АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

7 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Кулікова С.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2017 року позов задоволено.

6 листопада 2017 року на вказане рішення суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 направив до суду апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року було поновлено представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2017 року, апеляційну скаргу залишено без руху з визначенням строку в п'ять днів з дня отримання копії ухвали для надання на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_3, на представництво інтересів ОСОБА_2, як адвоката, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністюта документів про сплату судового збору.

Копія ухвали судді від 17 листопада 2017 року отримана представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 23 листопада 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.56), тому строк для усунення недоліків апеляційної скарги закінчився 28 листопада 2017 року.

5 грудня 2017 року ОСОБА_2 подав до апеляційного суду заяву на усунення недоліків, до якої додано оригінал квитанції про сплату судового збору, проте відповідачем не надано документів на підтвердження повноважень особи, яка звернулась з апеляційною скаргою - адвоката ОСОБА_3 на вчинення такої процесуальної дії від імені та в інтересах відповідача.

Таким чином, недоліки апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не усунені у повному обсязі.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так у справі «Трух проти України» Європейський суд дав оцінку застосуванню процесуальних обмежень у вигляді обов'язку сплатити мито, надати копії документів у певній кількості та направити звернення до конкретного суду. Європейський суд не виявив жодних підстав вважати, що застосування згаданих процесуальних обмежень у цій конкретній справі було свавільним чи невиправданим. Відповідно, скарга заявника про відсутність доступу до суду була відхилена як необґрунтована.

Діюче процесуальне законодавство України визначає, що на підставі договору сторону може у суді представляти тільки адвокат, тобто особа, яка отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, копію якого на підтвердження статусу адвоката ОСОБА_3 на вимогу суду не надав, зазначений в ухвалі чіткий перелік недоліків не усунув та відповідних дій не вчинив.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, застосовуються положення статті 121 цього Кодексу, згідно якої, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки подана представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України, у наданий строк позивач недоліки апеляційної скарги у повному обсязі не усунув, вона підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

ухвалив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя