Справа № 379/1419/14-ц Головуючий у І інстанції Василенко О. М.
Провадження № 22-ц/780/5662/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 3 12.12.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 08 серпня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа виконавчий комітет Салиської сільської ради Таращанського району Київської області про визнання недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна,

заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_4, встановлення опіки та призначення опікуна.

Заяву мотивував тим, що ОСОБА_4 останні роки страждає на тяжке хронічне психічне захворювання і у звязку з цим з 2011 року перебував на обліку у лікаря психіатра, внаслідок хронічного психічного розладу ОСОБА_4 не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, з 21 травня 2014 року перебуває на стаціонарному лікуванні в КЗ КОР «ОПИМО» смт. Глеваха.

Він, ОСОБА_3, фактично опікується над ОСОБА_4, оскільки інших осіб, які б могли доглядати за хворим, немає; на даний час ОСОБА_4 знаходиться на його повному утриманні.

Просив визнати ОСОБА_4 недієздатним, встановити над ним опіку і за поданням органу опіки та піклування призначити його, ОСОБА_3, опікуном.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 08 серпня 2014 року заяву задоволено, визнано ОСОБА_4 недієздатним, встановлено над ОСОБА_4 опіку та призначено опікуном його племінника ОСОБА_3

ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням Таращанського районного суду Київської області від 08 серпня 2014 року та вважаючи, що його права порушено, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Таращанського районного суду Київської області від 08 серпня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що є рідним сином ОСОБА_4 та проживає разом із ним; ОСОБА_4 має психічні розлади, періодично лікується у різних психо-неврологічних закладах, спілкування з ним проходить як зі здоровою людиною. Вказує, що дізнався про наявність судового рішення лише 04 листопада 2017 року із розмови з призначеним судом опікуном, коли ОСОБА_2 забирав батька із медичного закладу, де останній проходив чергове лікування. При ухваленні рішення судом порушено вимоги про підсудність, оскільки заява про визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцезнаходженням закладу, де вона перебуває на лікуванні, а на момент подання заяви ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в КЗ КОР «ОПНМО», що перебуває під юрисдикцією Васильківського районного суду Київської області. Також судом порушено норми закону щодо осіб, яким надано право подавати такого роду заяви, оскільки заявник не є членом сімї або близьким родичем особи, яка визнається недієздатною. Судом не вирішено питання щодо участі ОСОБА_4 в розгляді справи, у справі відсутні докази, які б могли підтвердити стан його здоровя.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що заявник ОСОБА_3 є племінником ОСОБА_4

Особа, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4

Місце проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстроване за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки КЗ ТРР «Таращанська центральна районна лікарня» від 27 травня 2014 року № 417, ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра з 2011 року, а з 21 травня 2014 року перебуває на стаціонарному лікуванні в КЗ КОР «ОПНМО», яке знаходиться в смт. Глеваха Васильківського району.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_4 від 27 травня 2014 року, ОСОБА_4 має діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, параноїчний синдром з редукцією енергетичного потенціалу.

Актом обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_4 від 27 травня 2014 року № 1944/6 встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на лікуванні в смт. Глеваха, має другу групу, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, в смт. Ставище протягом кількох років він не перебуває. Про стан його здоровя і поведінку даного громадянина селищна рада не має ніяких даних. Зареєстрований в квартирі разом з дітьми та дружиною, є пенсіонером. Склад сімї: ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 Висновок комісії: ОСОБА_4 потребує медичного лікування як інвалід ІІ групи.

Згідно довідки виконавчого комітету Салиської сільської ради від 06 червня 2014 року № 222, ОСОБА_4 дійсно проживає без реєстрації в с. Салиха Таращанського району по пров. Тихий, 2.

Згідно довідки виконавчого комітету Салиської сільської ради від 06 червня 2014 року № 223, ОСОБА_4 потребує стороннього догляду. ОСОБА_3 (племінник) часто навідує ОСОБА_4, так як житловий будинок в с. Салиха по вул. Зарічна, 12, який належить його матері ОСОБА_7, знаходиться поряд з будинком ОСОБА_4

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду із даною заявою, ОСОБА_3 просив визнати недієздатним свого дядька ОСОБА_4, який станом на день подання заяви перебував на лікуванні в КЗ КОР «ОПНМО», яке знаходиться в смт. Глеваха Васильківського району, та призначити себе його опікуном.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що згідно акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, за своїм психічним станом не може розуміти характер і значення своїх дій та керувати ними. Також суд врахував, що факт родинних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується довідкою Салиської сільської ради Таращанського району, виконавчий комітет якої клопоче про призначення опікуном заявника ОСОБА_3

Із даними висновками колегія суддів не може погодитися, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 236 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 СК України Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

Відповідно до ст. ст. 60, 63 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника.

Разом із тим, наведені вимоги закону судом першої інстанції належним чином враховані не були.

Так, під час відкриття провадження в справі і розгляду заяви по суті поза увагою суду першої інстанції залишилося те, хто є субєктом звернення у справах про визнання осіб недієздатними, а саме члени сімї та близькі родичі.

ОСОБА_3, який не проживає разом із ОСОБА_4 та не повязаний із ним спільним побутом, не має з ним взаємних прав та обовязків, не є членом сімї ОСОБА_4

Крім того, виходячи із аналізу вимог закону, племінники не відносяться до близьких родичів.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 не міг бути субєктом звернення до суду із вимогою про визнання свого дядька ОСОБА_4 недієздатним, а відтак рішення суду, яким задоволено його заяву про визнання особи недієздатною і як наслідок призначення ОСОБА_3 його опікуном, не можна вважати законним і обґрунтованим.

Крім того, судом не враховано вимоги ст. 63 ЦК України щодо призначення опікуна з осіб, які перебувають у сімейних та родинних відносинах з підопічним, враховуючи в матеріалах справи наявність довідки про склад сімї ОСОБА_4, із якої вбачається, що за однією адресою із ОСОБА_4 зареєстровані та проживають його дружина ОСОБА_5 та повнолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а. с. 30).

Судом не зясовано склад сімї ОСОБА_4 та не вирішено питання про притягнення до участі в справі цих осіб, враховуючи, що рішення суду про визнання особи недієздатною та призначення опікуна впливатиме на їх права та обовязки.

Поза увагою суду першої інстанції залишилися вимоги ст. 60 ЦК України, відповідно до якої суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Так, в матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування на призначення опікуном ОСОБА_3, а заява Салиської сільської ради у вигляді подання, якою надано згоду на таке призначення, не є поданням в розумінні вимог ст. 60 ЦК України і не повинна була враховуватися судом.

Також судом при відкритті провадження в справі було порушено вимоги ст. 236 ЦПК України, яка визначає подання заяви про визнання фізичної особи недієздатною за місцем перебування на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі. Оскільки із матеріалів справи вбачається, що на момент подання заяви ОСОБА_4 перебував на лікуванні в КЗ КОР «ОПНМО», який знаходиться в смт. Глеваха Васильківського району, справа належала до юрисдикції Васильківського районного суду Київської області, а отже суд розглянув справу із порушенням вимог підсудності.

Колегія суддів враховує наявність висновку судово-психіатричної експертизи від 29 липня 2014 року, якою встановлено неможливість в звязку із хронічним психічним захворюванням ОСОБА_4 розуміти значення своїх дій і керувати ними, однак, оскільки заяву подано особою, яка не має на це повноважень, колегія суддів залишає заяву про визнання фізичної особи недієздатним та призначення опікуна без задоволення.

Разом із тим, дані обставини не позбавляють ОСОБА_2 можливості звернутися до суду у встановленому законом порядку із заявою про визнання ОСОБА_4 недієздатним і призначення йому опікуна.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його скасування із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України колегія суддів здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 267,97 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 08 серпня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа виконавчий комітет Салиської сільської ради Таращанського району Київської області про визнання недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна залишити без задоволення.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 267,97 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Кашперська Т.Ц.

Судді : Фінагеєв В.О.

ОСОБА_8