РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/14535/16-ц

Провадження № 2/643/1654/17

13.03.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Майстренко О.М. при секретарі Шабатько Л.М. розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу по позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу, що виникла за договором позики від 25.10.2014 р. у розмірі 197 148, 31 грн., судовий збір в сумі 1 971,48 грн.

До судового засідання представник позивача подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач та її представник в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, до суду представник відповідача надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи, проти позову не заперечувала.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно договору позики від 25.10.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстровий № 886, відповідач ОСОБА_2 взяла у борг 150 000 грн. у позивача ОСОБА_1та зобовязалася їх повернути до 01 грудня 2015 року.

Відповідно п. 1 договору позики від 25.10.2014 р. позикодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення та строковості кошти в сумі 150 000 грн. терміном до 01.12.2015 року.

Відповідно п. 2 вказаного договору встановлено спосіб забезпечення виконання зобовязання за вказаним договором: позичальник передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, відповідно договору іпотеки від 25.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстровий № 888/2.

На теперішній час ОСОБА_2 зазначену суму боргу позивачу не повернула.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

П. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК України передбачено, якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п. 3 вказаного договору, договір позики є безпроцентним. У разі порушення позичальником терміну по поверненню позики на строк більший, ніж десять днів, останній повинен сплатити позикодавцю штраф в розмірі 5% від суми позики.

Сума позики становить 150 000 грн., то розмір штрафу буде становити:

150 000 х 5/100 =7 500 грн.

Таким чином, відповідач відповідно до укладеного договору позики мала повернути грошові кошти за договором позики до 01.12.2015р. У зазначений термін відповідач ОСОБА_2 на порушення своїх договірних зобов'язань позику не повернула та не повернула її і до теперішнього часу.

Ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи невиконання боржником свого зобовязання у встановлений строк позивач має право вимагати від відповідача сплатити йому 3% річних від простроченої суми за період з 01.12.2015 року по 03.10.2016 року.

Сума боргу 150 000 грн. х 3 х 338 (дні прострочення) : 365: 100 = 4 167 грн.

Сума індексу інфляції за період з 01.12.2015 року по 03.11.2016 року становить 10 733 грн.

Оскільки період, за який може стягуватись пеня , не може перевищувати 6 місяців, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за останні 6 місяців прострочення, за період з 03.05.2016 року по 03.11.2016 року в розмірі 24 747 грн.

Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий з бір, сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_1на користь ОСОБА_1, і.н. в якості основної суми боргу за договором позики від 25.10.2014 р. у розмірі 150 000 грн., інфляційні витрати 10 733,35 грн. 3% річних 4 167, грн.. пеня 24 747,96 грн., штраф в сумі 7500 грн., а всього 197 148,31 грн. та судовий збір по справі 1 971,48 грн.

На рішення суду може бути подано апеляцію протягом 10 днів.

Суддя: