Справа № 307/3513/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Куштана Б.П., Кодора Р.Ю.

при секретарі: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду від 16 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

встановила:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Тячівського районного суду від 16.08.2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. За час шлюбу у них народилось троє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням Тячівського районного суду від 16 серпня 2016 року стягнуто з відповідача аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. На даний час неповнолітні діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, власного житла вона немає, разом з дітьми проживає у своїх батьків. Хоча відповідач аліменти сплачує, але у звязку з подорожчанням споживчих цін їх розмір на даний час є недостатнім і не вистачає навіть на придбання особистих речей для дітей. Враховуючи вказані обставини, позивачка просила суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття.

Рішенням Тячівського районного суду від 16 лютого 2017 року позов задоволено частково. Збільшено розмір стягнення аліментів, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 800 гривень щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття.

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує на те, що збільшуючи розмір аліментів судом першої інстанції не враховано, що він здійснює догляд за пристарілим рідним братом інвалідом 1 групи, на його утриманні знаходиться жінка від іншого шлюбу, з якою на даний час чекають на народження спільної дитини та її малолітній син, аліменти на якого рідний батько не сплачує.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає відхиленню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.11.2001 року, який рішенням Тячівського районного суду від 16.08.2016 року розірвано.

За час шлюбу сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають трьох неповнолітніх дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6-8).

Рішенням Тячівського районного суду від 16 серпня 2016 року стягнуто з відповідача аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття (а.с.14-15).

Як вбачається з Акту обстеження побутових умов, складений депутатом виборчого округу №7 ОСОБА_7, та Довідок виданих виконкомом Тарасівської сільської ради ОСОБА_3 проживає з батьками, власного будинку немає, виховує трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на її утриманні (а.с.11-13).

Колегія суддів, погоджується з висновком місцевого суду про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням Тячівського районного суду від 16 серпня 2016 року є недостатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Визначаючи новий розмір аліментів у сумі 800 грн., суд першої інстанції врахував положення вищезазначених норм сімейного права, а також, враховуючи встановлений законом на даний час прожитковий мінімум, який для дитини віком до 6 років становить 1355 грн., а для дитини від 6 до 18 років - 1689 грн., дійшов до вірного висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, визначених рішенням суду.

Даний розмір аліментів не є значним, відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 303, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 16 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді