08.05.2009 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 08.05.2009 року.

Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва ро народження НОМЕР_2 від 24.02.2009 року.

З оглянутого судом листа за №3931 від 23.09.2016 року, виданого загальноосвітньою школою Антоніо Росміні Регіонального відділу освіти Лаціо Міністерства освіти, університеті і досліджень вбачається, що ОСОБА_3 в навчальному році 2016/2017 є зарахований до 5 А класу початкової Школи вул.Харвасі і відвідує заняття цього навчального закладу.

Крім того, ОСОБА_3 зарахований на 2016/2017 рік і постійно відвідує два рази на тиждень тренування в школі футболу спортивного товариства Реал Фаро Гвадалупе. Відвідує турнір з футболу 7 АНСПІ в сезоні 2016/2017 року, який відбувається кожного тижня з іншими парафіями Риму, що підтверджується довідкою про відвідування вищезгаданої спортивної школи від 01.12.2016 року.

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У відповідності до ч.2 ст.150 цього ж Кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Бажання позивача отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон на навчання протягом семи років, повністю узгоджується з її правами та обов'язками, покладеними Сімейним кодексом України, при цьому відсутні будь-які обставини, що обмежують згідно із законодавством право виїзду сина сторін за кордон. Тому надання такого дозволу, буде відповідати інтересам неповнолітнього ОСОБА_3.

Згідно п.18 Правил оформлення, видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, в редакції, затвердженій Постановою КМУ від 24.03.2004 року № 380, оформлення проїзного документу здійснюється на підставі згоди батьків.

Також, відповідно до п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції Організації Об'єднаних Націй «Про права дитини» прийнятої резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст.10 зазначеної «Конвенції», держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоров'я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, що закріплено в ст.7 Сімейного Кодексу України. Також за ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Оскільки, у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини за межі України, не вбачається обмежень закону, чи необхідності охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоров'я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб, суд вважає, що позов слід задоволити. Водночас, суд враховує, що безпека дитини під час такої подорожі гарантуватиметься супроводом матері. За таких умов права та інтереси дитини, на думку суду, будуть забезпечені максимально.

Керуючись ст.ст. 10, 11,60,208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Надати дозвіл на виїзд за межі України у супроводі матері ОСОБА_1 до країн Шенгенської угоди, Італійської Республіки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на навчання протягом 7 (семи) років без згоди, дозволу та супроводу батька ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Дрогобицький міськрайонний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте Дрогобицьким міськрайонним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення виготовлено та постановлено в нарадчій кімнаті.

Суддя