Справа № 304/1158/17
Провадження № 2/304/462/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2017 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Чепурнова В. О.,
при секретарі - Гавій Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі Ужгородського Головного відділення Закарпатського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Перечинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання права власності на автомобіль та скасування його арештів, -
Позивач у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задовольнити.
У судове засідання жоден з відповідачів повторно не з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області як третьої особи у судове засідання також не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі за наявними у справі доказами.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що 31 липня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № mkmoAD40200892, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 52 943,12 грн. з терміном повернення до 31 липня 2014 року.
У судовому засіданні встановлено, що 06 червня 2016 року між позивачем та продавцем автомобілів ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу у простій письмовій формі, згідно якого останній передав ОСОБА_1 вищезазначений автомобіль, а він прийняв його та сплатив грошову суму у розмірі 42 100 грн. Також 06 червня 2016 року між ним та Банком було складено акт прийому-передачі транспортного засобу.
Разом з цим встановлено, що даний транспортний засіб обліковується за відповідачем ОСОБА_2 і на нього накладені арешти та заборона його відчуження, а саме: від 14.10.2013 року Перечинським РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області накладено арешт в інтересах КС «Бойківщина» та 05.02.2011 року Ужгородським MBДВС ГТУЮ у Закарпатській області накладено арешт в інтересах ПАТ «Плюс-Банк».
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як роз'яснено у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 655 цього Кодексу за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює самостійно, незалежно від волі інших осіб, в тому числі і будь-яких державних органів.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Зміст права власності конкретизований у ст.321 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 316, 317, 391, 638, 655 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі Ужгородського Головного відділення Закарпатського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Перечинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання права власності на автомобіль та скасування його арештів - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: Чепурнов В. О.