Справа № 309/3257/17
Провадження № 2/309/1833/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М. М.

при секретарі Попадинець Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до Нанківської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Нанківської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позовні вимоги позивачем вмотивовані тим, що 04 жовтня 2016 року померла ОСОБА_2, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу ОСОБА_1 Заповіт посвідчений секретарем Нанківської сільської ради 14 липня 2014 року та зареєстрований у реєстрі за №40.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами в с. Нанково, 21 Хустського району та прилеглої до нього земельної ділянки площею 0,2500 га., призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальний дій оскільки ОСОБА_2 за життя належним чином не оформила право власності на даний будинок та земельну ділянку.

В позові позивач зазначив, що на даний час вирішити питання про визнання права власності спадкове майно інакше як в судовому порядку у нього немає можливості, так як без правовстановлюючого документа на будинок неможливо отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Відповідач представник Нанківської сільської ради в судове засідання не зявився. Від Нанківського сільського голови ОСОБА_3 до суду надійшов лист про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника, не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв учасників процесу про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом належними доказами встановлено, що 04 жовтня 2016 року померла ОСОБА_2 (а.с. 7). 14 липня 2014 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 (а.с. 8).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя належним чином не оформила право власності на належний їй житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою с. Нанково, 21 Хустського району Закарпатської області.

Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлої ОСОБА_2 на спадкове майно, а також не встановлено інших осіб які б мали право на спадкове майно або які б претендували на це право, окрім ОСОБА_1, суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з надвірними побудовами та прилеглої до будинку земельної ділянки площею 0,2500 га., для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих за адресою с. Нанково, 21 Хустського району Закарпатської області, після смерті ОСОБА_2, яка померла 04 жовтня 2016 року.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 60, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України та ст.ст. 328, 392, 1217, 1299 ЦК України, с у д

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та земельну ділянку площею 0,2500 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих за адресою с. Нанково, 21 Хустського району Закарпатської області, після смерті ОСОБА_2, яка померла 04 жовтня 2016 року.

Дане рішення є підставою для реєстрації права власності на житловий будинок № 21 в с. Нанково Хустського району Закарпатської області.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_4

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_4