Провадження №2-з/359/100/2017
Справа №359/1654/17
УХВАЛА

Іменем України

30 листопада 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Журавського В.В.,

при секретарі судового засідання Алфімовій І.М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування частково недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, якою просить накласти арешт на 1/3 частину будинку, що знаходиться по вул. Котовського (Глибоцька), буд.134 у м. Бориспіль Київської області, яка до укладання оспорюваного договору дарування належала на праві власності ОСОБА_2

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказала, що у провадженні Бориспільського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа №359/1654/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування частково недійсним. Станом на сьогодні у Бориспільському МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області повторно відкриті та знаходяться на виконанні виконавчі провадження про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 289730 гривень та 4605 гривень 95 копійок. При цьому, ОСОБА_2 на протязі чотирьох років відмовляється виконувати та уникає від покладеного на нього зобовязання щодо сплати боргу. Оскільки відповідачем, всупереч постанови державного виконавця про накладення арешту був укладений договір дарування належної йому 1/3 частки житлового будинку по вул. Котовського, буд.134 у м. Бориспіль Київської області, є велика ймовірність, що ОСОБА_2 має можливість відчужити іншу свою частку будинку, що може утруднити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Учасники цивільного процесу у судове засідання не зявилися, їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову.

На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та письмові докази, приєднані до неї, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За правилом ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 та п.5 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення доказів, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що саме між сторонами виник спір, з'ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позовним вимогам. При цьому, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Всупереч цьому, ОСОБА_1 не зазначила жодного доказу на підтвердження існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду про визнання частково недійсним договору дарування квартири від 21 березня 2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області №832. Зокрема, відсутні належні докази, які дають підстави вважати обґрунтованим припущення про те, що відповіді мають намір або здійснюють дії, спрямовані на відчуження належного їм майна.

З огляду на ці обставини суд вважає, що ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім цього, як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Так, предметом даного позову є визнання частково недійсним договору дарування. Тобто позивач не заявляє матеріально-правової вимоги щодо конкретної квартири, спір не є майновим, а тому накладення арешту на майно не можна визнати співмірним із позовними вимогами та заходом забезпечення позову, який просить вжити позивач.

Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності, суд приходиться до висновку, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст.151, п.1 ч.1 та ч.3 ст.152, ч.1 ст.153, п.1 ч.1, ч.2 ст.208, ч.4 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 5 днів після її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський