КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7080/17
Провадження № 2/552/2059/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2017 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Шаповал Т.В.

при секретарі - Дубовик І.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до до державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту.

В позовній заяві посилався на те, що ним 11.08.2010 року було придбано у ФОП ОСОБА_3 кулер для води «Crystal». Оскільки він на громадських засадах був членом спостережної ради кредитної спілки «Полтава і полтавці» та часто знаходився в приміщенні кредитної спілки, ним було встановлено придбаний кулер саме в приміщенні кредитної спілки. Бухгалтером спілки було розміщено на кулері напис « Не є власністю КС «Полтава і полтавці». Особиста річ».20.04 2016 року державний виконавець під час складання опису та арешту майна, що належить кредитній спілці незаконно включила також кулер, що належить особисто йому. Ним було надано державному виконавцеві підтверджуючі документи придбання зазначеного майна, а саме товарний чек. 30.08.2017 року він дізнався, що даний кулер 22.08.2017 року продано разом з майном кредитної спілки на електронних торгах.

Тому просив суд зобов»язати державного виконавця Запорожець Т.Ю. виключити з опису та звільнити з-під арешту майно, що належить йому, а саме кулер для води «Кристал» та радіоприймач.

У зв'язку з невідповідністю позовної заяви вимогам ст. 119 ЦПК України ухвалою судді від 24 листопада 2017 року позов було залишено без руху, а позивачу надано строк тривалістю три календарні дні з дня одержання копії ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви. Судом звернуто увагу, що позивач в позовній заяві вказав відповідачем відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області, який не є юридичною особою.

На виконання вимог ухвали відповідачем надано до суду уточнену позовну заяву, де відповідачем вказав державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2

Враховуючи, що не може бути особа обмежена у праві звернення за захистом до суду, судом відкрито провадження за даною позовною заявою.

В судовому засіданні позивач позов підтримував в повному обсязі та просив його задовольнити.

Клопотань щодо залучення належного відповідача чи співвідповідача позивач суду не заявляв, і після роз'яснення йому судом змісту ст.51 ЦПК України. Усвідомлюючи, що суд за власною ініціативою позбавлений можливості залучати будь-яких осіб в якості відповідачів, позивач продовжував підтримувати свій позов до державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2

На підставі викладеного справа розглядалась судом в межах позовних вимог.

Державний виконавець та представник відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не з'явився, надавши суду письмові заперечення. Просили відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПУ України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 01 листопада 2017 року, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідно акту опису й арешту майна від 20 квітня 2016 року , державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області у ході виконання зведеного виконавчого провадження ЗВП №475581158 проведено опис і арешт майна боржника КС «Полтава і полтавці» у загальній кількості 36 одиниць, серед яких радіоприймач «Supra» чорного кольору і кулеру «Crystal» білого кольору. У постанові містяться зауваження ОСОБА_1, що кулер і радіоприймач є його особистими речами.

Згідно протоколу №280714 проведення електронних торгів від 22 серпня 2017 року ДП «Сетам» рухоме майно КС «Полтава і полтавці», а саме меблі, комп»стерна та офісна техніка у кількості 36 одиниць були продані учаснику торгів.

Відповідно до товарного чеку №21 від 11 серпня 2010 року кулер для води «Crystal» було придбано у ФОП ОСОБА_3 за 950 грн.

Згідно ч. 1ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту

ОСОБА_1, звертаючись до суду з даним позовом, вказує що майно, а саме радіоприймач «Supra» і кулер «Crystal» належить саме йому, а не кредитній спілці, при цьому не надав суду жодного підтвердження даного факту.

Надана до суду позивачем копія товарного чеку №21 від 11 серпня 2010 року не може слугувати підтвердженням належності саме йому кулеру, оскільки в ньому не зазначено хто є покупцем товару.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Позивач в даній справі вказав відповідачем державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 , до суду з клопотанням про залучення належного не звертався. Державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області не є юридичною особою, та, відповідно, не тільки не може бути належними відповідачем, але і не може мати процесуальний статус відповідача взагалі.

На підставі вище наведеного в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити в повному обсязі.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, тому судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.265, 268-273 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Т.В.Шаповал