Справа № 211/4895/16-ц
Провадження № 2/211/367/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 березня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Ручка М.Л.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комітету Довгинцівської районної в місті ради, ОСОБА_3, третя особа Товарна біржа «Нове століття» про визнання договору дійсним, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договору дійсним, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 10.03.1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку з земельною ділянкою, згідно якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 купила незавершений будівництвом житловий будинок ( готовність 65 %), за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Батуринська, буд. 88, який знаходиться на земельній ділянці 779,00 кв.м., що приватизована згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДП на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів № 59/1 від 12.02.1997 року, № 563 від 30.12.1997 року та зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 4082 від 10.02.1998 року. Спірний договір був зареєстрований на Товарній біржі «Нове століття» 10.03.1998 року № 1-117 та 12.03.1998 року Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації, запис у реєстровій книзі № 1 НС стр. 119 запис 119. Вказаний будинок було введено в експлуатацію, що підтверджується актом Державної технічної комісії по прийманню в експлуатацію індивідуального житлового будинку, господарських та побутових споруд від 10.12.2002 року. 14.02.2008 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вище зазначене домоволодіння. Єдиним спадкоємцем за законом є він, як син померлого. Він проживав разом з матірю за вказаною адресою, продовжує проживати і після смерті матері. У звязку з тим, що він досить довгий час перебував у стресі після смерті близької людини, а також не був обізнаний з законодавством України щодо обмежених строків прийняття спадщини, то вважав, що спадкове майно належить йому, вчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а коли звернувся, то отримав відмову. Просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Батуринська, буд. № 88, укладений 10.03.1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований на Товарній біржі «Нове століття», встановити факт належності за життя ОСОБА_4, померлій 14.02.2008 року на праві особистої приватної власності вище вказаного домоволодіння, встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом.

У судове засідання сторони та третя особа не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені. Заперечень проти вимог позивача, відповідачі не надали ( а.с. 29, 48, 49, 50, 57, 59, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74 ).

Представник позивача ОСОБА_5 до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає ( а.с. 75 заява).

Представник відповідача ОСОБА_2 комітету Довгинцівської районної в місті ради заперечень проти позовних вимог не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду ( а.с. 36).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.03.1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку з земельною ділянкою, згідно якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 купила незавершений будівництвом житловий будинок ( готовність 65 %), за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Батуринська, буд. 88, який знаходиться на земельній ділянці 779,00 кв.м., що приватизована згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДП на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів № 59/1 від 12.02.1997 року, № 563 від 30.12.1997 року та зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 4082 від 10.02.1998 року. Спірний договір був зареєстрований на Товарній біржі «Нове століття» 10.03.1998 року № 1-117 та 12.03.1998 року Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації, запис у реєстровій книзі № 1 НС стр. 119 запис 119 ( а.с. 6 копія договору купівлі-продажу).

Відповідно до положень ст. 657 ЦК України (в редакції 2004 року) договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Якщо договір купівлі продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений то вказаний правочин є нікчемним. Однак незавершений будівництвом житловий будинок був набутий до 2004 року, тому до вказаних правовідносин необхідно застосовувати дію закону в часі, а саме, норми ЦК України в редакції 1963 року та інших Законів, які регулюють цей спір.

На підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», вищевказаний договір купівлі продажу нерухомого майна не підлягав нотаріальному посвідченню ( на час вчинення правочину). Відповідно до ст. 220 ЦК України обовязкове нотаріальне посвідчення - договору у даному випадку може бути компенсоване рішенням суду, так як всі умови та вимоги, повязані з цим правочином та вказані в цій правовій нормі, були дотримані та виконані, а саме: покупець та продавець, домовилися щодо ціни та усіх інших істотних умов договору, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 10.03.1998 року; також здійснилося повне виконання договору купівлі-продажу покупець сплатив продавцю повну вартість домоволодіння в сумі вказаній в договорі, продавець передав покупцеві у повне розпорядження належне йому домоволодіння, в якому і жив до самої смерті. Виходячи з вищевикладеного та приймаючи до уваги, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору та що відбулося повне виконання договору, та виконані усі умови договору купівлі продажу у відповідності з законодавством, яке діяло на той час, тому судом вищевказаний договір визнається дійсним.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦПК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З огляду на вище викладене, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Батуринська, буд. 88, площа земельної ділянки 779,0 кв.м., що укладений 10.03.1998 року,, та встановити факт належності ОСОБА_4 на праві власності незавершеного будівництвом житлового будинку ( готовність 65 %), за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Батуринська, буд. 88, який знаходиться на земельній ділянці 779,00 кв.м., що приватизована згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДП на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів № 59/1 від 12.02.1997 року, № 563 від 30.12.1997 року та зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 4082 від 10.02.1998 року.

14.02.2008 року ОСОБА_4 померла. Єдиним спадкоємцем за законом позивач, як син померлої. Він проживав разом з матірю за вказаною адресою, де продовжує проживати і після смерті матері ( а.с. 13 копія свідоцтва пр. смерть, а.с. 15 копія свідоцтва про народження).

Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_4 померлої 14.02.2008 року, спадкоємцями першої черги є позивач ОСОБА_1, як син спадкодавця. Факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про народження.

Однак нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, так як правовстановлюючі документи на житловий будинок не були нотаріально посвідчені ( а.с. 14 копія постанови). Свідоцтво про прийняття спадщини не видавалось ( а.с. 31).

Відповідно із п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністра юстиції України 03 березня 2004 року № 20/5, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям при пред'явлені ними правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок (витягу з реєстру прав власності на об'єкти нерухомого майна та відповідного технічного паспорту).

Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З наданих позивачем доказів встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживав в будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Батуринстка, буд. 88, в період з 10.04.2003 року по 14.02.2008 рік та продовжує проживати і на даний час, від спадщини після смерті матері не відмовлявся ( а.с. 21 копія акту).

За життя ОСОБА_4 вищевказаний житловий будинок, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Батуринська, буд. 88, який знаходиться на земельній ділянці 779,00 кв.м., що приватизована згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДП на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів № 59/1 від 12.02.1997 року, № 563 від 30.12.1997 року, що зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 4082 від 10.02.1998 року, був добудований та його було введено в експлуатацію, що підтверджується актом Державної технічної комісії по прийманню в експлуатацію індивідуального житлового будинку, господарських та побутових споруд від 10.12.2002 року. Згідно даного акту вказаний житловий будинок має 2 поверхи та складається з 4 житлових кімнат, кухні, ванної, вбиральні, гаражу, коридору, житлова площа складає 112,1 кв.м., загальна площа 187,7 кв.м., надвірна забудова сарай «Б» площею 21,4 кв.м., упорядженість садиби складається з номерного знаку, огорожі, воріт, хвіртки, замощення, саду. Будівництво закінчено у 1996 році ( а.с. 7 копія акту, а.с. 9-12 копія технічного висновку).

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи за життя ОСОБА_4, яка померла 14.02.2008 року, спірне нерухоме майно 10.12.2002 року було прийнято в експлуатацію (а. с. 7).

Пунктом 8.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 07 лютого 2002 року за № 7/5 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектної документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4, яка померла 14.02.2008 року, право власності на добудований та прийнятий в експлуатацію вищевказаний будинок не оформила та належним чином його не зареєструвала, а можливість оформлення її права власності на теперішній час на вказане нерухоме майно з видачею місцевими органами виконавчої влади (органами місцевого самоврядування) свідоцтва про право власності на її ім'я втрачено у зв'язку з її смертю, що позбавляє суд можливості встановити факт належності їй на праві власності за життя добудованого та прийнятого в експлуатацію житлового будинку, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Батуринська, буд. 88.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як роз'яснено у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідно до п. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

За таких обставин суд приходить висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 14.02.2008 року, на добудований житловий будинок, господарські та побутові споруди за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Батуринська, буд. 88, підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне визнати за ним права та обов'язки забудовника по забудові житлового будинку, господарських та побутових споруд за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Батуринська, буд. 88, прийнятого в експлуатацію Актом Державної технічної комісії по прийманню в експлуатацію індивідуального житлового будинку, господарських та побутових споруд від 10.12.2002 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 14.02.2008 року.

Керуючись ст.ст. 220, 328, 331, 1216,1218, 1261, 1268-1270, 1273, 1297 ЦК України, ст. 10,11,60,88,174, 212-215,224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комітету Довгинцівської районної в місті ради, ОСОБА_3, третя особа Товарна біржа «Нове століття» про визнання договору дійсним, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку ( готовність 65 %) з земельною ділянкою за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Батуринська, будинок № 88, площа земельної ділянки 779,00 кв.м., що укладений 10.03.1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований на товарній біржі «Нове століття» 10.03.1998 року № 1-117 та 12.03.1998 року Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації, запис у реєстровій книзі № 1 НС стр. 119, запис № 119.

Встановити факт належності за життя ОСОБА_4, яка померла 14.08.2008 року, на праві власності незавершеного будівництвом житлового будинку ( готовність 65 %), за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Батуринська, буд. 88, який знаходиться на земельній ділянці 779,00 кв.м., що приватизована згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДП на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів № 59/1 від 12.02.1997 року, № 563 від 30.12.1997 року та зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 4082 від 10.02.1998 року.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 14.08.2008 року,.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла 14.02.2008 року, права та обов'язки забудовника по забудові житлового будинку, господарських та побутових споруд за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Батуринська, буд. 88, прийнятого в експлуатацію Актом Державної технічної комісії по прийманню в експлуатацію індивідуального житлового будинку, господарських та побутових споруд від 10.12.2002 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6