Справа № 303/1354/17-ц
Номер рядка статистичного звіту 26
РІШЕННЯ (Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № МК00А-66682321 від 14.11.2013 року в розмірі 500000,00 грн. та сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14.11.2013 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір фінансового лізингу № МК00А-66682321. Відповідач надав свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним та банком договір фінансового лізингу, що стверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору відповідач отримав у платне користування автомобіль марки «Тойота», модель «Ланд Крузер», 2013 року випуску. Однак відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за кредитним договором, в результаті чого станом на 09.02.2017 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 500000,00 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що 14.11.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 була підписана заява про приєднання до Умов та правил надання фінансового лізингу № МК00А-66682321, згідно якої предметом лізингу є автомобіль марки «Тойота», модель «Ланд Крузер», 2013 року випуску. Щомісячні платежі, та порядок їх сплати: щомісячно, згідно графіку, та включають в себе: платіж по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно додатку 2 (Графік лізингових платежів); винагорода за користування предметом лізингу в розмірі згідно додатку 2 (Графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено в умовах та правилах надання банківських послуг; винагорода за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу в розмірі згідно додатку 2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено в умовах та правилах надання банківських послуг.

Відповідно до копії листа від 09.02.2017 року відповідача було повідомлено, що зобовязання відповідно до умов договору належним чином не виконуються, станом 09.02.2017 року існує заборгованість перед позивачем на суму 771958,09 грн.

З розрахунку заборгованості за договором лізингу № МК00А-66682321 від 14.11.2013 року вбачається, що позивачем нараховано відповідачу заборгованість в розмірі 1075260,82 грн., яка складається з: 396785,53 грн. - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 208132,47 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 39270,24 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 345458,94 грн. - заборгованість з пені; 85613,64 грн. - заборгованість за страховою винагородою.

Договір лізингу за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст. 628 ЦК України.

Відповідно до Закону України «Про фінансовий лізинг» лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають з договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі договір лізингу) лізингодавець зобовязується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на встановлений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Ці відносини можуть бути як виключно лізинговими, так і поєднуватися з іншими договірними відносинами, наприклад, купівлі-продажу предмета лізингу. Залежно від зазначеної особливості передбачається можливість укладення як прямого, так і непрямого лізингу. В останньому випадку, крім чисто договору лізингу, полягає ще й договір купівлі-продажу предмета, який після придбання його лізингодавцем передається в лізинг, тобто мають місце два договори, які в сукупності складають цивільно-правові відносини лізингу.

Зі ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» вбачається, що відносини, що виникають у звязку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відносини, що виникають у разі набуття права господарського відання на предмет договору лізингу, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин, що виникають у разі набуття права власності на предмет договору лізингу, крім права розпорядження предметом лізингу.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про фінансовий лізинг», предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. За умовами п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобовязаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно з ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Таке визначення розкриває сутність зобовязання як правового звязку між двома субєктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обовязок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобовязання надано право, що кореспондує обовязку першої. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобовязання (ст. 510 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Оскільки відповідач доказів щодо часткового чи повного погашення заборгованості за договором лізингу суду не представив, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, з урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт невиконання ОСОБА_1 умов договору № МК00А-66682321 від 14.11.2013 року, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за договором лізингу слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 500000,00 грн. заборгованості.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, також стягує з відповідача на користь держави витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 224, 225, 226, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 629, 806 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ід. номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (МФО 305299, код за , рах. № 3111) заборгованість за договором лізингу № МК00А-66682321 від 14.11.2013 року в розмірі 500000,00 грн., що складається з наступного: 396785,53 грн. - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу, 103214,47 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ід. номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (МФО 305299, код за , рах. № 3111) 7500,00 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ід. номер НОМЕР_1) на користь держави судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 60,00 грн.

На рішення суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний