Справа № 466/868/17 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/4527/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

з участю ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, їх представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, Брюховицька селищна рада про позбавлення права користування житловим приміщенням шляхом виселення, скасування реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується із твердженням районного суду в рішенні, що між сторонами-співвласниками житлового будинку склався порядок користування житловим приміщенням, оскільки таке не відповідає нормам ЖК України. Звертає увагу, що сім'я ОСОБА_4 вселилась на житлову площу будинку на АДРЕСА_1 без згоди решти співвласників будинку, що суперечить вимогам ст. 358 ЦК України, а тому підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення. Окрім того вказує, що сім'я ОСОБА_4 має місце для проживання так, як її батько ОСОБА_10 має на праві власності квартиру АДРЕСА_1 згідно витягу з реєстрації прав власності на нерухоме майно від 06.02.2017р. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5, їх представника ОСОБА_6 про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

Житлова будівля за адресою: АДРЕСА_1, перебуває у спільній частковій власності.

Згідно з довідкою ОКП «БТІ та ЕО» станом на 29.12.2012 року та технічним паспортом від 18.12.2012 року житловий будинок по АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності: 9/40 частин ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про спадщину від 14.03.1973 року, зареєстрованого за №3183 (квартира №1), 9/40 частин ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 23.05.1992 року, зареєстрованого за Р.№2-2756 (квартира №1); 18/40 частин ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.02.1992 року, зареєстрованого за Р.№2-893 (квартира №2); 2/40 частини ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.1989 року, зареєстрованого за Р.№1-2729 (квартира №3), 2/40 частини ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 12.06.2007 року, зареєстрованого за Р.№2520 (квартира №3).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 від 18.12.2012 року, будинок має чотири окремих входи зі сторони внутрішнього двору та складається із одноповерхової частини, яка має два окремих входи у квартиру №1, та у квартиру №2, та двоповерхової частини, де розташована квартира №3, яка також має два окремі входи.

В родинних відносинах співвласники ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10 між собою не перебувають.

Між ними склався порядок користування окремими жилими приміщеннями в цьому будинку. ОСОБА_2 займає квартиру №1, ОСОБА_9 - квартиру №2, ОСОБА_10 - квартиру №3.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень які встановлюються законом.

Згідно з ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Права та обов`язки членів сімї власника (співвласника) житлового будинку визначені ст.156 ЖК України.

За змістом ч.1 ст.156 ЖК України та ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника будинку (квартири), які проживають там разом з ним, користуються цим житлом нарівні з власником.

Отже, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 як члени сім'ї співвласника будинку ОСОБА_10, вселилися та користуються жилими приміщеннями, що перебувають у користуванні та володінні ОСОБА_10

Відповідно до ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Суд першої інстанції правильно визнав необгрунтованими посилання позивачки на руйнування спільного сараю під літерою «Б», який не є жилим приміщенням, внаслідок проведення реконструкції будинку співвласником ОСОБА_10 та проведення такої реконструкції з порушенням встановленої законом процедури, як на підставу позбавлення відповідачів права користування жилим приміщенням та виселення з будинку на вул. Незалежності України, 34 в смт. Брюховичі.

Судом також зазначено, що покликання позивачки на порушення правил співжиття, що унеможливлює спільне проживання є необґрунтованими, оскільки позивачем не долучено жодних документів, щодо притягнення відповідачів до адміністративної чи кримінальної відповідальності за такі дії.

Відповідно до рапортів працівників поліції Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 02.09.2016 року, 03.09.2016 року зверталася із заявами стосовно сварки з сусідами. Таке звернення 02.09.2016 року було і від ОСОБА_4

Згідно листів Шевченківського відділу поліції ГУНП у Л/о від 10.10.2016 року 10105/43/09-16 та 25.11.2016 року №16/13-324 позивачка скаржилася на ОСОБА_10 у зв`язку з суперечками щодо порядку користування земельною ділянкою, колодязем, самовільним огородженням подвіря і проведенням будівельних робіт.

Листом Шевченківського відділу поліції ГУНП у Л/о, від 10.10.2016 року №101101/43/09-16 підтверджується і звернення ОСОБА_4 з приводу вчинення ОСОБА_2 перешкод в користуванні земельною ділянкою.

В листах зазначено, що як з позивачем, так і з відповідачем ОСОБА_4 проведено профілактичні бесіди.

Іншими наявними документами у справі підтверджується відсутність згоди співвласників стосовно порядку користування земельною ділянкою довкола будинку, яка не передана їм у власність.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що позивач не довела, що діями відповідачів створюються неможливі для неї умови проживання в будинку на вул. Незалежності України, 34 в смт.Брюховичі, та користування своєю часткою власності в цьому будинку, що внаслідок дій відповідачів систематично руйнується вказане житло.

Реєстрація відповідачів, як членів сімї співвласника ОСОБА_10 будинку, також жодних прав позивачки на володіння, користування чи розпорядження своєю часткою будинку не порушує та правомірність проведення такої фактично не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги тотожні доводам позовної заяви, яким суд першої інстанції належним чином надав оцінку, такі висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки є правильними та ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів, а тому колегією суддів до уваги не приймаються.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.