Справа № 146/302/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"14" квітня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободянюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Томашпіль справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 22 квітня 2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором заборгованість за цим договором станом на 31 січня 2017 року становить 15349,18 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 104,24 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 10769,77 грн, заборгованість за пенею та комісією - 3506,16 грн, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн - штраф (фіксована частина), 719,01 грн - штраф (процентна складова).

Враховуючи вищевикладене банк за захистом своїх прав вимушений звернутись з цим позовом до суду, яким просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 15349,18 грн за кредитним договором № б/н від 22 квітня 2008 року та судові витрати у розмірі 1600 грн.

У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 будучи відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, викликаний до суду через оголошення в газеті "Вінничина", в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв"язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності відповідача.

Враховуючи те, що відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з'являвся, про причини неявки суд не повідомив, відповідно дана справа підлягає розгляду на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Згідно ч.2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 22 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Даний договір укладений за заявою відповідача, в якій він просить відкрити рахунок та надати банківські послуги, ознайомився з тарифами банку та отримав повний перелік інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується його особистим підписом.

Договір складають заява, довідка про кредитування та умови та правила надання банківських послуг (а.с. 4-5,6, 07-17).

Відповідно до п. 3.2, п. 3.3. Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає свою згоду у в будь-який момент його змінити (зменшити або збільшити ). Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п.5.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід»ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання банківських послуг. Відповідно до п.6.3. до обов»язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов»язань за договором на вимогу банку виконати зобов»язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов»язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до кредитного договору - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості.

В порушення умов договору відповідач належним чином не повертав кошти, не сплачував відсотки за користування кредитом, не слідкував за залишком коштів, у зв'язку з чим позивач станом на 31 січня 2017 року нарахував йому заборгованість загальний розмір якої становить 15349,18грн, що складається з: заборгованості за кредитом - 104,24 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 10769,77 грн, заборгованість за пенею та комісією - 3506,16 грн, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн - штраф (фіксована частина), 791,01 грн - штраф (процентна складова) ( а.с.3-4).

За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між ПАТ «КБ Приватбанк» та ОСОБА_1.є зобовязальними і регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. ст. 599, 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається зі змісту ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, що належать відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача штрафів 250,00 грн - (фіксована частина) та 719,01 грн - (процентна складова), суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

За змістом даної норми, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи банком вже нараховано заборгованість за пенею та комісією у розмірі 3506,16 грн.

Тобто аналізуючи дані умови та розрахунок заборгованості за кредитом, судом встановлено, що за порушення позичальником строків виконання зобовязання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф. Таким чином банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне у те саме правопорушення, та нараховано відсотки на неустойку, а зобовязання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Таким чином суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 14380,17 грн.

Крім того, як вбачається з платіжного доручення № СФ-0000462 від 07 квітня 2017 року позивач сплатив на рахунок редакції газети «Вінничина» кошти у сумі 360 грн за оголошення про виклик до суду відповідача.

За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на вищевикладене правило, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 1600 грн понесених судових витрат, що складаються з судових витрат зі сплати судового збору та 360 грн затрат понесених позивачем на опублікування оголошення в газеті.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити відповідно до вказаних вище підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 61 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 258, 267,526, 527, 530, 549, 550 ч.2, 610, 612, 614, 634, 1048, 1050, 1054,1055 ЦК України, керуючись ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 74, 88, 158 ч.2, 197 ч.2, 209, 210, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» загальну заборгованість по кредитному договору № б/н від 22 квітня 2008 року, що станом на 31 січня 2017 року становить 14380,17 грн (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят гривень 17 коп), що складається з: заборгованості за кредитом - 104,24 грн (сто чотири гривень 24 коп), заборгованості по процентам за користування кредитом - 10769,77 грн (десять тисяч сімсот шістдесят дев»ять гривень 77 коп), заборгованості за пенею та комісією - 3506,16 грн (три тисячі п»ятсот шість гривень 16 коп).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» понесені та документально підтверджених судові витрати, які складаються з: 1600 грн (одна тисяча шістсот гривень) судового збору та 360 грн (триста шістдесят гривень) за оголошення в газеті.

В решті позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення, а відповідачем у цей же строк з часу отримання копії рішення до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: І.В. Скаковська