Справа № 133/1468/15-ц Провадження № 22-ц/772/2978/2017Головуючий в суді першої інстанції Воронюк В. А.
Категорія 27 Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О.Ю.,

суддів Денишенко Т.О., Медяного В.М.,

за участю секретаря Торбасюк О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" Сокуренка Євгена Сергійовича на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 жовтня 2017 року,

встановила:

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 27 серпня 2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем було укладено кредитний договір №VIKWG100001589.

Згідно даного договору ПАТ КБ "ПриватБанк" зобов'язалось надати відповідачу кредит у розмірі 15500,00 доларів США на термін до 25 серпня 2027 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості, за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19 травня 2015 року має заборгованість - 35673,14 доларів США, яка складається з наступного:16103,84 доларів США - заборгованість за кредитом.; 4103,44 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 844,22 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 12912,15 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 11,31 доларів США - штраф (фіксована частина);1698,18 доларів США - штраф (процентна складова), яку і просив стягнути з відповідача.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 жовтня 2017 року позов задоволено частково .

Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк "( , рах. 3111, МФО 305299 м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги 50) заборгованість по кредитному договору № VIKWG 100001589 від 27 серпня 2007 в сумі 21051.50 доларів США,( двадцять одну тисячу 51 долар США 50 центів ) , що за курсом НБУ відповідно до якого 1 долар США дорівнює 22.11 грн станом на 19 травня 2015 року, становить 465238 грн 15 коп. (чотириста шістдесят п'ять тисяч двісті тридцять вісім грн 15 коп ) , в тому числі заборгованість по тілу кредиту 16103,84 долари США, заборгованість по процентам за користуваннят кредитом 4103,44 долари США, заборгованість по комісії за користування кредитом-844,22 долари США.

В частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк " пені у розмірі 12912,15 доларів США, штрафу у розмірі 11,31 дроларів США, штрафу у розмірі 1698,18 доларів США відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк " ( , рах № 0001, МФО №305299 м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги,50) судовий збір у розмірі 3654 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням в частині відмови в задоволенні позову про стягнення пені у розмірі 12912,15 доларів США, ПАТ КБ "Приватбанк" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, просило рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 жовтня 2017 року в оскаржуваній частині скасувати та в цій частині ухвалити нове, яким позовні вимоги про стягнення пені задовольнити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 жовтня 2017 року в частинах задоволення позову та відмови в задоволенні позову про стягнення штрафів сторонами не оскаржується, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2, 27 серпня 2007 року було укладено кредитний договір VIKWG100001589, згідно п.7 якого банк зобов'язався надати позичальникові кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 27 серпня 2007 року по 25 серпня 2017 року у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 15000 доларів США на наступні цілі: купівлю житла 12400 доларів США і 3100 доларів США на сплату страхових платежів, а відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування ним в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.10-13).

30 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду, відповідно до якої суму заборгованості що виникла в період з дати надання позичальникові кредиту до дати підписання цієї угоди зменшено на 10725,31 доларів США, а саме відсотки зменшено до 3820 доларів США, пеню до 6904.48 доларів США. Також внесено зміни до п. 7.1 кредитного договору VIKWG100001589 від 27 серпня 2007 року, де банк зобов'язався надати ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 19246,37 доларів США з 27 серпня 2007 року по 25 серпня 2027 року у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на наступні цілі, а саме: на купівлю житла 12400 доларів США та 6846,37 доларів США на сплату страхових платежів ( а.с. 15 ).

Позивач виконав свої зобов'язання по кредитному договору та надав відповідачу зазначені в договорі кошти. Отримання відповідачем коштів по кредиту підтверджується копією заяви на видачу готівки та копією ордера-розпорядження на видачу готівки ( а.с. 13,14 ).

Відповідно до п.2.2.4 договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості, за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Відповідно до п. 2.2.2. договору позичальник зобов'язується сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.7.1, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2 даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Згідно п.2.2.7 Договору позичальник зобов'язується погашати суму кредиту направлену на оплату чергового страхового платежу і сплати відсотків за його користування

Публічне акціонерне товариство КБ «Приватбанк» свої зобов'язання, за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надано відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується ордером-розпорядженням про видачу строкового кредиту (а.с.13).

Відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 19 травня 2015 року становить - 35673,14 доларів США, яка складається з наступного:16103,84 доларів США - заборгованість за кредитом.; 4103,44 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 844,22 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 12912,15 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що підтверджується наданим розрахунком (а.с.4-8).

В ході розгляду справи представником відповідача подано заяву про застосування спливу строку позовної давності, зокрема і щодо стягнення пені.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення пені виходив з того, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, однак позивачем пропущений строк позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідн до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, в зв'язку з чим в нього виникла заборгованість, позовні вимоги про стягнення пені є обґрунтованими.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому ч. 1 ст. 259 ЦК України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам статті 6 і частини першої статті 259 ЦК України, то розрахунок розміру пені та штрафу слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі, ураховуючи періодичність платежів, визначених договором.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 24 лютого 2016 року у справі №6-1824цс15, яка згідно з ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судами.

З матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2012 року сторони уклали в письмовій формі додаткову угоду до кредитного договору №VIKWG100001589 від 27 серпня 2007 року (т.1 а.с. 15).

Згідно пункту 5 додаткової угоди терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 50 років.

Таким чином, у передбаченому законом порядку, ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_4 збільшили позовну давність встановлену законом.

Разом з тим, відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, від 24 вересня 2014 року № 6-103цс14, від 12 листопада 2014 року № 6-167цс14, від 18 березня 2015 року, № 6-25цс15, від 30 вересня 2015 року № 6-154цс15 і яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості за договором № VIKWG100001589 від 27 серпня 2007 року укладеного між позивачем та відповідачем станом на 19 травня 2017 року вбачається, що останній платіж за кредитним договором в розмірі 160,83 доларів США був здійснений ОСОБА_4 27 червня 2013 року (т.1 а.с. 7).

Згідно вхідного штампу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області позовна заява була подана 10 червня 2015 року, тобто в межах строку позовної давності визначеної сторонами.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення пені є обґрунтованими.

Разом з тим, оскільки позивач ставить питання про стягнення пені в іноземній валюті, слід зазначити наступне:

Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 192 ЦК України).

За змістом ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Проте, положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені та штрафу, які підлягають стягненню з боржників з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Такий правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року по справі №3-29цс15.

До того ж, умовами кредитного договору (п.п. 4.1, 4.2) визначено, що пеня за договором, у випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, сплачується в гривневому еквіваленті по курсу Національного Банку України.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, який відповідачем не спростовано, в ОСОБА_2 утворилася заборгованість по пені станом на 19 травня 2015 року за несвоєчасність виконання зобов'язань в розмірі 12912,15 доларів США.

Згідно офіційного курсу НБУ станом на 14 грудня 2017 року курс долара США становить 27,267490, а відтак з відповідача підлягає стягненню 352081,92 грн.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з порушенням норм матеріального права, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У зв'язку із ухваленням колегією суддів рішення про задоволення позовних вимог та задоволення апеляційної скарги, із відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" задовольнити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 жовтня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення пені скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення пені за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк "( , рах. 3111, МФО 305299 м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги 50) 352081,92 грн. пені.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 4019,40 грн. у відшкодування сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: