Справа № 445/203/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

при секретарі Притула І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4

третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, начальник відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_4 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

в лютому 2017 року до Золочівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області, якою позивач просить визнати незаконним її звільнення із посади вчителя української мови та літератури Колтівської ОСОБА_6 ступенів та з посади практичного психолога і соціального педагога Колтівської ОСОБА_6 ступенів Золочівського району Львівської області за наказом від 03.01.2017 року №2-к за п. 2 ст. 36 КЗпП України, поновити її на посаді вчителя української мови та літератури Колтівської ОСОБА_6 ступенів та на посаді практичного психолога і соціального педагога Колтівської ОСОБА_6 ступенів Золочівського району Львівської області та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу .

В обґрунтування поданої заяви, вказує, що в серпні 2016 року нею подано заяву на імя начальника відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області з проханням працевлаштувати її на посаду вчителя в одну із шкіл Золочівського району Львівської області. Наказами відповідача від 06.09.2016 року її було прийнято на посаду вчителя української мови та літератури Колтівської ОСОБА_6 ступенів з 07.09.2016 року на час перебування у відпустці по вагітності та пологах та по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_5, а також на посаду практичного психолога та соціального педагога за сумісництвом з 07.09.2016 року по 31.05.2017 року. Наказом від 03.01.2017 року її звільнено із вищевказаних займаних посад з 04.01.2017 року, в звязку із закінченням терміну дії трудової угоди на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. Вважає, що відповідачем звільнено її із займаних посад неправомірно, оскільки припинення її трудових договорів було обумовлено в одному випадку подією виходом на роботу основного працівника ОСОБА_5, в іншому датою 31.05.2017 року. Оскільки жодна із зазначених обставин не виникла станом на 03.01.2017 року, відповідач не мав правових підстав звільняти її із займаних посад.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просить позов задоволити. Додатково пояснила, що не є фахівцем в галузі права, вважала, що оскільки наказами було визначено, що вона приймається на посаду вчителя української мови і літератури на час перебування у відпустці по вагітності та пологах та по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_5, а на посаду за сумісництвом строком до 31.05.2017 року, вона буде працювати на цих посадах тривалий час за основною посадою до моменту виходу з відпустки ОСОБА_5, а на посаді за сумісництвом до 31.05.2017 року. При цьому, вона не була обізнаною, що основний працівник ОСОБА_5 перебуватиме у соціальній відпустці лише до 04.01.2017 року.

Представник позивача ОСОБА_2, позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідачем допущено ряд порушень трудового законодавства, зокрема, що соціальна відпустка надана ОСОБА_5 лише за основним місцем праці - вчитель української мови та літератури. Всупереч вимогам законодавства, соціальна відпустка ОСОБА_5 по посаді за сумісництвом не надавалась, відповідний наказ про це відсутній. Під час прийняття на роботу, позивача не було попереджено, що ОСОБА_5 перебуватиме лише у відпустці по вагітності та пологах, оскільки наказ про прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду вчителя української мови та літератури передбачав, що ОСОБА_5 перебуватиме ще й у відпустці по догляду за дитиною. Щодо посади практичного психолога та соціального педагога, то ОСОБА_1 прийнята на таку строком до 31.05.2017 року, а тому її звільнення раніше вказаного строку є незаконним.

Представник відповідача ОСОБА_3, позовні вимоги заперечив в повному обсязі, вважає їх безпідставними, при цьому пояснив, що позивач приймалась на роботу тимчасово, на період перебування основного працівника ОСОБА_5 у відпустці в звязку з вагітністю та пологами. 04.01.2017 року у ОСОБА_5 закінчилась вищевказана відпустка, вона мала намір продовжити раніше виконувану роботу, а тому позивача було звільнено із займаних посад, в звязку із поверненням на такі основного працівника, на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. Окрім цього, представник відповідача вказав, що в наказі про прийняття позивача на посаду практичного психолога та соціального педагога за сумісництвом, строк дії трудового договору встановлено до 31.05.2017 року, оскільки основний працівник ОСОБА_5 перебувала на такій посаді теж строком до 31.05.2017 року.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, начальник відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти заявлених позивачем вимог заперечив, надав пояснення аналогічні поясненням представника відповідача, додатково пояснив, що у випадку наявності вакансій у майбутньому, такі будуть запропоновані в першу чергу позивачу, звільнення позивача вважає законним. Щодо допущених помилок в наказах про прийняття на роботу позивача, вказав, що такі допущено, оскільки в кінці серпня та на початку вересня кожного року, зважаючи на значну кількість працівників, відділом освіти виноситься велика кількість наказів з кадрових питань, а тому в них можливі технічні помилки.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 проти позовних вимог заперечила, пояснила, що в період з вересня 2016 року по 04 січня 2017 року перебувала у відпустці в звязку із вагітністю та пологами, після закінчення цієї відпустки мала намір продовжити виконання своїх трудових обов`язків.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін та пояснення третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Наказом відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області № 850-к від 31.08.2015 року ОСОБА_5, практичного психолога і соціального працівника Колтівської ОСОБА_6 ступенів, переведено на посаду вчителя української мови та літератури цієї ж школи з неповним тижневим навантаженням з 01.09.2015 року. Цим же наказом дозволено ОСОБА_5 працювати на посаді практичного психолога і соціального працівника за сумісництвом з 01.09.2015 року по 30.06.2016 року. (а.с. 62)

В подальшому, наказом відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області № 954-к від 31.08.2016 року ОСОБА_5, вчителя української мови та літератури Колтівської ОСОБА_6 ступенів, призначено на посаду практичного психолога (0,25 ставки) і соціального працівника (0,25 ставки) за сумісництвом з 01.09.2016 року по 31.05.2017 року. (а.с.62)

Таким чином, ОСОБА_5 перебувала у трудових правовідносинах з відділом освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області, працювала на основній посаді вчителя української мови та літератури Колтівської ОСОБА_6 ступенів з неповним тижневим навантаженням по безстроковому трудовому договору та на посаді практичного психолога (0,25 ставки) і соціального працівника (0,25 ставки) за сумісництвом по строковому трудовому договору. При цьому строк дії трудового договору по останній посаді визначено з 01.09.2016 року по 31.05.2017 року.

01.09.2016 року ОСОБА_5 на імя начальника відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області подано заяву про надання їй соціальної відпустки в звязку з вагітністю та пологами з 01.09.2016 року по 04.01.2017 року. При цьому, в заяві вказано ОСОБА_5, що така подається нею, як від вчителя української мови і літератури та практичного психолога і соціального працівника Колтівської ОСОБА_6 ступенів. (а.с.81)

До вказаної заяви додано листок непрацездатності від 01.09.2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 перебуває на 30-му тижні вагітності, передбачувана дата пологів 09.11.2016 року, в звязку з чим остання звільнена від роботи з 01.09.2016 року по 04.01.2017 року включно. Приступити до роботи працівнику слід з 05.01.2017 року. (а.с. 44)

Наказом відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області №1002-к від 01 вересня 2016 року ОСОБА_5, вчителю української мови та літератури Колтівської ОСОБА_6 ступенів, на підставі заяви від 01.09.2016 року та листка непрацездатності, надано соціальну відпустку у звязку з вагітністю та пологами з 01.09.2016 року по 04.09.2017 року, згідно ст. 17 ЗУ «Про відпустки». (а.с. 37)

Таким чином, працівнику ОСОБА_5 надано зазначену соціальну відпустку за її основною посадою - вчителя української мови та літератури Колтівської ОСОБА_6 ступенів.

Однак, наказ №1002-к від 01 вересня 2016 року не містить жодних відомостей про надання соціальної відпустки ОСОБА_5 за посадою практичного психолога і соціального працівника, яку остання обіймала за сумісництвом, хоча заяву про надання такої відпустки ОСОБА_5 було подано.

З даного приводу представник відповідача пояснив, що наказ про надання ОСОБА_5, як практичному психологу і соціальному працівнику Колтівської ОСОБА_6 ступенів, відділом освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області не видавався, оскільки таку посаду ОСОБА_5 обіймала за внутрішнім сумісництвом. Наказ про надання відпустки за основною посадою, на погляд відповідача, автоматично поширює свою дію і на посаду, яку працівник обіймає за внутрішнім сумісництвом.

Наказом відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області №1041-к від 06 вересня 2016 року, позивача ОСОБА_1 призначено на посаду вчителя української мови та літератури Колтівської ОСОБА_6 ступенів з неповним тижневим навантаженням з 07.09.2016 року на час перебування у відпустці по вагітності та пологах та по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_5 (а.с.4)

Представником відповідача, в судовому засіданні з даного приводу надано пояснення, що у зазначеному наказі №1041-к від 06 вересня 2016 року допущено помилку, оскільки зайво вказано «та по догляду за дитиною», оскільки відпустка надавалась ОСОБА_5 лише у звязку з вагітністю та пологами. На момент винесення наказу ОСОБА_5 дитину ще не народила, а отже і відпустка по догляду за дитиною ОСОБА_5 не могла бути наданою.

Наказом відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області №1042-к від 06 вересня 2016 року, ОСОБА_1, вчителя української мови та літератури Колтівської ОСОБА_6 ступенів, призначено на посаду практичного психолога (0,25 ставки) і соціального працівника (0,25 ставки) за сумісництвом з 07.09.2016 року по 31.05.2017 року. (а.с.5)

Таким чином, відділом освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області укладено із позивачем два окремі строкові трудові договори.

Перший, на час відпустки по вагітності та пологах основного працівника ОСОБА_5, строк якого закінчувався з настанням події, а саме виходом на роботу основного працівника ОСОБА_5, після наданої їй соціальної відпустки.

Другий трудовий договір, укладено із позивачем на чітко визначений строк з 07.09.2016 року по 31.05.2017 року, тобто його припинення обумовлено конкретно визначеною датою.

03 січня 2017 року ОСОБА_5 на імя начальника відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області подано заяву, якою остання повідомляє, що у звязку із закінченням лікарняного листа, вона приступає до виконання своїх обовязків вчителя української мови і літератури та практичного психолога і соціального педагога з 05.01.2017 року. (а.с. 68)

Наказом відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області № 2-к від 03 січня 2017 року, що є предметом даного спору, ОСОБА_1, вчителя української мови і літератури Колтівської ОСОБА_6 ступенів та практичного психолога і соціального працівника цієї ж школи за сумісництвом, звільнено із займаних посад з 04.01.2017 року у звязку із закінченням терміну трудової угоди, на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. (а.с. 4)

З наказом про звільнення позивач ознайомлена 04.01.2017 року.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути укладено з працівником безстроково, тобто на невизначений строк, а також строковий договір, строк якого визначається за погодженням сторін такого договору.

Як вже зазначалось, судом встановлено, що між ОСОБА_5 та відділом освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області було укладено безстроковий трудовий договір, згідно якого остання працювала на посаді вчителя української мови та літератури Колтівської ОСОБА_6 ступенів, та строковий трудовий договір, згідно якого ОСОБА_5 працювала на посаді практичного психолога і соціального працівника цієї ж школи за сумісництвом, строк договору встановлено з 01.09.2016 року по 31.05.2017 року.

Відповідно до ст. 179 КЗпП України, на підставі медичного висновку, жінкам надається оплачувана відпустка у зв'язку із вагітністю та пологами тривалістю 70 календарних днів до пологів та 56 (у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів - 70) календарних днів після пологів, починаючі з дня пологів.

Аналогічна норма міститься і в ст. 17 ЗУ «Про відпустки».

За бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства. Про те, судом встановлено, що ОСОБА_5 правом на таку відпустку, на момент розгляду справи, не скористалась.

У порядку визначеному законодавством, 01.09.2016 року ОСОБА_5 подано роботодавцю заяву про надання їй соціальної відпустки в звязку з вагітністю та пологами з 01.09.2016 року по 04.01.2017 року, до заяви долучено листок непрацездатності, що дає право на такого роду відпустку. Заява подана ОСОБА_5, як від вчителя української мови літератури, так і від практичного психолога та соціального працівника, що підтверджується текстом такої заяви.

Однак, незважаючи на два окремі трудові договори, відпустка надана ОСОБА_5 лише за займаною посадою по безстроковому трудовому договору.

Таким чином, в ході розгляду справи, судом встановлено порушення вимог Закону відділом освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області, які полягали у тому, що останнім не видано наказу про надання відпустки в звязку з вагітністю та пологами ОСОБА_5 за займаною посадою по строковому трудовому договору.

За вказаних обставин, відповідачем призначено ОСОБА_1 на посаду практичного психолога і соціального працівника за сумісництвом без дотримання вимог трудового законодавства.

Хоч і з порушенням, але приймаючи позивача на роботу за сумісництвом, строк дії цього трудового договору повинен був визначатись та обмежуватись періодом перебування у відпустці ОСОБА_5, а не строком до 31.05.2017 року.

03.01.2017 року ОСОБА_5 подано заяву на імя начальника відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про те, що вона приступає до виконання своїх обовязків вчителя української мови і літератури, практичного психолога та соціального працівника з 05.01.2017 року.

В звязку з перебуванням у соціальній відпустці, що гарантована працівнику чинним законодавством України, ОСОБА_5 свого права на працю не могла та не може втратити, навіть незважаючи на вищевказані допущені роботодавцем помилки у винесених наказах. Строк дії укладеного з ОСОБА_5 трудового договору за посадою практичного психолога та соціального працівника закінчується 31.05.2017 року, свою дію не припиняв, сторонами не розривався, а тому вона правомірно приступила до виконання своїх трудових обовязків з 05.01.2017 року та продовжує перебувати на цій посаді.

За вказаних умов, у суду відсутні правові підстави для визнання недійсним оскаржуваного наказу та поновлення позивача на посадах вчителя української мови і літератури, практичного психолога та соціального працівника Колтівської ОСОБА_6 ступенів.

Доводи представника позивача, що ОСОБА_5 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому не могла приступити до роботи в січні 2017 року, а її вихід на роботу спеціально зумовлений тим, щоб позивач була звільненою з роботи, не заслуговують на увагу та повністю спростовуються матеріалами справи. Заява про надання такої відпустки ОСОБА_5 не подавалась, наказ про надання останній відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років роботодавцем не виносився.

Отримання такої відпустки є правом, а не обовязком працівника, а навіть за умови надання цього виду відпустки, працівник за власним бажанням може вийти з неї у будь-який час.

Незважаючи на те, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення, суд не може залишити поза увагою факт невірного визначення відповідачем строку трудового договору при винесені наказу № 1042-к від 06.09.2016 року, зокрема визначення такого до 31.05.2017 року та жодної згадки у цьому наказі, що позивач приймається на роботу за цією посадою на час перебування у відпустці ОСОБА_5

Такий факт обґрунтовано створив у позивача правомірні та законні очікування, що він отримав право на працю до 31.05.2017 року, за умови належного виконання своїх трудових обовязків. В результаті, дії відповідача призвели до розчарування у таких очікуваннях, оскільки позивач був звільнений з посади практичного психолога та соціального працівника Колтівської ОСОБА_6 ступенів з 04.01.2017 року.

Виходячи з принципу диспозитовності, що закріплений в ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», передбачено, що відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Під час судового розгляду справи, позивач не звертався із вимогами з приводу захисту своїх прав, що випливають із правового принципу «законних очікувань», у спосіб інший, ніж скасування наказу про звільнення та поновлення його на роботі, а тому суд позбавлений можливості самостійно вирішувати зазначене питання та виходити за межі позовних вимог.

Керуючись ст. 8, 10, 57, 60, 88, 212-215, 218, 223 ЦПК України, ст. 23, 36, 179 КЗпП України, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, начальник відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_4 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_7