04.12.2017 Єдиний унікальний номер 205/6621/17
Єдиний унікальний номер № 205/6621/17
Провадження № 2з/205/114/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Басова Н.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет застави, стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2017 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет застави, стягнення заборгованості за кредитним договором.

01 грудня 2017 року до суду надійшла заява ТОВ «Порше Мобіліті» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль «Seat Ibiza» з обємом двигуна 1390 см?, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1; передачі автомобілю «Seat Ibiza» з обємом двигуна 1390 см?, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1, та двох комплектів ключів від даного автомобіля ТОВ «Порше Мобіліті» шляхом вилучення предмету застави з користування ОСОБА_2 та доставки автомобілю для зберігання на спеціально обладнаний майданчик.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

На підставі ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

У відповідності з ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно ст. ст. 151, 153 ЦПК України та розяснень Верховного Суду України, викладених в п. 1 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів щодо того хто є власником спірного автомобілю на теперішній час та не заявлено клопотання щодо витребування вказаних доказів, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет застави, стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Н.В. Басова

.