Справа № 368/1708/17
Рішення

Іменем України

"11" грудня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: головуючого судді Кириченко В.І.,

присяжних ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

при секретарі Марчук Н.М. ,

прокурора Притули С.М.,

недієздатної ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за заявою в.о. лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицької ЦРЛ» ОСОБА_4, заінтересована особа опікун ОСОБА_5 про госпіталізацію недієздатної особи до психіатричного закладу,-

встановив :

В.о. лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицької ЦРЛ» ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою та просив дати дозвіл на госпіталізацію недієздатної ОСОБА_3 1962 р/н. жительки АДРЕСА_1 на стаціонарне психіатричне лікування до Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання» вул. Вокзальна, 8 смт. Глеваха Васильківського району Київської області.

Мотивував тим, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, має психічний розлад, перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» з 1991 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, апато-абуличний тип дефекту, агрипнічний синдром» та є інвалідом II групи до 01.03.2018 року. Через цю хворобу вона не може усвідомлювати та розуміти значення своїх дій та керуватися ними, в наслідок чого рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 05.11.2015 року її визнано недієздатною і призначено над нею опікуном сина - ОСОБА_5 1982 р/н, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

ОСОБА_5 постійно нею опікується і періодично, коли психічний стан її погіршувався, по направленню лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» проводилася її госпіталізація в Комунальний заклад Київської обласної ради «Обласне психіатрично- наркологічне медичне обєднання» смт. Глеваха Васильківського району Київської області (Далі КЗ КОР «ОПНМО») керуючись ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Рішенням №2-рп/2016 від 01.06.2016 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнане неконституційним.

Встановлена у Законі процедура госпіталізації .недієздатної особи до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра не передбачає судового контролю за такою госпіталізацією, оскільки законодавець фактично розглядав її як добровільну, хоча госпіталізація недієздатної особи відбувається надання нею усвідомленої згоди.

Конституційний Суд України вважає, що така госпіталізація за своєю природою та наслідками є непропорційним обмеженням конституційного права недієздатної особи на свободу та особисту недоторканість, тому вона має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, з урахуванням зазначених міжнародно-правових стандартів, правових позицій Конституційного Суду України та виключно за рішенням суду відповідно до вимог статті 55 Основного Закону України.

Судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи.

Так як ОСОБА_3 визнана недієздатною і неспроможною самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, то згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обмеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу.

З моменту захворювання ОСОБА_3 17 разів лікувався в умовах стаціонару КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха Васильківського району Київської області, останній курс лікування вона проходила в стаціонарних умовах вищезазначеного закладу з 26.01.2017 року поОЗ.05.2017 року.

04.12.2017 року поступила заява опікуна про вирішення питання щодо госпіталізації ОСОБА_3 до психіатричного закладу так як психічний стан хворої мами різко погіршився протягом останніх 3-х днів: порушився апетит, порушився сон, більшість часу проводить в ліжку, бурмоче незрозумілі слова, появилася сонливість вдень, вяла, апатична, пасивна, мова стала незрозумілою, більшість запитань залишаються без відповіді, не по суті повторює якісь слова, сама із собою розмовляє.

В даний час психічний стан ОСОБА_3 погіршився: контакт малопродуктивний - мова незрозуміла, відповіді на запитання односкладові іноді не по суті, повторює якісь слова, інструкції виконує вибірково, емоційно тьмяна, одноманітна, вяла, сумна, апатична, амбівалентна, амбітендентна, мислення паралогічне, час від часу до чогось прислухається, озирається по сторонах. До свого стану не критична. Хвора потребує стаціонарного лікування в умовах КЗ КОР «ОПНМО».

Згідно висновку в.о. лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» від 04.11.2017 року вбачається, що хвора ОСОБА_3 потребує лікування в умовах КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха Васильківського району Київської області.

В судовому засіданні заявник в.о. лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицької ЦРЛ» ОСОБА_4 пояснив, що хвора ОСОБА_3 потребує лікування в умовах КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха Васильківського району Київської області.

Заінтересована особа ОСОБА_5 вважав, що заяву слід задоволити.

ОСОБА_3 не мала заперечень.

Прокурор вважав, що подання підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, має психічний розлад, перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» з 1991 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, апато-абуличний тип дефекту, агрипнічний синдром» та є інвалідом II групи до 01.03.2018 року. Через цю хворобу вона не може усвідомлювати та розуміти значення своїх дій та керуватися ними, в наслідок чого рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 05.11.2015 року її визнано недієздатною і призначено над нею опікуном сина - ОСОБА_5 1982 р/н, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

ОСОБА_5 постійно нею опікується і періодично, коли психічний стан її погіршувався, по направленню лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» проводилася її госпіталізація в Комунальний заклад Київської обласної ради «Обласне психіатрично- наркологічне медичне обєднання» смт. Глеваха Васильківського району Київської області (Далі КЗ КОР «ОПНМО») .

З моменту захворювання ОСОБА_3 17 разів лікувався в умовах стаціонару КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха Васильківського району Київської області, останній курс лікування вона проходила в стаціонарних умовах вищезазначеного закладу з 26.01.2017 року поОЗ.05.2017 року.

04.12.2017 року поступила заява опікуна про вирішення питання щодо госпіталізації ОСОБА_3 до психіатричного закладу так як психічний стан хворої мами різко погіршився протягом останніх 3-х днів: порушився апетит, порушився сон, більшість часу проводить в ліжку, бурмоче незрозумілі слова, появилася сонливість вдень, вяла, апатична, пасивна, мова стала незрозумілою, більшість запитань залишаються без відповіді, не по суті повторює якісь слова, сама із собою розмовляє.

В даний час психічний стан ОСОБА_3 погіршився: контакт малопродуктивний - мова незрозуміла, відповіді на запитання односкладові іноді не по суті, повторює якісь слова, інструкції виконує вибірково, емоційно тьмяна, одноманітна, вяла, сумна, апатична, амбівалентна, амбітендентна, мислення паралогічне, час від часу до чогось прислухається, озирається по сторонах. До свого стану не критична.

Згідно висновку в.о. лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» від 04.11.2017 року вбачається, що хвора ОСОБА_3 потребує лікування в умовах КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха Васильківського району Київської області.

Стаття 13 ЗУ « Про психіатричну допомогу» передбачає слідуюче:

Положення третього речення частини першої статті 13 не відповідає Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 \

Особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного

представника та лікаря-психіатра.

Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Стаття 14 ЗУ « Про психіатричну допомогу» передбачає слідуюче:

Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Стаття 16 ЗУ « Про психіатричну допомогу» передбачає слідуюче:

Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці.

У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність такої госпіталізації.

До винесення судом рішення лікування може проводитися за рішенням лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів).

Тому суд вважає, що заяву задоволити частково, а саме: про примусовий психіатричний огляд недієздатної ОСОБА_3, 1962 року жительки АДРЕСА_1 в умовах Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання» вул. Вокзальна, 8 смт. Глеваха Васильківського району Київської області у звязку з вирішенням питання про наявність підстав для госпіталізації у примусовому

В решті вимог відмовити, так як заявлені передчасно, а саме не проведено примусовий психіатричний огляд недієздатної та не складено висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність такої госпіталізації з послідуючою подачею заяви належною установою до відповідного суду .

Керуючись ст.ст. 13, 14, 16 ЗУ « Про психіатричну допомогу» ст.ст. 281, 282 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву задоволити частково, а саме: про примусовий психіатричний огляд недієздатної ОСОБА_3, 1962 року жительки АДРЕСА_1 в умовах Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання» вул. Вокзальна, 8 смт. Глеваха Васильківського району Київської області у звязку з вирішенням питання про наявність підстав для госпіталізації у примусовому порядку.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України.

Суддя: Кириченко В.І.

Присяжні : ОСОБА_1

ОСОБА_2