АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-911/11 Головуючий в І інстанції Клімченко М.І.
Провадження №22-ц/791/25/17 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
Секретар ПрокурорОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Херсонського державного університету на заочне рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 22 серпня 2011 року та додаткове рішення цього ж суду від 22 серпня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до акціонерного товариства закритого типу «Експериментального механічного заводу» про визнання права власності,

В СТ А Н О В И Л А

В серпні 2011 року ОСОБА_6 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому посилається на те, що 08.08.2011 року він, згідно протоколу загальних зборів акціонерного товариства закритого типу «Експериментальний механічний завод» №15 від 01.07.2011 року та наказу №31 від 08.08.2011 року, придбав у власність три будинки латвійського типу, тринадцять будинків вагонного типу, склад, дві душові, три навіси, дитячу гральню та спортмайданчик, які знаходяться у відповідача на балансі і розташовані на території СОТ «Буревісник» по в вул. Курортна, 5 в смт. Лазурне, Скадовського району, Херсонської області. За домовленістю між сторонами правочин мав бути посвідчений нотаріально після того, як позивач повністю розрахується за вказане майно. Згідно накладної №22 від 08.08.2011 року ним була проведена оплата у розмірі 111 000 грн., проте відповідач навмисно затягує переоформлення майна, чим порушує його права. Тому просив визнати за ним право власності на будинки латвійського типу літ. «Б, В, Г», будинки вагонного типу літ. «Д, Ж, З, Е, І, Л, М, О, П, Р, С, У, Т», склад літ. «Н», душові літ. «К, Ш», навіси літ. «Ф, Х, Ч», дитячу гральню та спорт майданчик лат. циф. «1», що знаходиться на території СОТ «Буревісник» по вул. Курортна,5 в смт. Лазурне, Скадовського району, Херсонської області.

Заочним рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 22 серпня 2011 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на три будинки латвійського типу, зазначених в технічному паспорті літерами «Б», «В», «Г», тринадцять будинків вагонного типу, зазначених в технічному паспорті літерами «Д», «Ж», «З», «Е», «І», «Л», «М», «О», «П», «Р», «С», «Т», «У»; двох душових, зазначених літерами «К», «Ш», три навіси, зазначених літерами «Ф», «Х», «И»; дитячу гральню та спортивний майданчик, зазначених в технічному паспорті літ. «1», що знаходиться на території СОТ «Буревісник» по вул. Курортна,5 в смт. Лазурне, Скадовського району, Херсонської області.

Додатковим рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 22 серпня 2011 року доповнено резолютивну частину в частині визнання права власності на майно, виклавши її в такій редакції: Визнати за ОСОБА_6 право власності на три будинки латвійського типу, зазначених в технічному паспорті літерами «Б», «В», «Г», тринадцять будинків вагонного типу, зазначених в технічному паспорті літерами «Д», «Ж», «З», «Е», «І», «Л», «М», «О», «П», «Р», «С», «Т», «У», склад літ. «Н»; двох душових, зазначених літерами «К», «Ш», три навіси, зазначених літерами «Ф», «Х», «И»; дитячу гральню та спортивний майданчик, зазначених в технічному паспорті літ. «1», що знаходиться на території СОТ «Буревісник» по вул. Курортна,5 в смт. Лазурне, Скадовського району, Херсонської області.

В апеляційній скарзі на рішення суду Херсонський державний університет, який вважає, що зазначеним рішенням суд вирішив питання про права та обовязки університету та посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просить його скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

У письмових запереченнях та доповненні до них на апеляційну скаргу позивач та його представник ОСОБА_7 її доводи не визнають, зазначаючи про те, що відповідно до договору оренди землі від 17.11.2015 р. укладеного між Лазурненською селищною радою та ОСОБА_6, останній прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,7784 га., яка знаходиться в Херсонській області, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Курортна, 5, строком на 10 років. На даній земельній ділянці розміщені вказані обєкти нерухомого майна, що належать на праві власності позивачу. Державна реєстрація права оренди за ОСОБА_6 відбулася 18.11.2015 року.

Відповідно до листа відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 14.03.2017 р. за Херсонським державним університетом земельної ділянки не обліковується. Державний акт на право постійного користування, виданий апелянту під розміщення СОТ «Буревісник», площею 5,1188 га на території смт. Лазурне є недійсним в звязку з тим, що рішеннями Лазурненської селищної ради відбулися вилучення земельних ділянок стороннім користувачам, внаслідок чого змінилася площа земельної ділянки, кадастровий номер, довжина ліній та конфігурація земельної ділянки.

Крім того, спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна, яке завод передав у власність позивачу. Дане майно було побудовано заводом, а тому як власник він в рахунок погашення існуючої заборгованості передав у власність ДЗ СОТ «Буревісник» за мировою угодою будинок латвійського типу №23, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Курортна, 5, загальною площею 136,1 кв.м. З моменту передачі і по даний час апелянт використовує дане нерухоме майно на власний розсуд та зауважень не має. При цьому, університет оскаржує факт передачі у власність позивача іншого майна.

Тому вважає, що провадження за апеляційною скаргою Херсонського державного університету підлягає закриттю, оскільки останній не володіє будь-яким правом щодо предмету спору, та не є землекористувачем земельної ділянки на якій розташовані обєкти нерухомого майна, що належать на праві власності ОСОБА_6

Відповідно до письмових заперечень на апеляційну скаргу надісланих на адресу апеляційного суду приватним акціонерним товариством «Експериментального механічного заводу», що є правонаступником акціонерного товариства закритого типу «Експериментального механічного заводу», останній з її доводами не погоджується, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає відхиленню. Зокрема, зазначає, що дані рішення Скадовського районного суду Херсонської області не стосуються земельних правовідносин, оскільки судом вирішувалося лише питання, щодо продажу ОСОБА_6 трьох будинків латвійського типу, тринадцяти будинків вагонного типу, 2-х душових, склад, трьох навісів, дитячої гральні та спортивного майданчика.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог на підставі ст. 328 ЦК України, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами правочину відбулось його повне виконання, а саме, передача позивачу нерухомого майна та оплата останнім його вартості, тому існують підстави для визнання за ОСОБА_6 права власності на це майно.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися, оскільки він не узгоджується з фактичними обставинами справи та суперечить закону.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що згідно наказу акціонерного товариства закритого типу «Експериментального механічного заводу», правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «Експериментальний механічний завод» (далі АОЗТ «Експериментальному механічному заводу») №31 від 08.08.2011 року, було вирішено продати ОСОБА_6 три будинки латвійського типу, тринадцять будинків вагонного типу, 2 душові, склад, три навіси, дитячу гральню та спортивний майданчик, які знаходяться на території СОТ «Буревісник» по вул. Курортній, 5 в смт. Лазурне, Скадовського району, Херсонської області (а.с. 11).

Згідно накладної №22 від 08.08.2011 року, вартість майна, що підлягає продажу ОСОБА_6 становить 111000 грн. (а.с. 12).

З матеріалів справи вбачається, що 10 вересня 2010 року на імя АОЗТ «Експериментальному механічному заводу» виготовлений технічний паспорт на нерухоме майно по вул. Курортна №5 на території СОТ «Буревісник» в смт. Лазурне, Скадовського району, Херсонської області, проте документи на підтвердження права власності на зазначене нерухоме майно не оформлено (а.с.13-16).

Згідно з ст.665 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Частиною 3 ст.640 ЦК України передбачено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.

Як розяснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК повязується з державною реєстрацією, тому що вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків сторін.

Проте, задовольняючи позов, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що правочин відносно вказаного нерухомого майна, між ОСОБА_6 та АОЗТ «Експериментальний механічний завод» від 08.08.2011 року, згідно наказу №31 від 08.08.2011 року, був укладений в усній формі, нотаріально не посвідчений та не зареєстрований у встановленому законом порядку.

Отже в силу положень ст.ст. 640, 657 ЦК України такий договір не може вважатися укладеним, у звязку з чим вимога про визнання за позивачем права власності, як похідна від правочину, не підлягає задоволенню.

Ксерокопія квитанції про здійснення оплати ОСОБА_6 за майно, долучена представником позивача і ним же завірена у 2017 році при перегляді в апеляційному порядку рішення суду є неналежним доказом у справі /а. с. 209/.

Крім того, згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач, у порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, докази на підтвердження укладення між ним і відповідачем договору купівлі продажу нерухомого майна, його нотаріального посвідчення і державної реєстрації, досягнення згоди щодо його істотних умов та здійснення оплати за майно не надав.

Як вбачається з наданого АОЗТ «Експериментальний механічний завод» заперечення на апеляційну скаргу (а.с.175-176), останній позов визнав та не заперечував проти визнання за ОСОБА_6 права власності на нерухоме майно, що свідчить про відсутність спору про право та недоведеність ухилення продавця від нотаріального посвідчення правочину, можливість якого не втрачена /а. с. 145 176/.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки.

Херсонський державний університет, який не був стороною у даній справі, обґрунтовував подану ним апеляційну скаргу на ухвалене рішення у зазначеній справі тим, що нерухоме майно, на яке судом визнано право власності за ОСОБА_6, розташоване на земельній ділянці по вул. Курортна,5 в селищі Лазурне, Скадовського району, яка починаючи з 60-х років минулого століття постійно знаходилася у користуванні спочатку Херсонського державного педагогічного інституту, а з 2006 року у користуванні Херсонського державного університету на підставі державного акта серія ЯЯ №322884 на праві постійного користування земельною ділянкою площею 5,1188 га та була виділена під розміщення спортивно-оздоровчого табору «Буревісник», належного університету.

Оскільки ОСОБА_6 заявив вимоги про право власності на майно розташоване на земельній ділянці, з приводу права користування якою існує спір між університетом і особами, майно яких розташоване на цій земельній ділянці, яка не виділялася їм у встановленому законом порядку у користування, колегія суддів приходить до висновку, що зазначеним рішенням суду порушуються майнові права Херсонського державного університету на спірну земельну ділянку.

Посилання позивача на те, що оскаржуване рішення не порушує прав та обовязків апелянта щодо користування земельною ділянкою, так як на теперішній час у Херсонського державного університету відсутнє зареєстроване право постійного користування земельною ділянкою під розміщення спортивно-оздоровчого табору «Буревісник» та державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №322884 виданий 14.11.2006 року, не можуть бути прийняті до уваги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи Херсонський державний університет є власником спортивно-оздоровчого табору «Буревісник» розташованого по вул. Курортна,5 в селищі Лазурне, Скадовського району, Херсонської області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №10 від 30.01.2008 року, під розміщення якого, відповідно до рішень виконавчого комітету Херсонської областної ради депутатів трудящих № 232 від 06 квітня 1965 року та № 124 від 26 лютого 1966 року та розпорядження Ради Міністрів УРСР № 22-р від 01 лютого 1991 року було виділено земельну ділянку площею 5,25 га та видано Херсонському педагогічному інституту ім. Н. К. Крупської, правонаступником якого є Херсонський державний університет у 1996 році Державний акт на право користування вказаною земельною ділянкою. У звязку з правонаступництвом університету та необхідністю приведення у відповідність права користування земельною ділянкою, рішенням Лазурненської сільської ради Скадовського району Херсонської області від 24.10.2006 року Херсонському державному університету надано в постійне користування земельну ділянку площею 5,1188 га під розміщення існуючого спортивно-оздоровчого табору «Буревісник» із земель запасу селищної ради розташованої по вул. Курортна,5 в селищі Лазурне, Скадовського району та видано на підставі цього рішення державний акт на право постійного користування землею.

20 травня 2015 року Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області було прийнято рішення №820 «Про вчинення на виконання суду», яким припинено право користування земельною ділянкою площею 5,1188 га Херсонського державного університету під розміщення спортивно-оздоровчого табору «Буревісник», вилучено із земель державної власності та переведено до земель запасу Лазурненської селищної ради вказану земельну ділянку, у звязку з ухваленням рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 04.11.2014 р. (а.с.80-82) про визнання недійсним рішення Лазурненської селищної ради №106 від 24.10.2006 року та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, виданого апелянту 14.11.2006 року.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 28.09.2017 р., ухваленою у справі за позовом заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі: міністерства освіти і науки України та Херсонського державного університету до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, треті особи: Кабінет Міністрів України, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсним та скасування рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 20.05.2015 р. №820 «Про вчинення дій на виконання суду», встпновлено, що Лазурненська селищна рада не мала повноважень щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою державної форми власності. Власником земельних ділянок, закріплених за Херсонським державним університетом, що перебуває у сфері управління Міністерства освіти і науки є держава в особі Кабінету Міністрів України (а.с.283-285).

З огляду на зазначене є не прийнятними доводи позивача відносно того, що він відповідно до договору оренди землі від 17.11.2015 року укладеного між ним та Лазурненською селищною радою прийняв у строкове платне користування на 10 років земельну ділянку площею 0,7784 га, на якій розміщені вказані обєкти нерухомого майна, що належать йому на праві власності, та яка знаходиться в Херсонській області, Скадовського району, смт.Лазурне, вул. Курортна, 5.

Визнання недійсним рішення Лазурненської селищної ради № 106 від 24.10.2006 р., яким було затверджено технічну документацію про надання в постійне користування університету земельну ділянку площею 5,1188 га та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 322884, виданого Херсонському державному університету 14 листопада 2006 року, не скасовує рішень виконавчого комітету Херсонської обласної ради депутатів трудящих та розпорядження Ради міністрів УРСР про виділення у користування Херсонському педагогічному інституту ім. Н. К. Крупської, правонаступником якого є університет, земельної ділянки під розміщення спортивно оздоровчого табору «Буревісник» у с. Лазурне Скадовського району Херсонської області по вул. Курортна, 5, не позбавляє Херсонський державний університет бази практики і відпочинку спортивно-оздоровчого табору «Буревісник», а також можливості, в установленому законом порядку та з дотриманням законодавства отримати Державний акт на право користування земельною ділянкою. Тому доводи апелянта щодо відсутності у Херсонського державного університету права апеляційного оскарження у звязку із відсутністю державної реєстрації його права користування земельною ділянкою не ґрунтуються на законі, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні апеляційної скарги Херсонського державного університету з підстав неіснуючого в університету права на апеляційне оскарження ухваленого судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права судового рішення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Херсонського державного університету слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Херсонського державного університету задовольнити.

Заочне рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 22 серпня 2011 року та додаткове рішення цього ж суду від 22 серпня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до акціонерного товариства закритого типу «Експериментального механічного заводу» про визнання права власності відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

ОСОБА_3