Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4034/16-ц
Провадження № 2-к/553/1/2017
У Х В А Л А

Іменем України

24.03.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в складі:

головуючого судді - Кононенка С.Д.,

при секретарі Бобильовій А.П.

за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши справу за клопотанням представника Страхового публічного акціонерного товариства «Інгосстрах» ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Московської області Російської Федерації відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Східно-українська транспортна компанія»,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року до Ленінського районного суду м.Полтави від Головного територіального управління юстиції у Полтавській області для розгляду надійшло клопотання представника Страхового публічного акціонерного товариства «Інгосстрах» ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Московської області Російської Федерації відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Східно-українська транспортна компанія».

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Східно-українська транспортна компанія» проти клопотання заперечував, надавши письмові заперечення проти клопотання.

Інші сторони в судове засідання не з»явились.

Суд, вислухавши представника боржника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ч.1ч.3 ст.394 глави 1 розділу VIII Цивільного процесуального кодексу України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: ім'я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; ім'я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; мотиви подання клопотання.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи; документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Також у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 р. № 12 зазначено, що до клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду (арбітражу) мають бути додані всі документи, передбачені відповідним міжнародним договором, зокрема документ, із якого видно, що сторона, проти якої постановлено рішення і яка не брала участі у процесі, була в належному порядку і своєчасно викликана в суд. Виклик у судове засідання може підтверджуватись оригіналом або засвідченою копією документа, за допомогою якого мав здійснюватися виклик згідно з міжнародним договором або законодавством держави, де розглядалася справа.

Як вказано у ч.4 ст.394 глави 1 розділу VIII Цивільного процесуального кодексу України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

За ст.8 Угоди про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 19 грудня 1992 р. виконання рішення відбувається за клопотанням заінтересованої Сторони. До клопотання додаються: належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушене клопотання; офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, якщо це не випливає з тексту самого рішення; докази про повідомлення іншої Сторони про процес; виконавчий документ.

Відповідно до п. b) ч.1 ст.V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 р. (м. Нью-Йорк), яка набрала чинності для України 08 січня 1961 р., у визнанні та виконанні арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони проти якої воно направлене, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем де запитується визнання та виконання докази того, що сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла надати свої пояснення.

Згідно з п. г) ст.9 Угоди про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992р., у виконанні рішення може бути відмовлено на прохання Сторони, проти якої воно направлене, якщо ця Сторона надасть компетентному суду за місцем, де виклопочується виконання рішення, докази того, що інша Сторона не була повідомлена про процес.

За п.2 ч.2 глави 1 розділу VIII ст.396 Кодексу у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду може бути відмовлено якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи.

У ст.6 Арбітражного процесуального кодексу Російської Федерації визначено, що законність при розгляді справ арбітражним судом має забезпечуватися правильним вживанням законів та інших нормативно-правових актів, а також дотриманням усіма суддями арбітражних судів правил, встановлених законодавством про судочинство в арбітражних судах.

Статтею 7 Кодексу встановлено, що правосуддя в арбітражних судах має здійснюватися на засадах рівності всіх організацій перед законом і судом незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підлеглості, місця знаходження та інших обставин.

Арбітражний суд повинен забезпечувати рівний судовий захист прав та законних інтересів усіх осіб, які приймають участь у справі.

Судочинство в арбітражному суді має здійснюватись на основі рівноправності сторін, про що вказано у ст.8 кодексу.

Також зазначено, що сторони користуються рівними правами на заяву відводів та клопотань, надання доказів, участь у їх дослідженні, виступи в судових дебатах, надання арбітражному суду своїх доводів та пояснень, здійснення інших процесуальних прав та обов`язків, передбачених даним Кодексом.

Статтею 9 передбачена змагальність судочинства.

Особи, які беруть участь у справі, вправі знати про аргументи один одного до початку судового розгляду. Кожній особі, яка бере участь у справі, має гарантуватися право надавати докази арбітражному суду та іншій стороні по справі, має забезпечуватися право подавати клопотання, висловлювати доводи і міркування, давати пояснення з усіх виникаючих в ході розгляду справи питань, пов`язаним з наданням доказів.

Арбітражний суд повинен зберігати незалежність, об`єктивність та неупередженість, здійснювати керівництво процесом, пояснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджати про наслідки вчинення чи невчинення ними процесуальних дій, сприяти в реалізації їх прав, створювати умови для всебічного та повного дослідження доказів, встановлення фактичних обставин та правильного вживання законів та інших нормативно-правових актів при розгляді справи.

У рішенні Арбітражного суду Московської області Російської Федерації від 31 січня 2014 р. по справі № А41-53054/13 вказано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Східно-українська транспортна компанія» було повідомлено про розгляд справи.

Проте, дві копії конвертів та дві копії повідомлень доданих Страховим публічним акціонерним товариством «Інгосстрах» до клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Московської області Російської Федерації від 31 січня 2014 р. по справі № А41-53054/13 не можуть бути доказами повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Східно-українська транспортна компанія» про розгляд справи № А41-53054/13. Адже, повідомлення від 30 жовтня 2013 р. та від 27 листопада 2013 р. були відправлені на адресу: 36000, м. Полтава, вул. Касигіна, буд. 57 а. В той час, Товариство з обмеженою відповідальністю «Східно-українська транспортна компанія» знаходилося та знаходиться за адресою: 36022, м.Полтава, вул. А Кукоби (вул. Пролетарська)АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи від 14 червня 2004 р. (додаток 1), довідкою Головного управління статистики в Полтавській області від 13 липня 2012 р. (додаток 2), випискою з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 29 липня 2015 р. (додаток 3) та статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Східно-українська транспортна компанія» від 11 липня 2012 р. (додаток 4).

Більше того, вулиці Касигіна в м. Полтаві не існує.

Отже, Арбітражний суд Московської області Російської Федерації не повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю «Східно-українська транспортна компанія» про процес, в тому числі про місце та дату розгляду справи № А41-53054/13.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Східно-українська транспортна компанія» було позбавлено можливості взяти участь у судовому процесі.

Крім того, Страхове публічне акціонерне товариство «Інгосстрах» посилається на Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 р. (м.Мінськ), ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах».

За п.2 ст.1 ч.I розділу I Конвенції громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, що проживають на її території, мають право вільно і безперешкодно звертатися до суду, прокуратури й інших установ других Договірних Сторін, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні і кримінальні справи (далі установи юстиції), можуть виступати в них, подавати клопотання, пред'являти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни цієї Договірної Сторони.

Згідно п.1 ст.4 ч.II розділу I Конвенції установи юстиції Договірних Сторін надають правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах відповідно до положень цієї Конвенції.

Проте, рішення Арбітражного суду Московської області Російської Федерації від 31 січня 2014 р. по справі № А41-53054/13 є рішенням по господарській справі, а отже, Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 р. (м. Мінськ) на питання з виконання даного рішення не розповсюджується.

Крім того, згідно п.5.11. Вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 р. № 55 дата документа це дата його підписання, затвердження, прийняття, зареєстрування, яку оформлюють цифровим способом. Дату документа ставлять нижче назви документа поряд із реєстраційним індексом на спеціально відведеному місці на бланку.

У клопотанні Страхового публічного акціонерного товариства «Інгосстрах» про надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду Московської області Російської Федерації відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Східно-українська транспортна компанія» не зазначена дата його підписання, чим порушено вимоги до оформлювання документів.

Згідно ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, в тому числі: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; гласність судового процесу; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Арбітражний суд Московської області Російської Федерації під час прийняття рішення від 31 січня 2014 р. по справі № А41-53054/13 порушив ст.6ст.9 Арбітражного процесуального кодексу Російської Федерації.

Страховим публічним акціонерним товариством «Інгосстрах» до клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Московської області від 31 січня 2014 р. по справі № А41-53054/13 не додано докази того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Східно-українська транспортна компанія» було повідомлено про процес, в тому числі про місце, дату та час розгляду справи № А41-53054/13.

Не додало Страхове публічне акціонерне товариство «Інгосстрах» до клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Московської області Російської Федерації від 31 січня 2014 р. по справі № А41-53054/13 і виконавчий документ, як передбачено ст.8 Угоди про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.129 Конституції України, ст.V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 р. (м. Нью-Йорк); ст.8. ст.9 Угоди про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 р.; п.5.11 Вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 р. № 55; ст.69 Арбітражного процесуального кодексу Російської Федерації; п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 р. № 12; ст.3, ст.31, ст.390-397 Цивільного процесуального кодексу України, суд , -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника Страхового публічного акціонерного товариства «Інгосстрах» ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Московської області Російської Федерації відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Східно-українська транспортна компанія» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави, шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3