УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Сахончик Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», заінтересована особа державний виконавець Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, скасування постанови та зобовязання поновити виконавче провадження,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2017 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, скасування постанови та зобовязання поновити виконавче провадження. В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилався на те, що в Новокодацькому ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження ВП № 48036938 щодо виконання виконавчого листа, виданого 16.06.2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення із ОСОБА_2 на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» боргу в загальному розмірі 193263,20 грн. 02.06.2017 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» було отримано постанову державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 28.03.2017 року про повернення виконавчого документа стягувача. 15.02.2017 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про заміну сторони виконавчого провадження з ОСОБА_2 на її правонаступників. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 24.02.2017 року в задоволенні заяви відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.08.2017 року ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 24.02.2017 року скасовано. Постанову про повернення виконавчого документу було направлено стягувану 29.05.2017 року з порушенням строку, передбаченого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник просив суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 щодо не зупинення виконавчого провадження ВП № 48036938 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 28.03.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу в рамках ВП № 48036938; зобовязати державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 зупинити виконавче провадження ВП № 48036938 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» до розгляду по суті справи № 6/205/27/17 про заміну сторони виконавчого провадження; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 щодо не направлення оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу в строк, передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

У заяві від 21 листопада 2017 року представник ТОВ «АВТО ПРОСТО» просив справу розглядати без його участі.

У запереченнях від 01.12.2017 року державний виконавець Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 просив в задоволенні скарги відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

На підставі ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом..

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2015 року позовні вимоги ТОВ «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» заборгованість в розмірі 193 263,20 грн. (сто девяносто три тисячі двісті шістдесят три гривні 20 коп.). Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» судові витрати у розмірі 1932,63 грн. (одна тисяча девятсот тридцять дві гривні 63 коп.).

08.07.2015 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ було відкрито виконавче провадження ВП № 48036938 про примусове стягнення із ОСОБА_2 боргу в розмірі 193263,20 грн.

27.09.2015 року ОСОБА_2 померла.

Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 06.01.2016 року по ВП № 48036938 оголошено розшук майна боржника.

Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 28.03.2017 року по ВП № 48036938 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки розшук протягом року автомобіль належний боржнику не розшуканий з дня оголошення розшуку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною пятою статті 15 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, до розгляду питання по суті.

ТОВ «АВТО ПРОСТО» 15.02.2017 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме: боржника ОСОБА_2 на її правонаступників: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 24.02.2017 року в задоволенні вищезазначеної заяви відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.08.2017 року ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 24.02.2017 року скасовано.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у цьому разі порушених прав стягувача, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням Державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що державним виконавцем в порушення вимог п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» не було зупинено виконавче провадження у звязку зі зверненням стягувача до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником.

В той же час суд зауважує, що ухвалою від 01.12.2017 року заяву ТОВ «АВТО ПРОСТО», заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та Новокодацький відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про заміну сторони виконавчого провадження задоволено частково. Замінено у виконавчому провадженні ВП № 48036938 боржника ОСОБА_2, померлу 27.09.2015 року, на її правонаступника ОСОБА_6 В іншій частині заяви відмовлено. Тому вимоги скарги в частині зобовязання державного виконавця зупинити виконавче провадження задоволенню не підлягають.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

У п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Вимоги скарги щодо визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 щодо не направлення оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу в строк, передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» задоволенню не підлягають, оскільки скаржником не доведено невчасність направлення оскаржуваної постанови.

Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що бездіяльність державного виконавця щодо не зупинення виконавчого провадження у звязку зі зверненням стягувача до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником є неправомірною; оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві винесена передчасно, а тому дії державного виконавця щодо її винесення слід визнати неправомірними і відповідно скасувати таку постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 1, 28, 34-35, 41, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10-11, 59-60, 88, 383-389 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», заінтересована особа державний виконавець Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, скасування постанови та зобовязання поновити виконавче провадження задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 щодо не зупинення виконавчого провадження ВП № 48046938 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 28.03.2017 року про повернення виконавчого листа стягувачу по ВП № 48046938.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Н.В. Басова

.