Справа № 307/3391/16-ц
Провадження № 2/307/326/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю: представника відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Універсал Банк» звернулося в суд з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що у відповідності до кредитного договору № BL1221 від 21.12.2007 р., відповідачці ОСОБА_3, яка у подальшому змінила прізвище на ОСОБА_2, було надано кредит у сумі 9750 доларів США зі сплатою 24.5 % на рік за користування кредитними коштами.

У відповідності до п. 1.3.2. договору, кожні 12 місяців від дати встановлення ліміту кредитної лінії банк має право переглядати такий ліміт та відповідно зменшити його та/або призупинити надання кредитних коштів або збільшити ліміт кредитної лінії в односторонньому порядку. У випадку, якщо плата за кредит здійснювалась позичальником з дотриманням вимог цього договору та фінансовий стан позичальника не погіршився, дію ліміту кредитної лінії може бути автоматично продовжено на наступні 12 місяців.

Відповідачка систематично не виконувала обовязки за кредитним договором.

Керуючись положеннями договору банк направив ОСОБА_2 вимогу про дострокове погашення кредиту, яку вона на момент подання даної позовної заяви до суду не виконала.

Станом на 07.10.2016 р. за нею рахується заборгованість у сумі 4079.5 доларів США, яка складається із заборгованості по тілу кредиту у сумі 3633.79 доларів США, простроченої заборгованості по кредиту у сумі 241.31 доларів США, заборгованості по відсотках у сумі 428.87 доларів США та заборгованості по підвищених відсотках у сумі 16.84 доларів США.

Представник позивача у судове засідання не зявився. Просив розглядати справу в його відсутності.

Представник відповідачки позов не визнав. Пояснив, що не дивлячись на те, що кредитний договір укладений про доларовий кредит банк видав відповідачці суму у гривневому еквіваленті, а потім ці гроші обміняв на долари. Тому позовні вимоги банку в частині стягнення суми у доларах є безпідставними. Крім того просить застосувати до позову строк позовної давності, так як згідно п. 1.2.2. кредитного договору кредит видавався на 12 місяців, тобто до 30 листопада 2008 року, а з того часу пройшло більше трьох років.

Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2007 року між банком та ОСОБА_2, яка на той час мала прізвище ОСОБА_3, було укладено кредитний договір № BL1221, на підставі якого відповідачка отримала ліміт кредитної лінії у розмірі 9750 доларів США.

21.12.2007 р. на позичковий рахунок відповідачки № 8819 банк перерахував 9750 доларів США, що стверджується меморіальним ордером № 041В01.

Згідно п.п. 1.2.2. вищевказаного кредитного договору банк встановлює позичальнику ліміт кредитної лінії на строк 12 місяців, починаючи з місяця встановлення такого ліміту, при цьому позичальник повинен повернути всю суму кредиту, наданого в межах ліміту кредитної лінії, не пізніше 30.11.2008 р.

У відповідності до п. 1.3.2. договору, кожні 12 місяців від дати встановлення ліміту кредитної лінії банк має право переглядати такий ліміт та відповідно зменшити його та/або призупинити надання кредитних коштів або збільшити ліміт кредитної лінії в односторонньому порядку. У випадку, якщо плата за кредит здійснювалась позичальником з дотриманням вимог цього договору та фінансовий стан позичальника не погіршився, дію ліміту кредитної лінії може бути автоматично продовжено на наступні 12 місяців.

Відповідно до п.п. 1.5.1. кредитного договору № BL1221 за користування кредитними коштами, наданими у межах ліміту кредитної лінії та строку кредитування, визначених цим договором, встановлюється процентна ставка в розмірі 24.5 % річних.

Однак взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки передбачені договором відповідачка повністю не виконала.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором убачається, що станом на 07.10.2016 р. за нею рахується заборгованість у сумі 4079.5 доларів США, яка складається із заборгованості по тілу кредиту у сумі 3633.79 доларів США, простроченої заборгованості по кредиту у сумі 241.32 доларів, відсотків у сумі 428.87 доларів та підвищених відсотків у сумі 16.84 доларів США.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» звернуто увагу судді на те, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої 30.03.2012статті 533 ЦК.

За таких обставин суд вважає, що з відповідачки ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» слід стягнути 4079.5 доларів США.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з неї також слід стягнути на користь банку судовий збір у сумі 1591.66 грв.

Заперечення представника відповідачки суд до уваги не приймає виходячи з наступного. Як зазначено вище між сторонами було укладено договір про кредит у валюті США. Меморіальним ордером № 041В01 від 21.12.2007 р. стверджено, що ОСОБА_3 отримала від ПАТ «Універсал Банк» 9750 доларів США у гривневому еквіваленті 49237.5 грв. Згідно пояснень представника відповідачки банк цю суму обміняв відповідачці на долари. Отже банком взяті на себе зобовязання були виконані. Підстави вважати вказаний кредитний договір удаваним відсутні.

Також відсутні підстави для застосування строків позовної давності визначених статтею 257 ЦК України, так як розрахунком заборгованості відповідачки стверджено, що з моменту отримання кредиту і до 2016 року включно ОСОБА_2 постійно сплачувала банкові кошти по даному кредиту.

Згідно п.п. 1.2.2. кредитного договору банк встановлює позичальнику ліміт кредитної лінії на строк 12 місяців, починаючи з місяця встановлення такого ліміту, при цьому позичальник повинен повернути всю суму кредиту, наданого в межах ліміту кредитної лінії, не пізніше 30.11.2008 р.

У відповідності до п. 1.3.2. договору, кожні 12 місяців від дати встановлення ліміту кредитної лінії банк має право переглядати такий ліміт та відповідно зменшити його та/або призупинити надання кредитних коштів або збільшити ліміт кредитної лінії в односторонньому порядку. У випадку, якщо плата за кредит здійснювалась позичальником з дотриманням вимог цього договору та фінансовий стан позичальника не погіршився, дію ліміту кредитної лінії може бути автоматично продовжено на наступні 12 місяців.

З матеріалів справи (кредитного договору та розрахунку заборгованості) убачається, що до березня 2016 року відповідачка регулярно проводила платежі, тобто сторони добровільно продовжували дію договору і право на звернення з позовом у банку виникло лише після того, як вона допустила заборгованість по кредиту, тобто з квітня 2016 року.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 612, 1048-1050, 1054 ЦК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» чотири тисячі сімдесят девять доларів 50 центів США та одну тисячу пятсот девяносто одну гривню 66 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Гримут В.І.