Номер провадження: 22-ц/785/8218/17
Номер справи місцевого суду: 495/9406/16-ц
Головуючий у першій інстанції Гайда-Герасименко О. Д.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючої - Гірняк Л.А.

суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.

за участю секретаря: Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 вересня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на користь матері на утримання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, в її вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду, який в подальшому уточнила та згідно останньої редакції просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 5 000 гривень але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання заяви і до досягнення повноліття дитини (а.с. 123-125).

Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який у листопаді 2015 року був розірваний. Від шлюбу в 2011 році у них народився син ОСОБА_4. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. У зв"язку з тим, що відповідач здоровий та працездатний, інших утриманців не має, працює на суднах, то він має можливість сплачувати аліменти на утримання сина.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив зобов"язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні з сином та визначити порядок участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, шляхом надання побачень кожної неділі тижня та в день народження сина з 09.00 години до 19.00 години, визначивши місця зустрічі за адресою: АДРЕСА_2 та громадські місця, а також осінні та весняні канікули по 6 календарних днів та літні канікули по 10 календарних днів щороку з можливістю виїзду на відпочинок в межах України після того, як дитина піде до школи.

Вимоги ОСОБА_3 обгрунтовував тим, що ОСОБА_2 перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною. Він позитивно характеризується, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, судимості та шкідливих звичок не має. Він розуміє свій батьківський обов"язок, бажає приймати участь у вихованні дитини, проте позивачка йому у цьому перешкоджає.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 вересня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1200 грн. щомісячно, з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині уточнених позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визначено спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом надання побачень кожної неділі тижня, визначивши місця зустрічі за адресю: АДРЕСА_2 та громадські місця, а також осінні та весняні канікули по 6 календарних днів та літні канікули по 10 календарних днів щороку з можливістю виїзду на відпочинок в межах України після того, як дитина піде до школи.

В іншій частині зустрічного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 вересня 2017 року з ухваленням нового про задоволення її позовних вимог у повному обсязі, а зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити частково, визначивши спосіб участі батька у вихованні та спілкування з сином шляхом надання побачень кожної першої та третьої неділі тижня з 10.00 годин до 17.00 годин, а також осінні та весняні канікули по 2 календарних дні та літні канікули по 10 календарних днів щороку з погодженням з матір"ю та згодою дитини після того, як дитина піде до школи, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд не взяв до уваги, що ОСОБА_3 працює моряком та має змогу платити аліменти у розмірі, в якому вона просить, а також, що встановлений судом порядок участі батька у вихованні сина порушує її права як матері.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що на теперішній час він перебуває у скрутному матеріальному становищі, офіційно не працює, перебуває на обліку як безробітній, інших доходів не має, не заперечує сплачувати аліменти, визначені судом першою інстанцією.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1200 гривень, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 офіційно ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, перебуває на обліку в центрі зайнятості та не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 1 000 гривень.

З таким висновком суду, колегія суддів погоджується у повному обсязі, виходячи з нижченаведених підстав.

З матеріалів справи вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10.11.2015 року розірваний. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у сторін народився син ОСОБА_4 (а.с.06). Дитина проживає з матір"ю.

ОСОБА_3 з 30 січня 2017 року перебуває на обліку в Б.Дністровському міськрайцентрі зайнятості, як такий, що шукає роботу, що підтверджується довідкою від 09.02.2017 року (а.с.63).

В суді першої інстанції, ОСОБА_3 не заперечував сплачувати аліменти на утримання дитини в сумі 1000 гривень.

Доказів, що підтверджують місце роботи ОСОБА_3, які він отримує доходи, ОСОБА_2 не надано.

У якості доказів, що ОСОБА_3 працює моряком, апелянт посилається на свідоцтво про отримання ОСОБА_3 кваліфікації матроса, на його паспорт моряка, медичну книжку, довідку та контракти (а.с. 12, 66-77). Проте, з наданої довідки (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_3 перебував у рейсі в Новій зеландії на посаді матроса у період з 20.02.2015 року по 20.10.2015 року, а з представленого суду контрактів найму на роботу вбачається, що ОСОБА_3 заключав їх у лютому 2014 року та лютому 2015 року. При зверненні до суду у листопаді 2016 року, позивачем не надано доказів про місце роботи ОСОБА_3 та його доходи, зокрема укладення ним нових контрактів, на який період та на яку суму.

Посилання на висновок Органу опіки та піклування, в якому було прямо зазначено, що батько дитити працює моряком, також не приймаються до уваги, оскільки у своїх висновках щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини, Орган опіки та піклування посилався на довідку КЗ „Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 4 „Веселка" щодо приймання участі ОСОБА_3 у спілкуванні з сином, з якої слідувала інформація, що „раніше тато, також відвідував святкові заходи, але дуже рідко, тому що він моряк". Проте, доказів, що на момент розгляду чи перегляду справи, батько працює моряком - не має.

Посилання на довідку від 28.11.2017 року Б.Дністровського міськрайонного центру зайнятості, що ОСОБА_3 вже не перебуває на обліку як безробітній, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вона не підтверджує факт працевлаштування ОСОБА_3 на суднах іноземних компаній та про його доходи.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, з урахуванням наведеного, в цій частині рішення залишається без змін.

Задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визначення способу у вихованні дитини, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 позитивно характеризується, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, судимості не має, бажає приймати участь у вихованні дитини, та згідно висновку Органу опіки та піклуванняВК Б.Дністровської МР можливо визначити спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною відповідно до способу, наведеному у висновку.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів не може.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

З матеріалів справи вбачається, що згідно характеристики ГУ Національної поліції в Одеській області Б.Дністровського відділу поліції ОСОБА_3 зарекомендував себе з посередньої сторони, зі сторони сусідів характеризується нормально. Зв"язки з раніше засудженими особами не підтримує, спиртними напоями не зловживає, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.).

Згідно довідок КЗ „Б.Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня", ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.96).

Згідно довідки КЗ „Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 4 „Веселка" м.Б.Дністровський Одеської області від 17.03.2017 року, батько дитини приходить до садочку в спокійному, адекватному стані, просить вихователів надати можливість поспілкуватися з сином, приносить йому гостинці (солодощі та іграшки). Дитина з радістю йде на контакт, вільно та спокійно спілкується з батьком. Зі свого боку батько негативного ставлення дитині не несе. Мати хлопчика, виявляє незадоволення та протистоїть спілкуванню дитини з батьком (а.с.89).

Згідно акту обстеження умов проживання від 20.03.2017 року за адресою, де проживає ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам (а.с.97).

Таким чином, матеріали справи не містять інформації щодо ухилення батька ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов"язків, натомість матеріали справи містять достатньо доказів того, що батько дитини характеризується позитивно, має бажання приймати участь у вихованні, спілкуванні та розвитку дитини.

Згідно висновку виконавчого комітету Б.Дністровської МР як органу опіки та піклування - можливо визначити спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою проживання: АДРЕСА_2, та в громадських місцях відповідного віку дитини шляхом надання побачень кожної неділі тижня з 09.00 години до 19.00 години, а також осінні та весняні канікули по 6 календарних днів та літні канікули по 10 календарних днів щороку з можливістю виїзду з дитиною на відпочинок в межах україни після того, як дитина піде до школи (а.с.84-85).

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги, що даний висновок суперечить інтересам самої матері, оскільки термін дії весняних та осінніх канікул складає лише 9 днів та в цей період часу, мати також повинна проводити час з дитиною. Тому в частині визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною підлягає зміні.

Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст.141 СК України). Діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст.142 СК України).

Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки мають обов"язки щодо виховання та розвитку дитини та, відповідно до частини четвертої цієї статті, батьки зобов"язані поважати дитину. Повага до дитини має базуватися на визнанні незаперечної істини: дитина - це маленька людина, зі своїм внутрішнім світом, своїми уподобаннями, своїми бажаннями та потребами.

Згідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Права батьків щодо виховання дитини передбачені статтею 151 СК України, зокрема, відповідно до яких батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою крім випадків, коли це право обмежене законом.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково визначив спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною кожної неділі тижня та по 6 днів осінніх та весняних канікул з можливістю виїзду на відпочинок в межах України, так як не врахував вік дитини, термін канікул та рівність прав батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною, а тому в силу ст.309 ч.1 п.1, 4 ЦПК України вважаємо, що рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.218, 307, 309, 316, 317, 319 колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 вересня 2017 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною змінити, виклавши його зміст в наступній редакції:

Визначити спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, шляхом надання побачень у кожну 1 та 3 неділю місяця з 10.00 години до 17.00 години, визначивши місця зустрічі за адресою: АДРЕСА_1 та громадські місця, а також осінні та весняні канікули по 2 календарних дні, та 10 днів у літні місяці, за погодженням з матір"ю.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко