Справа № 136/1789/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в майні та визнання права власності на 1/3 частку житлового будинку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2009 року померла мати позивача ОСОБА_3, яка на випадок своєї смерті склала на імя позивача особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла усе свої майно. До складу спадщини увійшла частка в житловому будинку з господарськими будівлями за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Щаслива, вул. Миру (раніше "Фрунзе"), 92.

Позивач спадщину прийняв, проте не в змозі її оформити, оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визначення частки спадкодавця у вищевказаному спадковому майні в розмірі 1/3 частки, а також визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої 23.06.2009 року ОСОБА_3 права власності на 1/3 частку домоволодіння.

До суду представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність.

Оскільки учасники справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення на підставі наявних у справі даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 23.06.2009 року померла ОСОБА_3 (а.с. 7), яка на випадок своєї смерті склала на імя ОСОБА_1 особисте розпорядження (заповіт, а.с. 8), яким заповіла усе своє майно. Вказаний заповіт не змінений і не скасований.

До складу спадщини увійшла частка в житловому будинку з господарськими будівлями за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Щаслива, вул. Миру (раніше "Фрунзе"), 92, яке згідно Свідоцтва № 215 від 27.07.1989 року про право особистої приватної власності на домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_3.

З матеріалів Спадкової справи № 504/2009 слідує, що після смерті ОСОБА_3 спадщину за заповітом в порядку, визначеному ч.1 статті 1269 ЦК України прийняв ОСОБА_1 Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

Для оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту, оскільки будинок належав до суспільної групи колгоспний двір і частка спадкодавця в зазначеному майні не визначена.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Судом встановлено, що 27.07.1989 року Щасливецька сільська Рада народних депутатів видала на імя ОСОБА_3 (голови господарства) Свідоцтво №215 про право особистої приватної власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: Вінницька область, Липовецький район, Щаслива, вул. Миру (раніше "Фрунзе"), 92, що відносилося до суспільної групи господарств "колгоспний двір".

Станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") головою колгоспного двору була ОСОБА_3, а її членами ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с. 10).

Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР).

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що кожному із членів колгоспного двору належно по 1/3 частки домоволодіння, в тому числі і ОСОБА_3, яка була головою двору. Отже після смерті спадкодавця позивач успадкував частку в домоволодінні, яка належала ОСОБА_3, тобто 1/3.

За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Оскільки належність спадкодавцю 1/3 частки в домоволодінні доведена належними та допустимими доказами, а також враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка померлої 23.06.2009 року ОСОБА_3 у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Щаслива, вул. Миру, 92 становила 1/3 частки домоволодіння.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за заповітом після померлої 23.06.2009 року ОСОБА_3 право власності на 1/3 частки домоволодіння за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Щаслива, вул. Миру, 92.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник