Справа № 452/2175/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"14" грудня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 21 вересня 1996 року виконавчим комітетом Верхівецької сільської ради Самбірського району Львівської області, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося щасливо, з відповідачем вони різні люди і у них різні погляди на життя і, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння і сварки. Від шлюбу в сторін народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3, 12.07.1997 року, котра на даний час повнолітня, сини: Володимир - 16.09.2001 року та Юрій - 19.09.2006 року; збереження сімї неможливе, шлюб існує формально, і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, - а тому ОСОБА_1 просить суд шлюб розірвати.

У судових засіданнях ОСОБА_1 у підтримання позову пояснював, що є підстави для розірвання шлюбу, оскільки із відповідачем останніх три місяці не підтримують подружніх відносин, а фактично протягом подружнього життя стосунки були досить напруженими, в звязку з чим вважає існування їх шлюбу останніх півроку формально, а тому просить його розірвати. На сьогодні у судовому засіданні позивач частково підтримав позов та просив надати строк півроку для примирення.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 позов не визнавала, але частково погодилась із мотивами звернення позивача до суду із таким питанням; підтвердила, що останніх півроку відносини між ними погіршились, але сам чоловік змінився і не піклується про сімю, дітей, не заробляє грошей, однак вважає, що даний шлюб можливо зберегти; відповідач однозначно заперечила його розірвання у судовому порядку та переконана, що ситуація окремого їх проживання із чоловіком є тимчасовою.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд вважає, що в позові про розірвання шлюбу ОСОБА_1 слід відмовити за недоведеністю з наступних міркувань:

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 1996 року виконавчим комітетом Верхівецької сільської ради Самбірського району Львівської області. Від шлюбу в сторін народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3, 12.07.1997 року, котра на даний час повнолітня, сини: Володимир, 16.09.2001 року та Юрій, 19.09.2006 року; діти проживають разом із позивачем.

Із пояснень сторін вбачається, що дійсно були суперечки і скандали; однак, позов ОСОБА_1 суд вважає поспішним вирішенням, що шлюб в них розпався, оскільки відповідач не бажає розривати шлюб та має намір зберегти сімю; заява позивача та його позиція під час розгляду справи не мотивована, а тому суд переконаний, що сторони можуть повернутись до нормального сімейного життя; що час вирішить їх сімейну проблему і ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернуться до питання сімї. Судом вживалися заходи для примирення сімї, сторонам надавався термін на примирення, однак позивач спершу наполягав на розірванні шлюбу; на сьогодні позивач вагається щодо порушеного питання. Відтак, суд вважає, що сімя ще не розпалася, оскільки із пояснень як позивача так і відповідача суд не може прийти до такого висновку; а з поведінки позивача убачається, що він також не покидає наміру зберегти цей шлюб і проживати разом із дружиною та дітьми.

За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у звязку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду, суд приходить до висновку про можливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сімї.

Тому, виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення сторін, суд вважає, що в позові про розірвання шлюбу необхідно відмовити за недоведеністю. Під час судового розгляду позивачем та відповідачем не подано суду клопотань про доказування, чи про звільнення від доказування протилежного; суд переконаний, що шлюб носить тимчасовий формальний характер; що відсутні обставини, які є підставами для розірвання шлюбу. Позивач ОСОБА_1 не довів суду, що заява про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, що примирення між сторонами неможливе; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112 СК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за недоведеністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення.

Суддя