Справа № 266/3132/15-ц
Провадження № 2/266/24/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Сараєв І.А., за участю секретаря Нетреба О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» (далі Позивач ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору № BLaЖГА00039376 від 31.05.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. на задоволення поточних потреб зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 31.05.2014 року. У звязку з порушенням відповідачем зобовязань за кредитним договором за станом на 20.08.2015 року заборгованість за кредитом склала 4324 грн. 76 коп., за процентами за користуванням кредитом 39 грн. 51 коп., плата за пропуск платежів 29313 грн. 71 коп., а всього 33677 грн. 98 коп., які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач у судове засідання не зявилася приймала участь у розгляді справи через свого представника за довіреністю ОСОБА_4 який у судове засідання не зявився надіславши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, надавши письмові заперечення проти позову (а.с.133-137), відповідно до яких відповідач частково визнає позовні вимоги, оскільки частину суми, що складає ціну позову, позивач просить стягнути після спливу позовної давності, яку представник відповідач просить застосувати при постановленні рішення у даній справі. Посилаючись на пункти договору щодо строків та порядку повернення кредитних коштів, представник відповідача вказує на те, що за умовами кредитного договору погашення кредиту повинно здійснюватися частинами тобто визначено періодичними щомісячними платежами тому початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання відповідачем кожного із цих зобовязань. Оскільки позов подано до суду у серпні 2015 року, позивач має право просити суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, що виникла з серпня 2012 року і яка становить 3160,54 грн. за відрахуванням від суми заборгованості 1164,22 грн. суми, яка визначена позивачем у розрахунку заборгованості станом на 25.08.2012 р. За всіма попередніми платежами строк позовної давності позивачем пропущений. Щодо відсотків за користування кредитом, то представник відповідача вважає, що позивач має право на стягнення відсотків в розмірі 39,51 грн.. та в цій частині визнає позов. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) положеннями ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік. Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою у серпні 2015 року, він мав право на стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту лише за один рік, що передує зверненню з позовом до суду, тобто за період з серпня 2014 року по серпень 2015 року. Проте в силу приписів ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» позивач не має права на нарахування (та стягнення) неустойки на основну суму заборгованості, починаючи з 14.04.2014 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Судом установлено та не заперечується сторонами, що 31.05.2011 р. між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № BLaЖГА00039376 згідно до якого остання отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. на задоволення поточних потреб зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 31.05.2014 року, що підтверджується копіями вказаного договору банківського обслуговування, графіком погашення заборгованості за кредитом та процентами та детального розпису загальної вартості кредиту, (а.с.6-13,14-15,16-19).

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України в сумі, зазначеній в п. 1 Спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невідємну частину цього Договору ( а.с.7).

Відповідно до п.2.4.2 кредитного договору проценти та комісії за управління кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеним у Додатку №1 цього Договору(а.с.8).

Обумовлені строки та суми повернення відповідачем тіла кредиту та процентів за його користування відображені у Графіку погашення заборгованості за кредитом та процентам, який є невідємною частиною кредитного договору.

Згідно за п.2.5.2. кредитного договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк» вказаний в п. 6 Спеціальної частини Договору у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. ( а.с. 9).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно за ст.599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики.

Через невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо щомісячного погашення кредиту та сплати процентів утворилась заборгованість, яка за розрахунком позивача за станом на 20.08.2015 року за тілом кредиту склала 4324 грн. 76 коп., за процентами за користування кредитом 39 грн. 51 коп. (а.с.4-5).

Цей розрахунок підтверджено висновком судово-економічної експертизи по цивільній справі №397/398-15 від 11.07.2016 р. ( а.с. 65-79)

Оскільки відповідачем порушено умови кредитного договору, вимоги позивача щодо стягнення цих сум заборгованості є правомірними.

Відповідно до 4.2. Кредитного договору у випадку невиконання позичальником обовязку передбаченого у п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 Спеціальної частини Договору ( а.с. 12).

Згідно п. 4.3. Кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і яка не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору ( а.с. 12)

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Позивачем за період з січня 2012 року по 20.08.2015 р. нараховане відповідачу за несвоєчасне та не в повному обсязі внесену суму для погашення заборгованості по кредиту плату за пропуск платежів у сумі 29312,73 грн. (а.с.4-5).

Згідно з висновком судово-економічної експертизи по цивільній справі №397/398-15 від 11.07.2016 р. експерту документально обєктивно не надалося за можливе підтвердити або спростувати розрахунок банком плати за пропуск платежів, хоча починаючи з січня 2012 р. ОСОБА_2 не своєчасно та не повному обсязі вносились суми для погашення заборгованості по кредитному договору тобто виникли усі обставини для нарахування плати за пропуск платежів ( а.с. 65-79)

Представник відповідача у своїх запереченнях проти позову просить застосувати позовну давність.

Розглядаючи дане питання, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони встановили як кінцевий строк повернення кредиту до 31.05.2014 року, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів щомісяця згідно графіку який є невідємною частиною кредитного договору.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів).

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України).

Як зазначено вище, наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч.2 ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Згідно за ч.5 ст.261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Оскільки умовами договору передбачено обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлена самостійна відповідальність за невиконання цього обовязку, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами згідно графіку який є невідємною частиною кредитного договору то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 19.03.2014 року по справі № 6-20цс14.

За приписами ч.1 та ч.3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Отже з урахуванням останнього платежу сплаченого Відповідачем в період з 01.08.2015 р. по 20.08.2015 р. в сумі 926,03 грн. ( а.с. 5), яким було перервано перебіг позовної давності, позивач має право на стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентами в повному обсязі.

Позивач через поштове відділення звернувся з даним позовом до суду 28.08.2015 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності (а.с.26). Тому саме з 28 серпня 2015 року позивач має право на стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, яка згідно розрахунку позивача дорівнює 4324,76 грн.

Згідно розрахунку Банку нараховані відсотків за користування кредитом у розмірі 39,51 (а.с.4-5), які визнані Відповідачем в повному обсязі та підлягають стягненню.

Щодо вирішення питання про стягнення з відповідача пені за невиконання останньою зобовязань за кредитним договором, суд звертає увагу на наступне.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-УП введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями.

Так, відповідно до ст.2 даного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Відповідач відповідно до даних, що містяться у паспорті громадянина України зареєстрована у м. Маріуполі, тобто у населеному пункті, який внесено до вищевказаного переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року за № 1275-р.

Згідно розрахунку Банку сума неустойки у вигляді пені нарахована позивачем після 14.04.2014 року, тому не підлягає стягненню.

Таким чином, неповерненням кредиту та несплатою процентів відповідач в односторонньому порядку порушила зобовязання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим, тому з неї на користь позивача підлягають стягненню невиплачена сума кредитної заборгованості та процентів в розмірі 4364,27 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а судовий збір по справі не сплачений у звязку зі звільненням позивача від його сплати, з відповідача підлягає стягненню на підставі ст.. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави в сумі 243,60 гривень.

На підставі ст.ст.526, 527, 530, 546, 549, 256-258, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», керуючись ст.ст.10, 11, 57, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість за кредитом у сумі 4324,76 грн. 00 коп., за відсотками за користування кредитом у сумі 39 грн. 51 коп., на рахунок № 1 у ГУ НБУ України по м. Києву і Київської області, МФО 380537, .

Стягнути з ОСОБА_2, 18.03.1972 року народженя, іпн НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом 10 днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення за відсутності сторони в той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя: Сараєв І. А.