№ 336/6661/17
№ 4-с/336/186/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Жупанова І.Б., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанови про накладення арешту на майно та заборону її відчуження,

В С Т А Н О В И В:

23.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанови про накладення арешту на майно та заборону її відчуження, в якій він просить суд скасувати постанову Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за ВП №25162408 від 26.04.2011р., а також зняти обтяження (вид обтяження: арешт нерухомого майна), реєстраційний номер запису про обтяження: 11111308, дата, час державної реєстрації: 24.06.2011р. 09:13:17, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за ВП №25162408 від 04.03.2011р. Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ, Державний виконавець Вертюченко О.В. та зняти арешт з всього нерухомого майна власником якого є ОСОБА_1 (НОМЕР_1).

В скарзі зазначив, що при підготовці документів для відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить йому на праві власності, виявилося, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є обтяження, яке унеможливлює розпорядження його майном, а саме: щодо Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 25162408 від 26.04.2011 року.

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій обл. з заявою про зняття арешту з мого майна, але листом № 36008/5 від 16.11.2017р. йому було повідомлено, що зняти арешт в рамках виконавчого провадження неможливо, так як виконавче провадження № 25162408 було завершене 30.09.2011 р. на підставі постанови про повернення виконавчого документу.

Скаржник зазначає, що відмова від 16.11.2017р. начальника Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_2 у знятті арешту отримана ним 21.11.2017р., строки на оскарження не пропущені.

Дослідивши матеріали скарги та документи, додані до неї, суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Ч. 1 ст. 73 ЦПК України передбачено, що суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Ч. ч. 1, 2 ст. 72 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Із змісту скарги вбачається, що заявник дізнався про відмову від 16.11.2017 року начальника Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_2 у знятті арешту 21.11.2017 року, а тому і не пропустив строк оскарження, проте оскаржує не цю бездіяльність державного виконавця, а просить суд скасувати постанову Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за ВП №25162408 від 26.04.2011 року, тобто предметом оскарження є інші дії державного виконавця, що мали місце в 2011 році, і не могли бути невідомими скаржнику з огляду на обов'язок власника майна бути обізнаним про нього ( ч. 4 ст. 319 ЦК України).

Таким чином, 10-денний строк, передбачений ст. 385 ЦПК України, для подання скарги, відповідно до правил обчислення процесуальних строків, передбачених ст. ст. 68-70 ЦПК України, сплинув ще 2011 року, клопотань про поновлення строку скарга не містить, доказів поважності причин пропуску строку в скарзі не наведено. Судом не встановлено будь-яких підстав для його поновлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 68-73, 385 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанови про накладення арешту на майно та заборону її відчуження залишити без розгляду.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя