АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7262/17 Справа № 206/2213/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які були стягнуті рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2014 року на період навчання сина, з 01 лютого 2017 року, мотивуючи тим, що даним рішенням з нього були стягнуті аліменти на період навчання сина, але не більше ніж до 03 січня 2018 року. Син навчався в Державному вищому навчальному закладі «Національний гірничий університет».

Проте у квітні 2017 року йому стало відомо, що син вже не навчається в університеті з 01 лютого 2017 року, оскільки був відрахований за невиконання умов договору. У звязку з чим, він з 01 лютого 2017 року не повинен сплачувати аліменти, проте відповідач досі їх отримує.

Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено та ухвалено: припинити з 01 лютого 2017 року стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які були стягнуті згідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2014 року на період навчання сина; вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2014 року було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 серпня 2014 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до 03 січня 2018 року (а.с.3).

Аліменти у даній справі були присуджені у звязку з навчанням ОСОБА_4 у Державному вищому навчальному закладі «Національний гірничий університет».

В подальшому відповідно наказу №233-л від 27.02.2017 року, студент ОСОБА_4 був відрахований з Державного вищого начального закладу «Національний гірничий університет», з 1 лютого 2017 року за невиконання умов договору (а.с.4)

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання та у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно ч. 2 ст. 199 СК України право утримання припиняється у разі припинення навчання.

Вимогами ч.4 ст. 223 ЦПК України визначено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Оскільки, відповідно наказу № 233- л від 27 лютого 2017 року ОСОБА_4 відраховано з державного навчального закладу «Національний гірничий університет», то підстав для продовження стягнення аліментів за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2014 року не має, у звязку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про задоволення позову .

Доводи апеляційної скарги відповідача про незаконність рішення суду колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, а також односторонього тлумачення норм матеріального та процесуального права на свою користь.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_5