Справа № 403/480/17
Провадження №2-з/403/1/17
У Х В А Л А

08 грудня 2017 р. Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: Годованець І. А.

при секретарі: Остапенко Н. М.

розглянувши по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області, відділ держгеокадастру у Долинському районі Кіровоградській області, про визнання факту прийняття спадщини спадкодавця, визнати недійсним Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку та визнати право власності у частці на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано до суду позов до ОСОБА_3 та Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання факту прийняття спадщини спадкодавця, визнати недійсним Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку та визнати право власності у частці на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Вимоги мотивуються тим, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він вступив в управління чи володіння спадковим майном. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

25 вересня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано до суду заяву про забезпечення позову. В заяві про забезпечення позову зазначено про накладення арешту на земельну ділянку, площею 7,00 га, за №152, що належить ОСОБА_3 на праві власності, розташованої на території Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області та заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки, тому числі передавати земельну ділянку у користування на користь третіх осіб до набрання судовим рішенням законної сили.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

08 грудня 2017 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області, відділ держгеокадастру у Долинському районі Кіровоградській області, про визнання факту прийняття спадщини спадкодавця, визнати недійсним Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку та визнати право власності у частці на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та призначено справу до судового розгляду.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В заяві про забезпечення позову зазначено, що предметом спірних правовідносин між сторонами є земельна ділянка, площею 7,00 га, за №152, що розташована на території Димитровської сільської ради, яка відповідно до матеріалів справи та Державного акта про право приватної власності на земельну ділянку, передана у власність громадянину України ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Частинами 1,2,3 ст.151, ч.ч.1,2,3 ст.152 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; встановленням обовязку вчинити дії щодо унеможливлення доступу користувачів мережі Інтернет до обєктів права інтелектуальної власності, правомірність використання (розміщення) яких у мережі Інтернет є предметом спору. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. У пункті 15 розділу Х «Перехідні Положення» ЗК України зазначено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, не допускається: купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, в порядку, визначеному цим Законом. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення). Заява в частині про накладення арешту на земельну ділянку, площею 7,00 га, за №152, розташованої на території Димитровської сільської ради, яка перебуває у власності громадянина України ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та заборонити ОСОБА_3вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки є передчасною і не підлягає задоволенню з підстав передбачених п.15 «б» розділу Х «Перехідні Положення» ЗК України, так як до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року не може здійснюватися купівля-продаж або іншим способом відчуження земельної ділянки та зміна цільового призначення (використання) земельної ділянки, яка перебуває у власності громадян для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 7 ст. 319 ЦК України встановлено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб у випадках і в порядку, встановлених законом. Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому. При встановлених обставинах, заява в частині заборонити ОСОБА_3 передавати земельну ділянку площею 7,00 га, за №152, розташованої на території Димитровської сільської ради у користування на користь третіх осіб до набрання судовим рішенням законної сили задоволенню не підлягає, як необґрунтована. Керуючись ст. ст. 151-153, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в заяві про забезпечення позову.

По цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області, відділ держгеокадастру у Долинському районі Кіровоградській області, про визнання факту прийняття спадщини спадкодавця, визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку, визнати недійсним Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку та визнати право власності у частці на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, відмовити заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження (передачу у користування) цієї земельної ділянки.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд Кіровоградської області на протязі пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Устинівського районного суду: І. А. Годованець