04.12.2017 Справа № 363/1437/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

гловуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування Катюжанської сільської ради Вишгородського району, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

позивачка звернулась до суду з даним позовом про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо їх сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на невиконання відповідачем своїх батьківських обовязків.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позов підтримала і ствердила, що у них з відповідачем 11 липня 2013 року народився син ОСОБА_5. У вересні 2015 року відповідач залишив її та сина. Дитина знаходиться на її повному утриманні, постійно проживає разом з нею. Відповідач проживає окремо. На даний час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, з яким вона та син проживають разом два роки. Відповідач будь-якої участі у вихованні та утриманні сина не приймає.

Забезпечення одягом, харчуванням, навчанням, лікуванням дитини займається вона та її теперішній чоловік ОСОБА_6

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав.

Представник Органу опіки та піклування Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області позов підтримала, висловилася про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача, який проживає окремо від дитини, участі в її вихованні не приймає, батьківських обовязків не виконує.

Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не зявився.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

У справі встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження І-ОК № 247690 від 16 липня 2013 року батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_7 та ОСОБА_4.

16 липня 2016 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6, уклали шлюб, ОСОБА_7 взяла прізвище чоловіка ОСОБА_6.

Дитина проживає разом з позивачкою в Київській області, Вишгородському районі с. Катюжанка, вул. Вишгородська, 43 та знаходиться на її повному утриманні.

Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, від її виховання та утримання самоусунувся.

Відповідно до довідки Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області від 30 грудня 2016 року ОСОБА_5 з 01.09.2015 року відвідує ДНЗЯО «Лелеченя». Вихованням дитини на протязі даного періоду займається виключно мама дитини ОСОБА_3. Батько ОСОБА_4 жодного разу не зявлявся в групу, яку відвідує його син, не проводив і не забирав його додому, не відвідував батьківських зборів, не цікавився його розвитком та не приймав участі у його вихованні.

Згідно довідки Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області від 30 грудня 2016 року ОСОБА_5 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08 січня 2015 року з ОСОБА_4 стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки Відділу державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ від 14 грудня 2016 року, відповідач не сплачував позивачці аліментів на утримання сина у період з 05.12.2014 року по 30.11.2015 року.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

При цьому передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку піклування щодо неї.

Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

З пояснень позивачки та матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує покладених на нього законом обовязків щодо виховання та утримання сина.

Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та не створює умов для отримання ним освіти.

Малолітня дитина постійно знаходиться на утриманні матері ОСОБА_3, яка займається її вихованням та повним матеріальним забезпеченням.

Водночас згідно ч. 3 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Внаслідок поведінки відповідача ОСОБА_5 залишився без піклування й утримання батька.

Вимогами п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

У справі встановлено, що відповідач від виконання своїх батьківських обовязків щодо сина ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2) ухиляється.

Беручи до уваги викладене, суд погоджується з рішенням Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області від 15 березня 2017 року № 14, в якому останні просять про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо його сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4

Відтак, суд доходить висновку, що поєднання всіх вказаних вище обставин в сукупності дає підстави для застосування виняткових заходів до відповідача та позбавлення його батьківських прав щодо свого сина, на чому наполягала позивачка.

Відтак, предявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5)батьківських прав щодо його сина ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя