АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/342/17 Номер провадження 22-ц/786/1122/17Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко С. М. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ПП «Агроекологія»

на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 березня 2017 року про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Агроекологія» про розірвання договору оренди землі,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Дорош А.І.,-

В С Т А Н О В И Л А:

14 березня 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до приватного підприємства «Агроекологія» про розірвання договору оренди землі.

Разом з позовною заявою, 14.03.2017 року ОСОБА_2 надала суду заяву про забезпечення позову у вищевказній справі.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 березня 2017 року заяву представника позивача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства Агроекологія про розірвання договору оренди землі - задоволено.

Заборонено приватному підприємству «Агроекологія», , місцезнаходження: село Михайлики, Шишацький район, Полтавська область, чи будь-якій іншій третій особі, яка діятиме від імені приватного підприємства «Агроекологія» чи в інтересах приватного підприємства «Агроекологія», до набрання законної сили рішення суду по справі, вчиняти будь-які дії щодо користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 4.7800 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 21 грудня 2016 року Герасименко Л.В., державним нотаріусом Зіньківської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за №1264, право власності на земельну ділянку (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна:13) зареєстроване 22.12.2016 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності: 18224099, а саме: провадити на орендованій земельній ділянці будь-які сільськогосподарські роботи, у тому числі, але не тільки: збирати врожай, боронувати, дискувати, культивувати, орати, сіяти, вносити будь-які мінеральні чи органічні добрива, засоби захисту рослин, охороняти, не перешкоджати виконанню комплексу робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), тощо.

Зобов'язано позивача ОСОБА_2, замовити розроблення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 4.7800 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, цільове призначення (використання) якої «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», в натурі (на місцевості) та її закріплення межовими знаками, відповідно до вимог Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 р. № 376, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за № 391/17686.

В апеляційній скарзі ПП «Агроекологія», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить постановити ухвалу, якою скасувати ухвалу місцевого суду.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, місцевий суд виходив з того, що невжиття таких заходів може утруднити виконання рішення суду та нанести значних матеріальних збитків позивачу.

Проте, повністю погодитися з висновком місцевого суду не можна, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 06.04.2011 року між ПП «Агроекологія» та ОСОБА_5 укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 4,78 га, яка розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області строком на двадцять п'ять років, який 04.02.2009 року зареєстрований Зінківським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» (а.с. 8).

Згідно п. 40 договору оренди землі перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, але з дотриманням умов п.26 цього договору, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, після його смерті спадщину прийняла ОСОБА_2, отримала свідоцтво про право спадщини за законом від 21.12.2016 р. на земельну ділянку загальним розміром 4,7800 га (а.с.5).

На даний час ОСОБА_2 прийняла рішення розірвати договірні відносини з приватним підприємством «Агроекологія» з підстав, визначених у позовній заяві, і після ухвалення рішення на її користь вона має намір розпорядитися своєю земельною ділянкою на власний розсуд.

На даний час ПП «Агроекологія» розпочинає весняно-польові роботи з обробітку земель, в тому числі і земельної ділянки, яка належить позивачу на праві власності.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводяться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Отже, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що інститут забезпечення позову застосовується у цивільному процесі з метою забезпечення подальшого виконання судового рішення, як завершальної стадії судового процесу, у разі існування підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

На думку позивача наведене дає підстави для припущення, якщо відповідачем будуть проведені роботи з обробітку належної позивачу земельної ділянки та засіяно сільськогосподарськими культурами, то між нею та відповідачем виникне конфлікт майнових інтересів, що приведе до настання негативних наслідків як для позивача - власника земельної ділянки у вигляді неотриманих доходів, так і для відповідача у вигляді витрат понесених при проведенні сільськогосподарських робіт.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності позивачем необхідності застосування заходів забезпечення позову в частині заборони вчинення відповідних дій у зв'язку з наявністю підстав, що можуть у подальшому утруднити виконання рішення суду у випадку задоволення позову ОСОБА_2

Щодо забезпечення позову у спосіб зобов'язання позивача ОСОБА_2 замовити розроблення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, то колегія суддів приходить до висновку про те, що в цій частині заява не підлягає задоволенню, оскільки заява в цій частині виходить за межі позовних вимог, не грунтується на вимогах процесуального закону, стосується лише дій позивача і не вбачається у чому полягають заходи по забезпеченню щодо дій відповідача, для позивача ця вимога є по суті вирішенням спору.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у відповідача інших джерел доходів для виплати орендної плати за спірним договором немає, не заслуговують на увагу, оскільки умовами договору оренди землі передбачено його розірвання у разі смерті орендодавця та прийняття спадщини спадкоємцями, позивач після смерті чоловіка отримала спадщину, згідно свідоцтва про право спадщини за законом від 21.12.2016 р. вона є власником спірної земельної ділянки і має право розпорядження нею на свій розсуд. Вказані обставини відповідачем не є підставою для відмови у забезпеченні позову, оскільки останній повинен ефективно здійснювати господарську діяльність, відповідач з огляду на вказані умови договору повинен передбачати ризики розірвання договору у разі смерті орендодавця та правові наслідки, які можуть настати у такому випадку. Розмір спірної земельної ділянки є невеликим порівняно із загальною площею земельних ділянок, які перебувають в оренді та обробляються орендарем, ця земельна ділянка перебуває у строковій оренді, а не у постійному користуванні орендаря.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвали постановлені з порушенням вимог процесуального закону, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвали суду - скасуванню з постановленням ухвали з цього питання.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агроекологія» - задовольнити частково.

Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 березня 2017 рокуроку в частині зобов'язання позивача ОСОБА_2 замовити розроблення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 4.7800 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, цільове призначення (використання) якої «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», в натурі (на місцевості) та її закріплення межовими знаками, відповідно до вимог Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 р. № 376, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за № 391/17686 - скасувати та постановити ухвалу з цього питання.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у вигляді зобов'язання ОСОБА_2 замовити розроблення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 4.7800 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, цільове призначення (використання) якої «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», в натурі (на місцевості) та її закріплення межовими знаками, відповідно до вимог Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 р. № 376, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за № 391/17686 - відмовити.

В іншій частині ухвалу місцевого суду - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :