АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5229/17 Справа № 204/102/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участі секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» звернулися з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «Вектор Плюс» посилалися на те, що 20 червня 2008 року ОСОБА_2 уклала з ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», кредитний договір №0301/0608/88-123, відповідно до якого ОСОБА_2 було надано кредит в іноземній валюті у розмірі 40 000 доларів США строком до 19 червня 2018 року. 20 червня 2008 року у забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки 0301/0608/88-123-Z-1, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 28 листопада 2012 року, відповідно до договору факторингу та договору про відступлення прав за договором іпотеки, банк відступив ТОВ «ФК «Вектор Плюс» свої права вимоги за зобовязаннями по зазначеним кредитному та іпотечному договорам. Пункт 12.3 іпотечного договору містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. У звязку з грубим порушенням ОСОБА_2 умов кредитного договору, зокрема, неповернення кредиту, несплати процентів та комісій за користування кредитом, ТОВ «ФК «Вектор Плюс» в позасудовому порядку врегулював питання звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено умовами іпотечного договору та Законом України «Про іпотеку». Зокрема, 19 червня 2015 року позивач набув у порядку, передбаченому ст.37 Закону України «Про іпотеку», право власності на предмет іпотеки, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 14 грудня 2016 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс», як власником, була здійснена спроба потрапити у власне майно - квартиру, однак було виявлено, що у ньому незаконно проживають відповідачі. Відповідно до акту обстеження майна від 14 грудня 2016 року майно знаходиться у житловому стані, немає жодних видимих пошкоджень, а відповідно до акту обстеження майна від 21 грудня 2016 року стан цього ж майна встановити не можна, не надано доступ до лічильників газу, води, електричної енергії, внаслідок чого неможливо встановити їх справність та використання відповідно до норм. Внаслідок таких дій відповідачів ТОВ «ФК «Вектор Плюс» фактично позбавлений можливості користуватись своїм майном. Позбавлені можливості реалізувати своє право власності, адже відповідачі чинять перешкоди. Тому ТОВ «ФК «Вектор Плюс» просили усунути перешкоди у здійсненні права користування майном, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 шляхом надання постійного безперешкодного доступу ТОВ «ФК «Вектор Плюс» до цього майна, визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2017 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Вектор Плюс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Вектор Плюс» просить рішення суду від 20 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Вектор Плюс», посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з вимогами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 150 ЖК УРСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру (частину), користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 155 ЖК УРСР визначено, що власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків встановлених законодавством.

З матеріалів справи вбачається, 20 червня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0301/0608/88-123, згідно з яким ОСОБА_2 було надано кредит в іноземній валюті у розмірі 40 000 доларів США зі сплатою за користування ним щомісячно 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом до 19 червня 2018 року (а.с.15).

20 червня 2008 року у забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було передано в іпотеку банку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що їм належить на праві спільної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане виробничим об'єднанням «Південний машинобудівний завод» 20 червня 1997 року (а.с.15-18,).

15 вересня 2009 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору № 0301/0608/88-123 від 20 червня 2008 року.

17 вересня 2009 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору № 0301/0608/88-123 від 20 червня 2008 року.

Вищевказані кредитний договір, договір іпотеки та договори про внесення змін та доповнень №1, №2 до кредитного договору № 0301/0608/88-123 від 20 червня 2008 року підписані сторонами, що свідчить про те, що сторони на момент підписання спірних договорів досягли згоди щодо всіх істотних умов укладених між ними договорів.

28 листопада 2012 року між «Факторинговою компанією «ОСОБА_4 плюс» та ПАТ Сведбанк» було укладено договір факторингу №15, згідно якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, та договір про відступлення прав за іпотечними договорами (а.с.4-10).

Як вбачається з договору факторингу, укладеного між банком та фактором, предметом даного договору було відступлення банком (клієнтом) фактору права вимоги банку за кредитним договором у звязку з наданням фактором клієнту (банку) грошових коштів. За змістом цього ж договору, фактор стає кредитором за кредитним договором.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами цивільної справи та визнано сторонами у справі.

19 червня 2015 року позивач набув у порядку, передбаченому ст.37 Закону України «Про іпотеку», право власності на предмет іпотеки, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с.28, 29).

З акту обстеження майна від 14 грудня 2016 року вбачається, що майно знаходиться у житловому стані, немає жодних видимих пошкоджень (а.с.31).

Актом обстеження майна від 21 грудня 2016 року встановлено, що стан цього ж майна встановити не можна, не надано доступ до лічильників газу, води, електричної енергії, внаслідок чого неможливо встановити їх справність та використання відповідно до норм (а.с.30).

Рішенням Красногвардіського районного суду м.Дніпропетровська від 26 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Сведбанк», ТОВ «ФК «Вектор Плюс», третя особа ОСОБА_3 про визнання договору факторингу частково недійсним було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання договору факторингу частково недійсним (а.с.59-66).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 липня 2016 року скасовано. Визнано договір факторингу №15, укладений між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» 28 листопада 2012 року недійсним в частині передачі прав вимоги за кредитним договором № 0301/0608/88-123 від 20 червня 2008 року до ОСОБА_2 (а.с.67-70).

Рішенням Красногвардіського районного суду м.Дніпропетровська від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, третя особа ТОВ «ФК «Вектор Плюс» про визнання протиправним і скасування рішення визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, №22240228 від 19 червня 2015 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 стосовно обєкту нерухомого майна: квартири АДРЕСА_3. Скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №22240228 від 19 червня 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про реєстрацію речового права власності на квартиру АДРЕСА_4 за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» (). Скасовано всі обтяження та заборони щодо квартири АДРЕСА_5, в тому числі запис про іпотеку №12375467 внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 26774730 від 04 грудня 2015 року та запис про обтяження №12375236 внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 26774335 (а.с.71-75).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року рішення Красногвардіського районного суду м.Дніпропетровська від 21 лютого 2017 року залишено без змін (а.с.167-173).

Таким чином, на теперішній час доказів на підтвердження того, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» є власником вищевказаної квартири, право користування якою просили визнати втраченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суду не надано, оскільки рішенням Красногвардіського районного суду м.Дніпропетровська від 21 лютого 2017 року, яке набрало законної сили, скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №22240228 від 19 червня 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про реєстрацію речового права власності на квартиру АДРЕСА_4 за ТОВ «ФК «Вектор Плюс»

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що факт ухвалення вищевказаних рішень не є підставою вважати, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не є власником майна, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є необґрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтом не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді