АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 грудня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса А.М., Поливач Л.Д.,

при секретарі: Горак Ю.М.,

за участю: позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 04 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - Головне управління юстиції в м. Києві про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просили визначити їм додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті їх бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їх мати ОСОБА_6, яка була єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті їх бабусі ОСОБА_5 В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання зави про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_5 посилалися на те, що їм не було відомо, що їх мати не оформила вказану квартиру в порядку спадкування за заповітом на себе, тому вони не зверталися до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті бабусі. Після смерті матері вони вчасно подали відповідні заяви до нотаріальної контори, де їм відмовили у прийнятті спадщини, у зв'язку з пропуском строку для її прийняття, тоді і стало відомо позивачам, що право власності в порядку спадкування після смерті бабусі їх мати не оформила.

На даний час єдиною спадкоємицею після смерті бабусі стала їх рідна сестра - відповідач ОСОБА_4, яка на момент смерті бабусі і матері була зареєстрована та проживала у квартирі, яка є спадковим майном, тобто, фактично прийняла спадщину.

Справа № 753/9810/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11508/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Шклянка М.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Вважають, що вони з поважних причин пропустили строк, а тому просили суд визначити додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті бабусі ОСОБА_5

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 4 жовтня 2017 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк на прийняття спадщини (подання заяви про прийняття спадщини) після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі ОСОБА_5 - строком три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк на прийняття спадщини (подання заяви про прийняття спадщини) після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі ОСОБА_5 - строком три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 підтримала доводи апеляційної скарги, просила рішення суду скасувати.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити рішення суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, якій належала квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Згідно з заповітом від 18 березня 1994 року єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_5 стала її дочка ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, спадкоємицями якої, стали три її дочки ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4

14 лютого 2017 року відповідач ОСОБА_4 звернулася до 16 Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її бабусі ОСОБА_5

27 квітня 2017 року та 04 травня 2017 року до нотаріальної контори звернулись з відповідними заявами позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті бабусі та матері, оскільки проживала у спірній квартирі та була зареєстрована в ній з 2007 року, що підтверджується довідкою Форми-3 №343 від 1 лютого 2017 року.

Державний нотаріус шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори листами №1084/02-14 від 04 травня 2017 та №1059/02-14 від 29 квітня 2017 року відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_5 у зв'язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що строк на звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, оскільки позивачі були впевнені, що після смерті їх бабусі, їх мати прийняла спадщину за заповітом, а тому з заявами про прийняття спадщини після смерті бабусі не зверталися, а звернулися лише вчасно після смерті матері, коли і дізнались про неприйняття нею спадщини.

Виходячи з наявних у матеріалах справи, досліджених судом першої інстанції письмових доказів, висновки суду щодо підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ст. 1265 ЦПК України сторони по справі відносяться до п'ятої черги спадкоємців за законом, як онуки померлої ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про народження сторін, свідоцтвом про шлюб.

З матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2017 року ОСОБА_1, а 4 травня 2017 ОСОБА_2 звернулись до шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

На день смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, на яке померлою складено заповіт, посвідчений сьомою Київською державною нотаріальною конторою 18 березня 1994 року за 2у-741 на ім'я ОСОБА_6

ОСОБА_6, яка є матір'ю ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, спадкове майно не прийняла та померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що строк на звернення із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини позивачами пропущений із поважних причин, оскільки заповіт, складений бабусею позивачів - ОСОБА_5 на ім'я її дочки ОСОБА_6 від 18 березня 1994 року, був дійсною перешкодою для звернення онуків - позивачів із заявами про прийняття спадщини після смерті бабусі.

Доводи апеляційної скарги про те, що незнання позивачів про те, що право власності в порядку спадкування після смерті бабусі їх матір'ю не оформлено, не може бути поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ця обставина разом з іншими, які встановлені судом, стали суттєвими перешкодами для подання позивачами заяви про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції безпідставно не врахував правову позицію Верховного суду України, висловлену у справі № 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки встановлені фактичні обставини у цих справах не є тотожними.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Враховуючи все викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм процесуального та матеріального права і підстав для його скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 7 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: