ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1566/17
провадження № 2/753/2988/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Кириченко Н.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали позовної заяви суд приходить до висновку, що заява подана з порушенням вимог п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 119 ЦПК України, тому підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Цивільного кодексу України ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Судом встановлено, що позовна заява не містить повного імені позивача у справі.

Водночас, у позовній заяві не зазначено місце проживання (перебування) або місцезнаходження відповідача ОСОБА_3, не зазначено поштового індексу, номерів засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Позивачка ОСОБА_2 зазначила у якості місця проживання (перебування) або місцезнаходження відповідача ОСОБА_3 лище місце його народження, що вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу від 14.01.1995 року.

До такого висновку суд приходить з огляду на те, що з 1992 року припинила існувати така держава як Соціалістична Федеративна Республіка Югославія (це загальновідомо), тоді як позивач зазначає саме цю державу як місце проживання (перебування) або місцезнаходження відповідача.

Населений пункт Трстенік, общини Печ, на цей час входить до складу Республіки Сербії.

Також встановлено, що позивачем не зазначено ні вулиці ні будинку ні квартири у вказаному населеному пункті, де, на її думку, проживає (перебуває) або знаходиться відповідач у справі.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем не зазначено місце проживання (перебування) або місцезнаходження відповідача.

Частиною 4 статті 119 ЦПК визначено, що позовна заява повинна відповідати також іншим вимогам, встановленим законом.

Так, відповідно до ст. 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Укладення шлюбу між сторонами у справі дійсно мало місце на території України.

Однак, частиною 1 і 2 статті 415 ЦПК України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода та обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом 2.3 "Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах, щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 року № 1092/5/54, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за № 573/15264, передбачено, що доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

Судом встановлено, що до позовної заяви не додано завіреного перекладу позову з додатками на мову запитуваної сторони Республіки Сербія (сербську).

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Якщо у встановлений термін зазначені вимоги не будуть виконані позовна заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Н.О. Кириченко