справа № 179/53/17
провадження № 2/179/929/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди заподіяної пожежею,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заяваОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, заподіяної пожежею.

Позивач з урахуванням уточнень від 02.11.2017 року посилається на те, що вона є власником житлового будинку № 62 по вулиці Луговій (ОСОБА_1) в селі Іванівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, в цілому. Зазначений житловий будинок належить їй на праві приватної власності відповідно до рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2013 року.

За даною адресою, на городі біля дому, позивачем за власні кошти, було закладено яблуневий сад в кількості більш ніж 700 дерев, та більше 100 кущів смородини.

По сусідству із позивачем, через будинок, за адресою: вул. Лугова (ОСОБА_1), буд. 66 проживає сусід ОСОБА_2 (відповідач).

11 серпня 2016 року, приблизно з 09:00 годині, відповідач почав палити стерню, після збору урожаю зернових на своєму городі. В наслідок порушення відповідачем вимог протипожежної безпеки, неврахування погодних умов, а саме вітру, великої довготривалої спеки, близько + 35 ° С вдень, вогонь з двору та городу відповідача перекинувся на сад позивача, внаслідок чого, протягом дня - сад було знищено вогнем.

В належному позивачеві будинку, влітку періодично проживає її мати ОСОБА_5 і допомагає їй наглядати за будинком і за садом, але в цей день її не було вдома.

Близько 19:00 години цього дня, її матері зателефонувала сусідка та повідомила, про те, що внаслідок паління стерні відповідачем сталася пожежа і згорів її сад. Наступного дня її мати ОСОБА_5 та її сестра ОСОБА_6 приїхали в село Іванівка, оглянули згорілий сад і написали заяву у поліцію, де і було здійснено розслідування та допитані всі причетні особи та свідки цієї пожежі.

Належний позивачеві сад, був закладений в 2010 році, а з 2012 року вже давав врожай яблук.

За наявними у позивача відомостями вказаний будинок № 66 по вулиці Луговій та земельна ділянка, належить відповідачеві на праві власності, та тривалий час обробляється відповідачем.

Завдання позивачеві шкоди відповідачем підтверджується протоколом огляду, поясненнями відповідача про наявність шкоди, протиправних дій та бездіяльності відповідача, причинно-наслідкового зв'язку між недотриманням відповідачем правил протипожежної безпеки на земельній ділянці, яку він обробляв, внаслідок чого, з вини відповідача сталася пожежа 12.08.2016 року.

Позивач бажає отримати відшкодування матеріальної шкоди шляхом відшкодування збитків у повному обсязі, оскільки через безвідповідальну поведінку відповідача по відшкодуванню завданих їй збитків, позивач опинилася в скрутному матеріальному становищі.

Для визначення розміру шкоди, позивач звернулась до експерта, яким було складено локальний кошторис на будівельні роботи на відновлювальні роботи по корчуванню залишків яблунь та насадженню нового саду з урахуванням вартості саджанців відповідного віку.

Таким чином загальна сума матеріальної шкоди, в наслідок пожежі від 11.08.2016 року, якою було знищено та зіпсовано наступне майно належне позивачу, складає: 284 031, 08 грн.

При таких обставинах, позивач звертається до суду, та прохає стягнути з відповідача збитки завдані в результаті пошкодження її майна внаслідок пожежі в розмірі 284 031 грн. 08 коп.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, з урахуванням уточнень від 02 листопада 2017 року. Представник позивача зазначив, що факт пожежі на земельній ділянці, яка належить позивачеві підтверджено відповідними документами складеними працівниками поліції та сільської ради. Розрахунком складеним експертом визначено розмір шкоди, який заподіяно позивачеві пожежею.

Відповідач заперечив проти позову, зазначивши, що дійсно він 11 серпня 2016 року, приблизно з 09:00 годині, почав палити стерню після збору урожаю зернових на своєму городі. Приблизно о 12:00 годині, йому повідомили, що сталося займання на сусідній земельній ділянці, у звязку із чим він ліквідовував пожежу. Крім того, відповідач пояснив, що на цій земельній ділянці вогнем була пошкоджена лише частина дерев, які довгий час не були доглянуті.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що є розбіжності в документах, які підтверджують належність дерев та самого фруктового саду саме позивачеві. Крім того, представник відповідача пояснив, що позивачем не доведено причини, умови та процеси виникнення пожежі, визначення обставин, які сприяли виникненню пожежі, оскільки не було проведено пожежно-технічну експертизу, у звязку із чим неможливо встановити вину відповідача у виникненні пожежі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що фруктові дерева на земельній ділянці по вул. Луговій, 66 в селі Іванівка Магдалинівського району Дніпропетровської області були висаджені у 2010 році, у вказаному домоволодінні ніхто не проживає з 2012 року. Також ОСОБА_7 зазначила, що вона виявила загорання, яке сталося в саду на цій земельній ділянці. Вона також бачила, що на земельній ділянці, яку обробляє ОСОБА_2 горіла стерня, у звязку із чим вогонь міг перейти на сусідню земельну ділянку.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона придбала у 2010 році дерева, які висадили на земельній ділянці по вул. Луговій, 66 в селі Іванівка Магдалинівського району Дніпропетровської області. ОСОБА_5 пояснила, що домоволодіння з цією адресою належить її доньці, однак вона вела господарство та доглядала за садом, у звязку із чим після пожежі, яка відбулася 11.08.2016 року звернулася до поліції та сільської ради із відповідними заявами. ОСОБА_5 також зазначила, що не рахувала точної кількості пошкоджених пожежею дерев на земельній ділянці.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що 11.08.2016 року їй зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила, що відбулася пожежа на земельній ділянці, яку доглядала її мати, на наступний день вона була на місці де сталася пожежа, де бачила, що частково згоріли дерева в саду.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснили, що на земельній ділянці де сталося займання дерев ріс великий бурян, дерева були невеликі, оскільки довгий час цю земельну ділянку не доглядали.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 20.04.2010 року в ТОВ «Плодорозсадник» було придбано: яблуня в кількості 600 шт. та смородина 100 шт. на загальну суму 12 500 грн., згідно накладної № 25 (а. с. 17).

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2013 року по праву спадкування за заповітом, після ОСОБА_12, померлої 14 квітня 2012 року за позивачем визнано право власності на житловий будинок по вул. Луговій (ОСОБА_11), 62, в с. Іванівка Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 8).

Земельна ділянка по вул. Луговій (ОСОБА_11), 62, в с. Іванівка Магдалинівського району Дніпропетровської області належить померлій ОСОБА_13, згідно довідки Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 28).

11.08.2016р. близько 12:00 год. на вказаній земельній ділянці сталося загоряння саду, внаслідок спалення ОСОБА_2 залишків рослин. Вказане загоряння ліквідовувалося відповідачем, згідно його пояснень наданих слідчому Магдалинівського ВП Новомосковського ГУНП (а. с. 15).

Висновком про наслідки перевірки інформації від 16.08.2016 року складеного інспектором Магдалинівського ВП Новомосковського ГУНП встановлено, що пошкодження дерев було вчинено внаслідок необережного поводження з вогнем ОСОБА_2, який під час опитування повідомив про те, що він спалював неподалік саду стерню. Коли він підпалив стерню, за вогнем не дивився. Через деякий час ОСОБА_2 повідомила сусідка про те, що горить сад ОСОБА_5, де вони разом і ліквідували вогонь (а. с. 123).

Локальним кошторисом на будівельні роботи № 2-1-1, який було складено 23.10.2017 року експертом ОСОБА_14 визначено, що на відновлювальні роботи по корчуванню залишків яблунь та насадженню нового саду з урахуванням вартості саджанців відповідного віку необхідно витратити кошти в розмірі 284 031 грн. 08 коп. (а.с.151-156)

У відповідності до ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Статтями 125, 126 ЗК України визначено, що виникнення права власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

ОСОБА_15 ст. 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає право власності, зокрема речові права та їх обтяження на земельні ділянки.

У відповідності до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем не зареєстровано у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку, у звязку із чим неможливо встановити її належність та межі, а також належність багаторічних насаджень саме позивачеві.

ОСОБА_15 з ч.6 ст. 59 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_15 постійної комісії з питань земельних відносин та захисту навколишнього середовища Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 16.09.2016 року, складеного за клопотанням ОСОБА_5 щодо обстеження присадибної земельної ділянки на якій знаходиться яблуневий сад по вул. Луговій, 62, в с. Іванівка Магдалинівського району Дніпропетровської області встановлено, що всі дерева у кількості 625 шт. пошкоджені вогнем, а саме спалені гілки та листя дерев, підгоріла кора дерев. На даний момент дерева «ознак життя» не проявляють (а. с. 16).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

При цьому, у вказаних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди завданої, саме майну позивача та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Акт сільської ради не містить достеменних даних (вказана ймовірна причина) про причини пожежі та не встановлює винних осіб, що є необхідною умовою при покладенні відповідальності на певну особу. Накладна № 25 від 20.04.2010 року щодо придбання ОСОБА_5 дерев, не може вважатися підтвердженням належності цього майна саме позивачеві.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч зазначеним вимогам закону позивачем не надано суду доказу на підтвердження наявності вини відповідача у виникненні пожежі, яка сталася 11.08.2016 року, а також завдання її майну шкоди, тобто не доведено обставину, на яку посилалася позивач як на підставу своїх вимог.

За таких обставин суд приходить до висновку, що із зазначених позивачем підстав, вимоги позивача щодо відшкодування шкоди завданої пожежею є необґрунтованими, не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, в зв'язку з чим необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди заподіяної пожежею відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук