АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №761/2128/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4457/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

13 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 1 лютого 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрнафта», старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві Петрусенко Ганна Олександрівна,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 1 лютого 2017 року у задоволенні скарги відмолено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення скарги, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у липні 2015 року в скаржник звернулася до суду із скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 10 липня 2015 року у виконавчому провадженні №48088841, посилаючись в обґрунтування скарги на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 9 липня 2008 року було стягнуто з заявника на користь ВАТ «Укрнафта» грошові кошти.

В подальшому державним виконавцем було винесено оскаржувану постанову, яка, на думку ОСОБА_3 є незаконною, оскільки її було винесено на підставі завідомо підробленого виконавчого листа, у якому було виправлено її прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

У виконавчому листі було вказано про строк пред'явлення його до виконання до 20 липня 2011 року, а тому державний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження за виконавчим листом, строк пред'явлення до виконання якого пройшов на час винесення оскаржуваної постанови.

З наведених підстав у державного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження, що є наслідком відмови у відкритті, тому зазначила про неправомірність його дій, у зв'язку із чим просила суд скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 10 липня 2015 року у виконавчому провадженні №48088841.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 9 липня 2008 року задоволено позов ВАТ«Укрнафта» до ОСОБА_3 про стягнення з неї на користь ВАТ «Укрнафта» коштів в сумі 30694,30 грн., а також судовий збір в сумі 307 грн. та за сплату інформаційно-технічного забезпечення 30 грн.

22 квітня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з «ОСОБА_3» на користь ВАТ «Укрнафта» коштів в сумі 30694,30 грн. із визначеним у ньому строк пред'явлення до виконання - 20 липня 2011 року.

29 квітня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №26159976 про стягнення з «ОСОБА_3» суми боргу в розмірі 30694,30 грн.

У листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернулася до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження до неналежної особи.

26 грудня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про виправлення описки в заочному рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 9 липня 2008 року, зазначивши вірно прізвище відповідача - ОСОБА_3

У зв'язку з необхідністю виправлення помилки у рішенні суду і у виконавчих листах, стягувач звернувся до суду із відповідною заявою та 25 квітня 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про вправлення помилки у виконавчих листах, виданих Шевченківським районним судом м. Києва 22 квітня 2011 року на підставі заочного рішення цього суду від 9 липня 2008 року, зазначено вірне прізвище боржника «ОСОБА_3».

Постановою державного виконавця від 11 листопада 2014 року (ВП № 26159976) повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п.2. ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», про що у відповідності до вимог п.3.18.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом МЮУ від 2 квітня 2012 року за №512/5, на виконавчому листі зроблено відмітку.

На підставі звернення до державного виконавця стягувача - ПАТ «Укрнафта» 10 липня 2015 року постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Петрусенко Г.О. повторно відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-6291/08, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 22 квітня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрнафта» заборгованості у розмірі 30694, 30 та 337 грн. судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист у цій справі було видано 22 квітня 2011 року із визначеним у ньому строком пред'явлення його до виконання до 20 липня 2011 року та його було подано до державної виконавчої служби вперше 27 квітня 2011 року та відкрито виконавче провадження 29 квітня 2011 року.

Постановою державного виконавця від 11 листопада 2014 року (ВП № 26159976) його було повернуто стягувачу та в липні 2015 року подано до виконавчої служби повторно, постановою державного виконавця від 10 липня 2015 року відкрито виконавче провадження.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, чинного на час пред'явлення виконавчого листа до виконання та вчинення інших виконавчих дій, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

За умовами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, за яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувана і боржника, їх «знаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування фізичних осіб), а також індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника для фізичних осіб, тощо.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, чинного на час пред'явлення виконавчого листа до виконання та вчинення інших виконавчих дій, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що у державного виконавця не було підстав для відмови у відкритті провадження за виконавчим листом у зв'язку з пропущенням строку на пред'явлення його до виконання.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що виконавчий лист по справі № 2-6291/08 від 22 квітня 2011 року про стягнення з скаржника на користь ПАТ «Укрнафта» 30 694,30 грн. був таким, що не підлягав виконанню, через виправлення, що є підробкою, а тому не відповідав вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 29.33 Інструкції з діловодства від 17 грудня 2013 року № 173 стосовно вимог до виконавчого листа з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 259 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року виправлено описки в заочному рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 9 липня 2008 року, зазначено вірно прізвище відповідача - ОСОБА_3

25 квітня 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про вправлення помилки у виконавчих листах, виданих Шевченківським районним судом м. Києва 22 квітня 2011 року на підставі заочного рішення цього суду від 9 липня 2008 року, зазначено вірно прізвище боржника «ОСОБА_3»

Таким чином, судом виправлено помилку у виконавчому листі та зазначено правильне прізвище відповідача.

Також колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції проігноровано посилання скаржника на пропущення стягувачем строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання,оскільки зазначений строк не пропущено.

За умовами п.1 ч.1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час винесення оскаржуваної постанови, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання, а за визначенням в ч.2 вказаної статті - після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Згідно ч. 3 цієї ж статті у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

У зв'язку із знаходженням виконавчого листа в відділі ДВС з 2011 року до часу його повернення стягувачу, визначений у ст. 22 Закону річний строк пред'явлення виконавчого листа до виконання обраховується заново з часу його повернення, а саме з 11 листопада 2014 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 1 лютого 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді