Справа № 361/1810/16-ц Головуючий у І інстанції Дутчак І. М.
Провадження № 22-ц/780/5310/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 14.12.2017
УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Броварської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок № 20 по вул. Пархоменка, у м. Бровари, Київської області, загальною площею 190,3 м2, із господарськими будівлями і спорудами, посилаючись на те, що оригінали документів, які посвідчують його право власності на це нерухоме майно, ним втрачені.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2016 року позов задоволено, визнано за позивачем право власності на вказане домоволодіння.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_2, яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне зясування судом усіх обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем були втрачені документи на підтвердження його права власності на спірний будинок, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконкому Броварської міської ради Київської області «Про визнання права власності на житлові будинки громадянам міста Бровари» від 28 лютого 1972 року № 106 визнано право власності на житловий будинок № 20 по вулиці Пархоменка у місті Бровари Київської області за ОСОБА_3 на 7/8 часток цього будинку та ОСОБА_4 на 1/8 частку цього будинку.

Із довідки-характеристики № 2014 від 24 січня 1990 року, виданої Бориспільським міжміським бюро технічної інвентаризації, вбачається, що 01 березня 1972 року Броварським комбінатом комунальних підприємств на підставі вказаного вище рішення Броварської м/ради ОСОБА_3 видано свідоцтво за № 668 про право особистої власності на 7/8 часток зазначеного житлового будинку, ОСОБА_4 свідоцтво за № 669 про право власності на 1/8 частку цього житлового будинку.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 травня 1997 року, виданого Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1072, після смерті ОСОБА_4, який помер 05 квітня 1972 року, позивач ОСОБА_3 успадкував 1/8 частку житлового будинку № 20 по вулиці Пархоменка у місті Бровари Київської області, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності за № 669 від 01 березня 1972 року.

Із довідки № 2265 від 24 грудня 2015 року, виданої Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області Броварське бюро технічної інвентаризації, видно, що згідно із архівними даними станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок № 20, що розташований по вулиці Пархоменка у місті Бровари Київської області, зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі таких документів:

7/8 часток відповідно до свідоцтва за № 668 про право особистої власності на жилий будинок, виданого 01 березня 1972 року Броварським комбінатом комунальних підприємств згідно із рішенням виконкому Броварської м/ради № 106 від 28 лютого 1972 року;

1/8 частка відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 травня 1997 року за реєстраційним номером № 2-1072.

29 січня 2016 року у газеті Броварської міської та районної рад, районної державної адміністрації Нове життя № 4 опубліковано оголошення про те, що свідоцтво за № 668 про право особистої власності на 7/8 часток житлового будинку, видане 01 березня 1972 року на імя ОСОБА_3, втрачено та воно вважається недійсним.

Згідно із державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 073899, виданим 05 липня 2000 року на підставі рішення виконкому Броварської міської ради народних депутатів № 97 від 21 березня 2000 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Пархоменка, 20, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :01:026:0103.

Право власності на дану земельну ділянку за позивачем ОСОБА_3 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16 лютого 2016 року.

Із технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 20 по вулиці Пархоменка у місті Бровари Київської області, виготовленого 16 грудня 2015 року на імя ОСОБА_3 Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області Броварське бюро технічної інвентаризації видно, що за вказаною вище адресою знаходяться житловий будинок, 1971 року побудови, позначений А-1, загальною площею 190,3 м2, житловою площею 106,2 м2, із господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, погріб б, вбиральня В, колодязь К та огорожа N.

26 лютого 2016 року позивач ОСОБА_3 подав заяву для проведення державної реєстрації його права власності на житловий будинок, що розташований у місті Бровари Київської області по вулиці Пархоменка, 20.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області від 09 березня 2016 року за № 28634504 ОСОБА_3 у державній реєстрації прав та їх обтяжень відмовлено, оскільки за наданими ним документами неможливо встановити набуття, зміну або припинення речових прав та їх обтяжень на спірний житловий будинок.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було фактично виконано оскаржуване рішення про визнання за ним права власності на цей будинок, так як 24 червня 2016 року ОСОБА_3 подарував вказаний будинок ОСОБА_5

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що позивач є власником спірного будинку, однак втратив документи на засвідчення права власності, через що позов підлягає задоволенню.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до суперечливого тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які, відповідно до ст. 309 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: