Справа № 308/4883/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі судді Бедьо В.І.,

при секретарі - Пазяк С.М.,

за участю позивача представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, яка представляє інтереси малолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає слідуючи обставини, що Ужгородською санітарно-епідеміологічною службою в кінці лютого 2016 року здійснювалась санобробка приміщень загальноосвітньої школи № 1 м. Ужгорода. ОСОБА_2 в час коли забирала з школи свою дитину, побачивши вищевикладене, невідомо звідки отримавши та не перевіривши свої дані в мережі „VIBER", а саме в спеціально створеній батьками однокласників спеціалізованої загальноосвітньої школи № 1 м. Ужгород спільноті для обміну та володіння інформацією, що стосується процесу навчання, виховання та шкільного життя їх дітей, поширила інформацію про малолітню доньку ОСОБА_3 наступного змісту: «ОСОБА_3 в інфекційній лікарні, з діагнозом ентероколіт. Що саме висівається наразі не відомо. Відомо буде з поч. наступного тижня. І так..., діти цим дихали! Коли я прийшла о 14.15 сморід стояв пристойний. Тому сморід і інтоксикація від деззасобу може бути».

Вищевказана інформація була поширена абонентом за моб. номером +98, який належить відповідачу. Крім того факт поширення інформації саме відповідачем по справі також доводиться фотом останньої на сторінці спільноти.

Вважає, що інформація безсумніву є такою, що порочить гідність дитини та ставить під сумнів подальше навчання її разом з своїми однокласниками в школі та негативно відображається на психічно-моральному її стані.

Просить суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність ОСОБА_3 інформацію поширену ОСОБА_4 в спеціально створеній батьками дітей - учнів першої загальноосвітньої школи № 1 м. Ужгород спільноті інтернет мережі „VIBER" про те, що «ОСОБА_3 в інфекційній лікарні, з діагнозом ентероколіт. Що саме висівається наразі не відомо. Відомо буде з поч. наступного тижня. І так..., діти цим дихали! Коли я прийшла о 14.15 сморід стояв пристойний. Тому сморід і інтоксикація від деззасобу може бути», зобов»язати ОСОБА_4 спростувати наведену вище недостовірну інформацію шляхом поширення в спеціально створеній батьками дітей -учнів першої загальноосвітньої школи № 1 м. Ужгород - спільноті інтернет-мережі „VIBER" відомостей про те, що попередньо поширена інформація є недостовірною, викладена неповно та принижує честь та гідність ОСОБА_3, зобов»язати ОСОБА_4 вибачитись перед ОСОБА_3 та її мамою ОСОБА_2 за поширення вищенаведеної недостовірної інформації, шляхом надрукування такого вибачення в спеціально створеній батьками дітей -учнів першої загальноосвітньої школи №1 м. Ужгород -спільноті інтернет-мережі „VIBER", стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, як опікуна ОСОБА_3 20 000 (двадцять тисяч) гривень спричиненої моральної шкоди, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 2030 (дві тисячі тридцять) гривень сплаченого судового збору.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлений позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач в судове засідання не зявилася повторно без поважних причин.

Заслухавши представника позивача та дослідивши письмові докази суд приходить до слідуючого висновку.

Як вбачається з пояснень представника позивача, в мережі „VIBER", а саме в спеціально створеній батьками однокласників спеціалізованої загальноосвітньої школи № 1 м. Ужгород спільноті для обміну та володіння інформацією, що стосується процесу навчання, виховання та шкільного життя їх дітей ОСОБА_4 поширила інформацію про малолітню доньку ОСОБА_3 наступного змісту: «ОСОБА_3 в інфекційній лікарні, з діагнозом ентероколіт. Що саме висівається наразі не відомо. Відомо буде з поч. наступного тижня. І так..., діти цим дихали! Коли я прийшла о 14.15 сморід стояв пристойний. Тому сморід і інтоксикація від деззасобу може бути».

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» доказуванню в справах про захист честі, гідності та ділової репутації слід довести наступні обставини: - те, що відомості дійсно стали відомими третім особам; - відповідач не доклав достатні зусилля, щоб забезпечити конфіденційність розповсюдженої інформації; - причинно-наслідковий зв'язок між тим, що відповідач не забезпечив достатньої конфіденційності поширюваної інформації, в результаті чого така інформація стала відомою третім особам.

Відповідно до ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). В свою чергу, негативною вважається інформація, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до ч. 1 ст. 47-1 ЗУ «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

На думку суду викладені в мережі „VIBER" відомості є оціночними судженнями.

Крім цього, позивачем не наведено докази, що зазначені ним відомості дійсно стали відомими третім особам, оскільки відсутня подальша інформація щодо обговорення іншими учасниками групи інформації, яку позивач вважає такою, що порочить гідність дитини та ставить під сумнів подальше навчання її разом з своїми однокласниками в школі.

Також, суд не може ідентифікувати особу по номеру мобільного зв'язку, оскільки такі не прив'язуються при видачі номеру з відповідною особою, а також можуть бути використані будь -ким іншим.

За таких обставин, в задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 277 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ч. 1 ст. 47-1 ЗУ «Про інформацію», ст.ст. 10, 60, 88, 213, 215 ЦПК України суд ,-

Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, яка представляє інтереси малолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: Бедьо В.І.