Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Протасова О. М. ,

при секретарі - Хрішкова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 8 липня 2016 року близько 08.49 год. в місті Біла Церква, Київської області по вулиці Ярослава Мудрого відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів КАМАЗ 5410 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який під час керування вищевказаними транспортними засобами не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не переконався, що його дії будуть безпечними та не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого під час руху керованого ним транспортного засобу з причепом д.н.з. НОМЕР_2 допустив зіткнення вказаного причепа з автомобілем НОМЕР_3, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. На місці вказаної дорожньо-транспортної пригоди її учасниками спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у відповідності до п. 33.2. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Як вбачається зі складеного учасниками вищезазначеної пригоди повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, ОСОБА_2 є винним у настанні даної пригоди та визнає свою вину. Позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 під час настання даної дорожньо-транспортної пригоди забезпечена за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7740206, де страховиком є відповідач - приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія». Крім того, позивач зазначає, що 3 серпня 2016 року судовим експертом ОСОБА_3 складено висновок №165 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу CHEVROLET TACUMA д.н.з. НОМЕР_4 за яким вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ CHEVROLET TACUMA реєстраційний номер НОМЕР_4 від пошкоджень отриманих внаслідок ДТП, складає 34 904,86 грн. 11 липня 2016 року позивач звернувся до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» та подав документи, необхідні для визначення розміру завданих мені збитків та прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування і його фактичної виплати, в тому числі відповідну заяву про отримання страхового відшкодування за вказаною подією. Однак, відповідач страхового відшкодування не сплачує, відтак, позивач з урахуванням збільшених позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування та витрати на проведення експертизи.

Позивач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак, свого представника в судове засідання не направив. Разом з тим, від представника позивача до суду надійшла заява в якій останній просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак, в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив, подав до суду через канцелярію заяву про часткове визнання позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак, в судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомлено, від третьої особи через канцелярію суду надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, вважає позов обгрунтованим.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Так, як вбачається із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, дійсно 8 липня 2016 року близько 08.49 год. в місті Біла Церква, Київської області по вулиці Ярослава Мудрого відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів КАМАЗ 5410 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який під час керування вищевказаними транспортними засобами не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не переконався, що його дії будуть безпечними та не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого під час руху керованого ним транспортного засобу з причепом д.н.з. НОМЕР_2 допустив зіткнення вказаного причепа з автомобілем НОМЕР_3, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Свою вину у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 визначає, що стверджується його підписом у повідомленні. Крім того, в поданій до суду заяві третя особа також визнає свою вину у вчиненій дорожньо-транспортній пригоді.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, власником пошкодженого в результаті вказаної пригоди транспортного засобу CHEVROLET TACUMA д.н.з. НОМЕР_4 є позивач у справі.

Відповідно до висновку №165 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу CHEVROLET TACUMA д.н.з. НОМЕР_4, складеного 3 серпня 2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ CHEVROLET TACUMA д.н.з. НОМЕР_4 від пошкоджень отриманих внаслідок ДТП, складає 34 904,86 грн. Одночасно, за квитанцією до прибуткового касового ордера та актом виконаних робіт позивачем сплачено за автотоварознавче дослідження кошти в сумі 800 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач 11 липня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про отримання страхового відшкодування. Крім того, позивач звертався до відповідача із претензією про виплату страхового відшкодування від 22 вересня 2016 року.

Відповідач листом від 20.10.2016 року повідомив позивача про те, що виплату страхового відшкодування буде проведено найближчим часом, однак, виплати страхового відшкодування так і не здійснив.

Задовольняючи даний позов частково, суд виходить з наступного.

Так, 8 липня 2016 року в м. Біла Церква з вини третьої особи відбулася згадана дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкоджено належний позивачу транспортний засіб. Третя особа свою вину у вчиненні вказаного ДТП визнає та не заперечує.

Цивільно-правова відповідальність третьої особи на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди забезпечена за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/7740206, де страховиком є приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія»

Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За ч. 1, п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 , п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Як вбачається із ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Як вбачається із ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого /п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»/.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається із ст. 28 Закону України Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

За ст. 29 Закону України Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який

керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Як вбачається із п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до п.п. 36.1., 36.2, 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної

виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється

безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Разом з тим, як вбачається із ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом АЕ/7740206 передбачено франшизу у розмірі 500,00 грн., відтак, саме на цю суму має бути зменшено розмір страхового відшкодування.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 28 587,38 грн /матеріальний збиток за мінусом франшизи та податку на додану вартість/.

Також, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою щодо отримання страхового відшкодування ще 11 липня 2016 року, відтак, страхове відшкодування мало б бути виплачене позивачу до 09 жовтня 2016 року /не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування/, однак, не виплачено, з огляду на що суд вважає частково обгрунтованими вимоги позивача про стягнення пені за період з 22 листопада 2016 року по 18 січня 2017 року /у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня/.

Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 1268,47 грн., з розрахунку:

28 587,38 грн. /сума страхового відшкодування/ * 28 % /подвійна облікова ставка НБУ/ / 366 /кількість днів у році/ * 58 /кількість днів прострочення/ = 1 268,47 грн.

Крім того, відповідачем не направлено свого представника у визначений законом строк /протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду/ для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, відтак, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача в частині стягнення витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у сумі 800 грн.

Відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17.11.2011 року №698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України», затверджено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про

дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України: з 01 лютого 2016 року - 50 000 гривень потерпілому.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

На основі всього вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 22, 979, 988, 990, 992, 999, 1192 ЦК України; ст.ст. 3, 5, 6, 9, 12, 22, 28, 29, 33-36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; ст.ст. 10, 60, 79, 88, 212-215, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування, -

задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», (місцезнаходження: вулиця Саксаганського, 77, місто Київ, 01033) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер (РНОКПП) НОМЕР_5) 28 587,38 грн. страхового відшкодування; 1268,47 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування; 800,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи, а всього стягнути 30 655,85 грн. (тридцять тисяч шістсот п'ятдесят п'ять гривень вісімдесят п'ять копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», (місцезнаходження: вулиця Саксаганського, 77, місто Київ, 01033) в дохід держави судовий збір в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

Рішення суду може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова