Справа №150/460/17
Провадження по справі №2/150/195/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Горбей О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бабчинецької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Чернівецького району Вінницької області про визнання звільнення незаконним та поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на незаконність та безпідставність звільнення із посади прибиральниці службових приміщень Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району Вінницької області, у звязку із чим просить скасувати наказ №48 від 14.07.2017 року про її звільнення та поновити на вище вказаній посаді.

Позивач в судовому засіданні збільшує свої вимоги, подавши при цьому відповідну письмову заяву, збільшені вимоги підтримує, просить їх задоволити та скасувати наказ №48 від 14.07.2017 року про її звільнення, поновити на посаді прибиральниці службових приміщень Бабчинецької СЗОШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району Вінницької області, стягнути із Бабчинецької СЗОШ І-ІІІ ступенів на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі, а також моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 10000 гривень. Обгрунтовуючи свої вимоги щодо стягнення із відповідача моральної шкоди, ОСОБА_1 посилається на те, що внаслідок незаконного звільнення вона втратила не лише заробіток, а й зазнала моральної шкоди, яка полягає у тому, що директор школи під час роботи постійно хвалила її за якісне виконання посадових обовязків та за безвідмовне виконання доручень, після прийняття Бабчинецькою сільською радою Чернівецького району рішення про скорочення чисельності штату Бабчинецької СЗШ почала безпідставно дорікати, негативно характеризувати, зводити на ОСОБА_1 наклепи в колективі. З огляду на упереджене ставлення керівництва по відношенню до неї, ОСОБА_1 здогадувалась, що саме її кандидатура розглядатиметься при скороченні посади прибиральниці службових приміщень школи, а тому знаючи про заздалегідь прийняте рішення відносно неї, не подала на розгляд комісії відповідні документи для вирішення питання про переважне право на залишення на займаній посаді.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення. Зазначила, що згідно додатку №5 до рішення 4 позачергової сесії 8 скликання Бабчинецької сільської ради від 31.03.2017 року, передбачено скорочення штату працівників Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів, куди і входить одна ставка прибиральниці службових приміщень з урахуванням площі службових приміщень, штатних одиниць прибиральниць службових приміщень 4. Наказ №22 від 03.04.2017 року «Про приведення у відповідність до штатного розпису чисельність та штат працівників» було надано для ознайомлення під розпис всьому технічному персоналу школи, однак ОСОБА_1 відмовилася підписуватися про ознайомлення із даним наказом, про що було складено відповідні акти. Наказ №22 погоджено 03.04.2017 року з виборним органом первинної профспілкової організації Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів за три місяці до можливого звільнення працівників, змін істотних умов праці. Після вивчення та погодження з рішенням спеціальної комісії по Бабчинецькій СЗШ видано наказ №35 від 12.05.2017 року «Попередження про наступне вивільнення», письмове попередження про що визначено вручити до 16.05.2017 року та ознайомити із вказаним наказом. Однак, ОСОБА_1 відмовилася ознайомлюватися із даним наказом, про що було складено відповідний акт. Зауважила, що Бабчинецькою СЗШ в повній мірі дотримано усіх необхідних дій, передбачених чинним законодавством при звільненні у звязку із скороченням штату працівників, рішення про затвердження нового штатного розпису прийнято засновником Бабчинецької СЗШ Бабчинецькою сільською радою Чернівецького району Вінницької області. Крім того, Бабчинецька СЗШ не мала можливості запропонувати та перевести ОСОБА_1 на іншу роботу в даному закладі та інших навчальних закладах Бабчинецької обєднаної територіальної громади, у звязку із відсутністю вакансій.

Представник відповідача ОСОБА_3 юрист відділу освіти Чернівецької районної державної адміністрації, в судовому засіданні пояснив, що рішення про скорочення посади прибиральниці службових приміщень Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району приймалось на зборах первинної профспілкової організації Бабчинецької СЗШ. Вказане рішення приймалось без участі представника відділу освіти Чернівецької РДА. ОСОБА_1 відмовилася підписатися про ознайомлення із рішенням про скасування посади, яку вона обіймає, про що комісією було складено відповідний акт. 12.05.2017 року дирекцією школи винесено наказ про майбутнє вивільнення, у звязку із скороченням посади прибиральниці службових приміщень. Бабчинецька СЗШ мала забезпечити ОСОБА_1 рівнозначною роботою, однак, у школі не було наявних посад, які б можна було запропонувати їй. Дирекцією школи надсилались відповідні запити про наявність вакантних посад, але відповіді свідчили про відсутність вакансій.

Свідок ОСОБА_4 бухгалтер Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів, в судовому засіданні пояснила, що станом на 01.03.2017 року в штатному розписі існувало пять посад прибиральниць службових приміщень, на яких працювали ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та Сауляк. ОСОБА_8 працювала на кухні на 0,75 ставки, згідно рішення дирекції Бабчинецької СЗШ вказану посаду скорочено і ОСОБА_8 24.03.2017 року переведено на посаду прибиральниці з відповідним окладом - 1. Питання щодо врегулювання фінансування на виплату заробітної плати мали вирішити штати, з метою економії коштів. У червні 2017 року відбулось засідання комісії профспілкового комітету щодо вирішення питання про скорочення посади прибиральниці, працівники при цьому мали подати комісії відповідні документи для визначення хто саме залишиться на роботі, однак, по яких критеріях будуть надані переваги працівникам комісією не було визначено.

Свідок ОСОБА_9 голова профкому Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів, в судовому засіданні пояснила, що 24.03.2017 року проводились профзбори, на які було запрошено технічних працівників, оскільки, виникла потреба в економії коштів, у звязку із зменшенням фінансування по заробітній платі. За результатами проведення зборів було вирішено звільнити із займаної посади прибиральницю службових приміщень та робітника по обслуговуванню території із 01.04.2017 року. У працівника кухні ставка заробітної плати складала 0,75 ставки, із врахуванням того, що стаж ОСОБА_8 становить сім років, на утриманні перебуває донька студента вищого навчального закладу, чоловік ніде працює, тому було прийнято рішення про переведення ОСОБА_8 на посаду прибиральниці службових приміщень. Згідно рішення від 03.04.2017 року Бабчинецької сільської ради, яка є засновником Бабчинецької СЗШ, вказаний навчальний заклад зобовязаний був скоротити посаду прибиральниці службових приміщень. При вирішенні питання про те, хто підлягає вивільненню, зверталась увага на майновий стан кожного працівника, при цьому працівники попереджались про необхідність надання в строк до 10.05.2017 року відповідних документів про склад сімї, наявності дітей студентів, працевлаштування інших членів сімї, однак, ОСОБА_1 не надано для розгляду комісією жодного документу. Зазначила, що ОСОБА_1 оголошувалась догана, у звязку із самовільним залишенням робочого місця більше ніж на три години протягом робочого дня.

Зясувавши позицію сторін (їх представників), заслухавши пояснення свідків, дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи та зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 09.04.2012 року ОСОБА_1 прийнято на посаду прибиральниці службових приміщень Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району Вінницької області, про що свідчить запис №21 у її трудовій книжці серії БТ ІІ №6506504 від 15.01.1992 року (а.с. 5-7).

Згідно наказу №48 від 14.07.2017 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, у звязку із скороченням штату працівників та неможливістю переведення за її згодою на іншу роботу.

Наказ №48 від 14.07.2017 року про звільнення ОСОБА_1 із посади прибиральниці службових приміщень Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району Вінницької області містить вказівку як на підставу звільнення на рішення 4 позачергової сесії 8 скликання Бабчинецької сільської ради від 31.03.2017 року (а.с. 9). Однак, вказаний наказ не містить відомостей щодо скорочення посади прибиральниці службових приміщень Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району Вінницької області.

Так, згідно рішенням 4 позачергової сесії 8 скликання Бабчинецької сільської ради від 31.03.2017 року, затверджено штатні розписи працівників закладів освіти згідно з внесеними змінами у відповідності із Типовими нормативами загальноосвітніх навчальних закладів, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України №1205 від 06.12.2010 року, додаток №5, документи з нарахування заробітної плати, інших бухгалтерських документів для організації матеріально технічного та фінансового забезпечення, оплати праці педагогічних та технічних працівників Бабчинецької СЗШ І-ІІ ступенів, що здійснюють діяльність з надання освітніх послуг дітям шкільного віку з населених пунктів Бабчинецької сільської ради (а.с. 37).

Як свідчить додаток №5, затвердженого рішенням 4 позачергової сесії 8 скликання Бабчинецької сільської ради від 31.03.2017 року, у штатному розписі обслуговуючого персоналу Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів станом на 01.04.2017 року кількість штатних одиниць прибиральниць службових приміщень складає 4 з посадовим окладом 1600 гривень (а.с. 38).

Згідно наказу №22 від 03.04.2017 року «Про приведення у відповідність до штатного розпису чисельність та штат працівників», бухгалтеру (ОСОБА_4В.) необхідно врахувати в роботі, що згідно додатку №5 «Штатний розпис обслуговуючого персоналу Бабчинецької СЗШ І-ІІ ступенів станом на 01.04.2017 року», затвердженого рішенням 4 позачергової сесії 8 скликання Бабчинецької сільської ради від 31.03.2017 року «Про прийняття з спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селища Чернівецького району у комунальну власність Бабчинецької обєднаної територіальної громади індивідуального визначеного майна (матеріальних цінностей), що перебуває на балансі відділу освіти» передбачено скорочення чисельності та штату, зокрема, 1 ставка прибиральниці службових приміщень (а.с. 37-38).

Згідно протоколу засідання комісії Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району з вивчення переважного права на залишення на роботі працівників, посади яких підлягають скороченню від 10.05.2017 року за №1, переважного права на залишення на роботі відповідно до чинного законодавства у ОСОБА_1 немає (а.с. 46-47).

ОСОБА_1 попереджено про майбутнє вивільнення із посади прибиральниці за пунктом 1 статті 40 КЗпП України 14.07.2017 року, про що свідчить попередження дирекції Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району від 12.05.2017 року, №80 (а.с. 71).

На порядку денному зборів первинної профспілкової організації Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району, проведених 24.03.2017 року була інформація директора школи про проведення заходів у звязку із недостатністю фінансування на оплату праці обслуговуючого персоналу у 2017 році, за результатами зборів з метою необхідності проведення відповідних заходів, що призведуть до економного, раціонального та ефективного використання коштів, оптимізації штату працівників обслуговуючого персоналу, постановлено дотримуватись жорсткого режиму економії бюджетних коштів, а також перевести підсобного робітника кухні ОСОБА_8 з 0,75 ставки підсобного робітника кухні на ставку прибиральниці службових приміщень з 01.04.2017 року (а.с. 93).

Згідно наказу Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району №20 від 24.04.2017 року ОСОБА_8 з посади підсобного робітника кухні переведено на посаду прибиральниці службових приміщень з 01 квітня 2017 року із заробітною платою відповідно до законодавства (а.с. 97).

Беручи до уваги рішення 4 позачергової сесії 8 скликання Бабчинецької сільської ради від 31.03.2017 року, відповідно до якого передбачено скорочення посади прибиральниці службових кабінетів Бабчинецької СЗШ та інформацію директора школи ОСОБА_2, яка була на порядку денному зборів первинної профспілкової організації Бабчинецької СЗШ, які відбулись 24.03.2017 року, щодо необхідності, у звязку із недостатністю фінансування на оплату праці обслуговуючого персоналу у 2017 році, проведення відповідних заходів, що призведуть до економного, раціонального та ефективного використання коштів, суд критично ставиться до рішення, прийнятого 24.03.2017 року зборами профспілкової організації Бабчинецької СЗШ щодо переведення підсобного робітника кухні ОСОБА_8 з 0,75 ставки підсобного робітника кухні на ставку прибиральниці службових приміщень з 01.04.2017 року, оскільки, такого роду рішення унеможливлює стверджувати про економне, раціональне та ефективне використання коштів, та суперечить пункту 1 рішення зборів щодо необхідності дотримання жорсткого режиму економії бюджетних коштів.

Крім того, при вивченні 10.05.2017 року на засіданні комісії Бабчинецької СЗШ питання щодо переважного права на залишення на роботі працівників, посади яких піддягають скороченню, відсутнє чітке визначення по яких критеріях надавались переваги працівникам комісією, що й стверджується показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_4, яка була секретарем комісії, при цьому невідомо на яких підставах ОСОБА_1, маючи приблизно однаковий стаж, що й інші працівники ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, звільнена за відсутності переважного права на залишення на роботі.

Суд не може взяти до уваги посилання засідання комісії Бабчинецької СЗШ від 10.05.2017 року на те, що ОСОБА_1 негативно характеризується, неодноразово помічена на роботі у нетверезому стані, про що складений відповідний акт, оскільки, такі посилання мають суперечливий характер, належним чином не доведені, не проведено медичний аналіз крові, за результатами якого можна було б довести чи то спростувати перебування останньої в стані алкогольного спяніння, крім того, ці твердження спростовані в судовому засіданні показами представника відповідача директора Бабчинецької СЗШ ОСОБА_2, яка охарактеризувала ОСОБА_1 з позитивної сторони, як відповідального працівника, який добросовісно виконує свої обовязки та доручення дирекції школи.

Суд критично ставиться до показів представника відповідача ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за самовільне залишення робочого місця, як окремої підстави для її звільнення, оскільки, такого роду твердження позбавлені хронологічної послідовності, оскільки наказ про оголошення догани ОСОБА_1 та позбавлення її преміальних виплат у 2017 році винесено 12.05.2017 року, тоді як питання щодо переважного права на залишення на роботі працівників, посади яких піддягають скороченню, розглядалось на засіданні комісії Бабчинецької СЗШ 10.05.2017 року.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до статті 8 ОСОБА_10 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_10 має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_10 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_10 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_10 України гарантується.

Статтею 43 ОСОБА_10 України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статею 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації чи уповноважений ним орган зобовязується виплачувати працівнику заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені договором або угодою сторін.

Відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлено, що суди, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

У випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (ч.3 ст.36 КЗпП в редакції від 19 січня 1995 року). При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

Стосовно до правил п.1 ст.40 КЗпП може бути розірвано трудовий договір при відмові працівника укласти договір про повну матеріальну відповідальність з поважних причин (або коли раніше виконання обов'язків за трудовим договором не вимагало укладення матеріальну відповідальність), а також з особою, що приймалась для заміщення відсутнього працівника, але пропрацювала більше чотирьох місяців, при поверненні цього працівника на роботу, якщо відсутня можливість переведення з її згоди на іншу роботу.

В усіх випадках звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України провадиться з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених главою III-А КЗпП України. Чинне законодавство не передбачає виключення із строку попередження працівника про наступне звільнення (не менш ніж за 2 місяці) часу знаходження його у відпустці або тимчасової непрацездатності.

На підставі наявних у справі доказів, суд беручи до уваги розяснення, що містить Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів», дійшов висновку про незаконність звільнення ОСОБА_1, скасування наказу №48 від 14.07.2017 року про її звільнення та поновлення ОСОБА_1 на посаді прибиральниці службових приміщень Бабчинецької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Чернівецького району Вінницької області.

Частиною 2 статті 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік.

Обгрунтовуючи свої вимоги щодо стягнення із Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі, ОСОБА_1 посилається на те, що з 14 серпня 2017 року по даний час перебуває на обліку у Чернівецькому районному центрі зайнятості (Вінницький регіон) та отримує допомогу по безробіттю, сума якої за даний період по жовтень 2017 року включно становить 4214 грн. 45 коп., що стверджується довідкою, виданою Чернівецьким районним центром зайнятості від 29.11.2017 року, №1242.

З врахуванням зазначеної суми, отриманої ОСОБА_1 за час перебування на обліку у Чернівецькому районному центрі зайнятості, в середньому на місяць розмір допомоги складає 1687 грн. 78 коп (4214 грн. 45 коп.:2,5 місяці).

Як свідчить довідка про заробітну плату та інші доходи прибиральниці приміщень Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району, видана 30.11.2017 року за №163, ОСОБА_1 за період роботи з січня по липень 2017 року нараховано заробітну плату на загальну суму 23944 грн. 88 коп. Таким чином, середня заробітна плата на місяць під час роботи ОСОБА_1 у Бабчинецькій СЗШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району за період з 01.01.2017 року по 14.08.2017 року становить 3683 грн. 83 коп. (23944 грн. 88 коп. усього нарахованої зарплати:6,5 місяців).

Різниця між заробітною платою та отримуваною ОСОБА_1 допомогою по безробіттю складає: 3683 грн.83 коп. 1687 грн. 78 коп. = 1996 грн. 05 коп. Таким чином, з 15.07.2017 року (наступного дня після звільнення ОСОБА_1М.) по 14.08.2017 року (дня, з якого ОСОБА_1 перебуває на обліку у Чернівецькому РЦЗ) втрачений заробіток складає 3683 грн. 83 коп., а з 15.08.2017 року по день винесення рішення (12.12.2017 року) становить 11668 грн. 03 коп.

Відповідно до розяснень, що містить Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів» при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Суд погоджується із вище вказаним розрахунком середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу ОСОБА_1, оскільки, розмір втраченого заробітку ОСОБА_1 належним чином доведено та обґрунтовано із наданням документального підтвердження зазначеної суми.

Отже, враховуючи вищезазначене, розяснення, що містяться в абзаці 2 п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі, тобто з 15.07.2017 року по день поновлення на роботі.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст., ст.10 і 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 3 статті 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Частиною 4 статті 60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При винесенні рішення, суд керується ст. 11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Суд вважає обґрунтованими обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог про скасування наказу №48 від 14.07.2017 року про її звільнення, поновлення на посаді прибиральниці службових приміщень Бабчинецької СЗОШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району Вінницької області, стягнення із Бабчинецької СЗОШ І-ІІІ ступенів на її користь середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі.

При вирішенні питання щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення із Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району на її користь моральних збитків, завданих внаслідок незаконного звільнення із займаної посади, суд виходить із наступного.

Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган відшкодовує працівнику моральну шкоду, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який розмір може мати суто умовний вираз.

Позивачем належним чином не доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення із Бабчинецької СЗШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району моральної шкоди, відсутні допустимі та достатні докази, на підставі яких можна було б визначити характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала ОСОБА_1, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), її стан здоров'я, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану позивача.

За відсутності належних, достатніх та допустимих доказів наявності моральних страждань ОСОБА_1, втрати життєвих звязків, що б вимагало додаткових зусиль для організації свого життя, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для відшкодування Бабчинецькою СЗШ І-ІІ ступенів Чернівецького району моральної шкоди, як це передбачено статтею 237-1 КЗпП України.

Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, № 3674-VIІ встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняют ься позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У відповідності до положень вище зазначеного Закону ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом.

З врахуванням вище викладеного суд приходить до висновку, що судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Рішення суду в силу ст.367 ЦПК України в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст., ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити в повному обсязі.

Визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 та скасувати наказ №48 від 14.07.2017 року про звільнення ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на посаді прибиральниці службових приміщень Бабчинецької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Чернівецького району Вінницької області.

Стягнути із Бабчинецької СЗОШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району Вінницької області (вул. Незалежності, 36 с. Бабчинці Чернівецького району Вінницької області, 24132) на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі.

В задоволенні позовних вимог щодо стягнення із Бабчинецької СЗОШ І-ІІІ ступенів Чернівецького району Вінницької області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Повний текст рішення відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України складено 15 грудня 2017 року.

Суддя: Л.П. Цимбалюк