У х в а л а

29 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору поруки недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі − ПАТ «Укргазвидобування») звернулось до суду із указаним позовом, на обґрунтування якого зазначало, що 29 серпня 2013 року між позивачем та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір кредитної лінії № ВКЛ-2022390, за умовами якого позивач отримав кредит з максимальним лімітом заборгованості в сумі 79 870 000 грн зі сплатою 24 % річних строком користування до 31 грудня 2014 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії, 28 листопада 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, за яким ОСОБА_4 як поручитель зобов'язався відповідати за позичальника в межах 12 000 000 грн.

19 лютого 2015 року банком було здійснено списання з депозитного рахунку ОСОБА_4 грошових коштів, що є еквівалентом 12 000 000 грн.

Проте позивач вважає договір поруки недійсним на тій підставі, що якщо в основному зобов'язанні передбачений лише такий вид забезпечення як застава, то зазначене зобов'язання може бути забезпечене виключно заставою та не може бути забезпечене іншим видом забезпечення без внесення змін в основне зобов'язання у відповідності до положень ст. 546 ЦК України та ч.1 ст. 548 ЦК України. Оскільки умовами договору кредитної лінії не передбачено забезпечення зобов'язань порукою, тому оспорюваний договір суперечить ч. 1 ст. 548 ЦК України та в силу ч. 1 ст.203 та ч. 1 ст.215 ЦК України підлягає визнанню недійсним.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій істатус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Враховуючи те, що під час проведення попереднього розгляду справи встановлено обставини, передбачені ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити її до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору поруки недійсним призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Дем'яносов

О.В.Ступак