Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/393/17
Провадження № 2/321/223/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Цаплі Г.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що відповідно до вироку Михайлівського районного суду від 17 вересня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій. Позивачем зазначається, що під час заподіяння йому тілесних ушкоджень, у вигляді нанесення ударів в область голови, тулуба, нанесення ударів шляхом кидання в нього велосипедом, були пошкодженні належні йому речі на суму -1875 грн., а саме: штани джинсові, вартістю - 350 грн.; футболка, вартістю - 80 грн.; капці резинові, вартістю - 45 грн.; велосипед «Україна» вартістю - 1000 грн. та окуляри вартістю - 400 грн. Крім того, за час знаходження у лікарні та після виписки в період лікування, позивач потребував комплексу медичних заходів та процедур для повної реабілітації та видужання. В звязку з нанесенням ударів позивачем було частково втрачено зір, через що він потребував корекції очей і операції. Крім того, в наслідок спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_1 частково втратив слух, має порушення носового дихання, синдром ВСД та хворобу хребта, в звязку з чим потребував лікування в м. Запоріжжя, за час якого були витрачені кошти на придбання медикаментів, лікарських засобів та понесені інші витрати повязані з лікуванням на загальну суму - 6950,30 грн., а саме: розмір затрачених коштів на медикаменти становить - 2643,29 грн.; 2 консультації та операція в медичному центрі «Візус» м. Запоріжжя - 3700,00 грн.; окуляри в кількості 2 шт. на загальну вартість - 430,00 грн.; поштовий переказ з повідомленням - 12,01 грн.; ксерокопія документів за вимогою - 165,00 грн. Також були понесені транспортні витрати, загальна вартість яких складає - 1290,15 грн. На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі - 10115,45 грн. Окрім матеріальної шкоди позивач вказує на спричинення йому немайнової шкоди, повязаної з моральними та фізичними стражданнями, яку він оцінює у 40000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, погоджуючись з витратами повязаними з лікуванням, заперечував проти вимог стосовно компенсації пошкодженого майна. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, визнав їх частково та просив в цій частині прийняти рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, враховуючи таке.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, 22 червня 2015 року приблизно о 01 години, перебуваючи на узбіччі проїжджої частини вул. Леніна, поблизу торгового дому «Михайлівський» в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_2, в ході сварки з ОСОБА_1, в результаті раптово виниклого умислу на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_1 кулаком руки не менше 10 ударів в область обличчя та голови і не менше 3 ударів ногою по тулубу ззаду, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді: контузії обох очей з порушенням гостроти зору OD=0,04, OS=0,02, що викликала сумарну постійну втрату загальної працездатності яка дорівнює 30%+30%=60%, яке кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження, яке викликало стійку втрату працездатності не менш ніж на одну третину; струсу головного мозку, що викликало розлад здоровя на термін більше 6 діб, яке має ознаки легкого тілесного ушкодження з короткотривалим розладом здоров'я; субконюнктивальних крововиливів, крововиливів у ділянці повік, саден на обличчі та тулубі, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Вироком Михайлівського районного суду від 17 вересня 2015 року, ОСОБА_2 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та йому було призначене покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України (а.с. 6-7).

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 судам розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Отже висновки, викладені у вироку Михайлівського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2015 року, якими встановлено протиправність дій ОСОБА_2 відносно умисного нанесення ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень, є обовязковими для суду, що розглядає цивільну справу та не підлягають доказуванню.

З наданих доказів судом встановлено, що в звязку з отриманням тілесних ушкоджень в наслідок протиправних дій відповідача, позивач змушений був проходити курс лікування та оплачувати його. На підтвердження вказаної обставини суду надані копії направлень до Обласної консультативної поліклініки від 23 червня 2015 року, 06 липня 2015 року (а.с.8, 14), копія направлення на компютерну томографію (а.с.9), копії консультативних висновків спеціаліста КУ «ЗОКЛ» ЗОР від 01 липня 2015 року, 07 липня 2015 року, 21 липня 2015 року, 16 березня 2016 року, 31 березня 2016 року (а.с.10, 11, 15, 30), копія довідки ТМО Михайлівського району (а.с.40), копія направлення та виклику на МСЕК (а.с.42, 46, 52), копія направлення в клініку ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоровя України» від 11 вересня 2016 року (а.с.48), копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6353 на імя ОСОБА_1 (а.с.50).

Копіями виписки з обстеження від 07 липня 2015 року, від 23 березня 2016 року (а.с.17, 35), та чеків (а.с.16, 33, 34) підтверджується проходження позивачем обстежень в ТОВ «Візус» з оплатою послуг.

Крім того, витрати на медикаменти, лікарські засоби, а також транспортні витрати, підтверджуються наданими копіями чеків, рецептів, квитків, квитанцій (а.с.12-13, 18-19, 21-22, 24-26, 28-29, 31, 36, 38-39, 41, 43-45, 47, 49, 51, 53-55).

З наданих суду документів позивачем ОСОБА_1 частково підтверджено понесення ним майнових витрат, повязаних з протиправними діями ОСОБА_2, на загальну суму 8240,45 грн., повязаних з лікуванням, яка підлягає до стягнення з відповідача.

Водночас жодних доказів на обґрунтування спричинення матеріальної шкоди шляхом пошкодження майна: штанів, футболки, капців, велосипеда окулярів, на загальну суму 1875 грн., позивачем надано не було, тому позов вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд звертає увагу, що частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно п.п.5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001 року, N 1 від 27.02.2009 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В даному випадку позивач ОСОБА_1 поніс моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, повязаних з погіршенням стану здоровя, втратою працездатності, необхідністю в лікуванні та постійних обстеженнях, що завдає позивачу моральної шкоди. Вказане безумовно вплинуло на нормальний ритм життя позивача. Судом також враховується, що під час розгляду кримінальної справи ОСОБА_2 визнав свою провину.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, наслідки, що настали та з урахуванням суті позовних вимог, доказів, що подані на підтвердження, характеру діяння, глибину душевних страждань, які заподіяні позивачу, керуючись засадами розумності, справедливості і виваженості, суд вважає, що заявлені позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 30000 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, а також на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. за позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди - 8240(вісім тисяч двісті сорок) грн. 45 коп., у відшкодування моральної шкоди 30000 (тридцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 у прибуток держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3