У Х В А Л А

30 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року, ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2015 року, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 4 листопада 2015 року в справі за позовом обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,

в с т а н о в и в:

До Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1, яка не відповідає вимогам ст. 358 ЦПК України.

За змістом п. 2 і 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України до заяви додаються копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву та копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

Копії судових рішень повинні бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду.

Проте заявником додано копії рішення суду першої та апеляційної інстанцій з виключеними відомостями, що не можуть бути розголошені в текстах судових рішень, відкритих для загального доступу, отримані через Єдиний державний реєстр судових рішень.

Заявнику слід подати належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду копії рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 4 листопада 2015 року, ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року.

Крім того, ОСОБА_1 у заяві, обґрунтовуючи свої доводи, посилається на ухвали Верховного Суду України від 13 квітня, 4 травня, 9 серпня, 10 жовтня 2017 року, які не можуть обгрунтовувати підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, передбачені пунктом 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України, оскільки не є рішеннями суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. За подання і розгляд заяви з підстави, встановленої п. 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, судовий збір не сплачується.

У заяві ОСОБА_1 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору, посилаючись на статтю 22 Закону України «Про захист справ споживачів».

З 1 вересня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII. Вказаний закон значно змінив положення Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Цим Законом внесені зміни й до статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Посилання заявника на статтю 22 Закону України «Про захист справ споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з урахуванням змін внесених до Закону України «Про судовий збір», статтю 5 викладено в іншій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом підп. 8 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України від 8 липня 2011 року

№ 3674-VI «Про судовий збір» із змінами, внесеними згідно із Законом України від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ставка судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України складає 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За змістом вищезазначених норм судовий збір за подання та розгляд заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України сплачується відповідно до положень Закону в редакції, чинній на момент звернення до суду саме із заявою про перегляд судових рішень, а не із позовною заявою, іншою заявою чи скаргою.

Реквізити для сплати судового збору; отримувач коштів - УК у Печерському районі, 22030102 р/о №0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

Документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору подається в оригіналі.

Заявнику слід подати документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору або надати документ, що підтверджує наявність підстав для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заяву про перегляд судових рішень на підставі вимог ст. 359 ЦПК України вважаю за необхідне залишити без руху і надати термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Надати ОСОБА_1 строк до 30 грудня 2017 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк