справа №619/3091/17
провадження №2/619/1642/17
Рішення

Іменем України

12 грудня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_3, третя особа Слатинське комунальне підприємство технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про визнання розпорядження органу приватизації незаконним та визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним,

встановив:

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: Харківська область Дергачівський район смт Слатине вул. Харківська (колишня вул. Леніна)АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_3 недійсним, а розпорядження органу приватизації №17 від 25.02.2005 незаконним, посилаючись на те, що в 1982 році вона, як працівники колишнього радгоспу ім. XXII партзїзду, який розташований в смт Слатине Дергачівського району Харківської області, одержала ордер на зазначену вище квартиру загальною площею 62,8кв.м. Розпорядженням органу приватизації №17 від 25.02.2005 року квартира була приватизована на імя її доньки - ОСОБА_3, яка визнана недієздатною і в даний час перебуває у Малиженському психоневрологічному інтернаті Золочівського району Харківської області. Вона з 29.09.2004 по 11.02.2011 відбувала покарання в Качанівській колонії № 54 за вироком Дергачівського районного суду Харківської області, згоди на приватизацію квартири не давала. Приватизація квартири проведена з порушенням ст. 8 п. 2 Закону України про приватизацію державного житлового фонду. В результаті порушення вище згаданого закону вона позбавлена права власності на житло, яке особисто отримувала, а тому змушена звернутись з позовом до суду про визнання свідоцтва про право власності на житло серія САА № 665010 на імя ОСОБА_3 недійсним, а розпорядження органу приватизації незаконним. Про порушення її права, а саме про те, що квартира приватизована без неї лише на її доньку, вона дізналася лише коли ознайомилась з відповіддю Слатинського КП ТІ «Інветаризатор» від 12.04.2017.

Представник відповідача ОСОБА_4 селищної ради Дергачівського району Харківської області у судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_5 - опікун ОСОБА_3, у судове засідання не зявилася, надавши заперечення, відповідно до яких згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», керуючись ст.3 «Про безоплатної передачі громадянам, житлових приміщень і кожного члена його сімї (Доньки ОСОБА_2П.). Згідно із п.1 ст.5 якщо загальна площа квартир, що підлягають приватизації, відповідає площі передбаченій абзацом 2 ст.3 цього Закону, квартири передаються членам його сімї безоплатно. З 2011 року позивач ОСОБА_2, відразу після виходу з місць позбавлення волі та по теперішній час мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня Леніна)АДРЕСА_2. ОСОБА_3 зареєстрована та проживає в Малиженському психоневрологічному інтернаті Золочівського району Харківської області. Згідно з рішенням суду за нею повинно зберігатися житло за адресою: смт Слатине по вул. Харківській (колишня вул. Леніна), 29, кв.1. По теперішній час ОСОБА_2 проживає в цій квартирі та користуючись нагодою, коли ОСОБА_3 перебуває у лікарні хоче позбавити її житла, таким способом визнати недійсною приватизацію для того, щоб в майбутньому оформити на себе майно.

Третя особа представник Слатинського комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвентаризатор» у судове засідання не зявилися, але згідно заяви просять справу слухати без їх участі, заперечень проти позову не мають.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та просить справу розглядати за її відсутності.

Суд, дослідивши докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно розпорядження органу приватизації №17 від 25.02.2005 Слатинської селищної ради квартира АДРЕСА_3 передана у приватну власність ОСОБА_3 (а.с.6).

25.02.2005 комісією по приватизації комунального житлового фонду Слатинської селищної ради на імя ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на зазначену вище квартиру в цілому згідно розпорядження органу приватизації від 25.02.2005 (а.с.5).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 28.10.2017, квартира АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.07.2016 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано недієздатною та призначено ОСОБА_5 опікуном над недієздатною ОСОБА_3.

Як вбачається з довідки Комунальної Установи Малиженського психоневрологічного інтернату від 11.04.2017 за №159 недієздатна ОСОБА_3, 29.07.1979р.н., прибула на постійне місце проживання на повне державне забезпечення до даної установи 07.03.2017, та проживає по теперішній час.

Згідно ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, але відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійснені своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Зі змісту статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 65-1 ЖК України, наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством.

Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають двоє і більше наймачів, та відповідних господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв тощо) державного житлового фонду на користь громадян України.

Пунктом 2 ст. 8 цього Закону в редакції від 19.06.1992 р. передбачено, що передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або спільну часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), серед них тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Згідно з Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого Наказом Держкомітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 15 вересня 1992 року, передача займаних квартир у власність проводиться з письмової згоди усіх повнолітніх членів сімї, до яких відносяться лише громадяни, які постійно проживають у квартирі разом з наймачем або за якими зберігається право на житло, у тому числі тимчасово відсутніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно даних поквартирної карточки в квартирі АДРЕСА_4 були зареєстровані ОСОБА_3 з 07.02.2005 по 30.09.2015 та ОСОБА_2 з 24.12.1982 по даний час, ОСОБА_6 з 20.05.2008 (а.с.4).

З повідомлення селищного голови Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 16.05.2017 вих.02-20/283 вбачається, що дійсно згідно будинкової книги гр. ОСОБА_2 з 1982 року була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Леніна), б.29 кв.1. У звязку з тим, що на момент приватизації вказаної квартири 25.02.2005 року, він не виконував обовязки Слатинського селищного голови, тому не може повідомити про причини не включення в акт приватизації житла гр. ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно до акту депутата Слатинської селищної ради ОСОБА_7 від 19.09.2017, складеного зі слів свідків, колишніх працівників радгоспу XXII партзїзду, голови профкому ОСОБА_8, бригадира МТФ ОСОБА_9, тракториста ОСОБА_10, дійсно у 1982 році сімї ОСОБА_2, яка працювала телятницею та її чоловіку - ОСОБА_11 трактористу вищевказаного радгоспу, була виділена трикімнатна квартира № 1 в будинку № 29 по колишній вул. Леніна ( нині Харківська) смт Слатине Дергачівського району Харківської області.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відбувала покарання в державній установі «Качанівська виправна колонія (№54) за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 23.12.2004 (початок строку покарання 20.09.2004) та була звільнена 08.02.2011 згідно ухвали Комінтернівського районного суду від 31.01.2011, на підставі ст.81 КК України умовно-достроково, що підтверджується повідомленням виконуючого обовязки начальника державної установи «Качанівська виправна колонія» (№54) від 11.09.2017 №6/12/2557/КВ (а.с.13).

Згідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Ці роз'яснення слід враховувати і при розгляді вимог про його приватизацію, заявлених такою особою.

Відповідно до положень п. 7 ч. 3 ст. 71 ЖК УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках, зокрема, взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою абовідбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 станом на 25.02.2005 була зареєстрована у спірній квартирі, судом не встановлено обставин її не проживання за спірною адресою без поважних причин, що свідчить про те, що вона незаконно була позбавлена права на приватизацію спірної квартири, оскільки мала право як на користування спірною квартирою, так і на її приватизацію з усіма особами, які в ній проживають, отже наявні підстави, передбачені ст.21 ЦК України для визнання приватизації незаконною та визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Окрім того, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України залишити за рахунок держави.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 174, 209, 212, 214-216, 218 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації №17 від 25.02.2005 Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області про передачу квартири АДРЕСА_5 в цілому у приватну власність ОСОБА_3.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_5, видане 25.02.2005 Комісією по приватизації комунального житлового фонду Слатинської селищної ради на імя ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Нечипоренко