справа №619/484/17
провадження №2/619/575/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Кононихіної Н.Ю.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі

цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про стягнення моральної шкоди у звязку з порушенням честі та гідності особи», -

установив

До суду звернулась ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про стягнення моральної шкоди у звязку з порушенням честі та гідності особи». Із матеріалів справи вбачається, що на протязі деякого часу позивач та її сімя, як і інші жителі будинку, користуються підвальним приміщенням жилого будинку № 13 по вул. 23 Серпня м. Дергачі, яке самовільно перебудували під погріб та складські приміщення для зберігання овочів, інструментів та побутових товарів. Такі дії позивача та її сімї викликають обурення зі сторони відповідача ОСОБА_3, який не приймав участі у ремонті підвального приміщення будинку. Спочатку це були усні висловлювання з погрозами, потім він почав подавати заяви в органи ОСББ та органи влади для зясування підстав користування підвалом будинку, будівництва позивачем скважини біля будинку та прибудови до квартири позивача і її сімї.

Так, у листопаді 2016 року між позивачем ОСОБА_2, та відповідачем ОСОБА_3, який проживає у сусідній квартирі № 10 по вул. 23 Серпня у м. Дергачі, виникла словесна суперечка, в ході якої останній погрожував завданням ряду неприємностей, тобто конкретного зясування правових підстав вищеописаних дій своїх сусідів.

На виконання своєї погрози ОСОБА_3 почав систематично надсилати звернення на імя керівника обєднання співвласників багатоквартирних будинків «Дергачівське».

Вказані звернення ОСОБА_3 направляв від імені ОСОБА_4, як власниці квартири за № 10 в будинку № 13 по вул. 23 Серпня в м. Дергачі.

Так, відповідно до ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» письмове звернення повинно бути підписано особисто заявником або уповноваженою особою, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства.

Однак, повноваження ОСОБА_3 належним чином оформлені не були. Більше того, достовірно знаючи про можливість вільного доступу до спільного майна та комунікацій будинку за № 13 по вул. 23 Серпня в м. Дергачі, вказав недостовірні дані у своїх зверненнях.

Також, варто зазначити, що відповідач, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_4 не володіє допоміжним приміщенням в підвалі будинку № 13, намагався отримати у користування частину допоміжного приміщення та доступ до вже використовуваних приміщень іншими жителями будинку.

Крім цього, у ОСОБА_3 відсутні правові підстави для отримання установчих документів та будь-яких пояснень від ОСББ «Дергачівське», так як зазначені права належать власникам приміщень багатоквартирного будинку, до яких останній не відноситься.

Внаслідок численних звернень відповідача до ОСББ «Дергачівське» відносини позивача із керівником ОСББ та іншими жителями будинку погіршилися, принижено її честь, гідність, порушено звичайні умови проживання, чим завдано моральних страждань.

Після вищенаведених протиправних дій ОСОБА_3 стан здоровя позивача погіршився, вона була змушена звернутися за кваліфікованою медичною допомогою у заклад охорони здоровя «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дергачівського району». Таким чином, письмовими доказами на ствердження наявності факту моральної шкоди є медичні довідки про погіршення стану здоровя у звязку з хвилюваннями від 24.12.2016 та від 04.02.2017.

Між заподіяними позивачу моральними стражданнями та незаконною поведінкою відповідача вбачається безпосередній зв'язок, оскільки для вияснення ситуації та із упередженим ставленням до позивачки , відбувалися її розмови із головою ОСББ «Дергачівське», який намагався встановити причину конфлікту, якою зацікавилися всі мешканці будинку, що стало причиною порушення стосунків з сусідами, так як останні переживають за можливість використання допоміжних приміщень, право на які не всі виготовили та зареєстрували. Такими діями ОСОБА_3 принижується честь, гідність позивача, порушуються стосунки з оточуючими людьми.

Зазначеними незаконними діями відповідача завдано моральної шкоди, яку позивач оцінює на суму в 10000 гривень. Які і прохає стягнути з відповідача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала заявлені позовні вимоги.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 прохав у задоволенні позову відмовити, так як ніяких незаконних дій відносно своєї сусідки ОСОБА_2 не скоював, просто писав заяви до органів СББ та інтересувався правовими підставами самовільного захвату сусідами підвального приміщення будинку, де вони проживають, а також будування ними скважини поряд з будинок таким чином, що несуча стіна будинку дала тріщину. Крім того, зясовував підстави самовільного будування сусідкою житлової прибудови до своєї квартири на першому поверсі їхнього багатоповерхового будинку, що також почало проявлятися на архітектурних та будівельних конструкціях дому. Дані звертання до органів влади та самоврядування не могли нанести ніякої шкоди честі та гідності позивача, так як являються законним конституційним правом відповідача. Тим більше, що сусіди у даному разі торкаються інтересів ОСОБА_3, як пожильця будинку, коли на його очах будинок рушиться із-за неправомірних дій сусідки ОСОБА_2 та її сімї . Законним правом відповідача є зібрання матеріалів щодо неправомірних дій сусідів для звертання у суд з цього приводу. Той факт, що при цьому погіршилися відносини сусідів до ОСОБА_2 не є провиною відповідача. Відповідач не розповсюджував недостовірної інформації про позивача.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши свідка ОСОБА_5 оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних мотивів.

Право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Конституцією України у статті 55 передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. З ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу передбачено ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Одним із передбачених способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної (немайнової) шкоди п. 9 ч. 2. ст. 16 Цивільного Кодексу України.

Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. З Конституції України).

Згідно із ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами .цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи,що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі . а також зловживання правом в інших формах .При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені ч.ч. 2-5 ст. 13 ЦК України, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Але разом із цим, ст. 34 Конституції України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Згідно ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію» №2657-ХІІ від 02 жовтня 1992 року, оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. '

Пленум Верховного Суду України у п.15 своєї постанови №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» розяснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись,залежно від вини особи, яка її поширила.

Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» розяснив судам відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003 ( v008p710-03 ) (справа про поширення відомостей).

Відповідно до вимог ст.. 23 ЦК України способом захисту гідності, честі та ділової репутації є вимога про відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення прав особи. Моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст..1167 ЦК України- моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала.

Позивач у судовому засіданні пояснила, що на протязі деякого часу вона та її сімя користуються підвальним приміщенням жилого будинку № 13 по вул. 23 Серпня м. Дергачі, яке самовільно перебудували під погріб та складські приміщення для зберігання овочів, інструментів та побутових товарів без отримання відповідних документів на право користування вказаними приміщеннями та рішення органів архітектури на їх переобладнання. Такі дії позивача та її сімї викликають обурення зі сторони відповідача ОСОБА_3 Тому відповідач почав подавати заяви в органи ОСББ та органи влади для зясування підстав користування пожильцями підвалом будинку, будівництва позивачем скважини біля будинку та прибудови до квартири позивача і її сімї., а саме після того, як одна з несучих стін будинку дала тріщину. Дані обставини підтвердив свідок у судовому засіданні.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що не вважає свої дії такими, що порушують честь, гідність та ділову репутацію позивача, так як нема ніякої ганьби у тому факті, що ОСОБА_3 звертався до органів ОСББ та зясовував правомірність підстав користування підвалом з боку позивача, де знаходяться відповідні комунікації з електропостачання надання тепла та газу, до яких нема проходу, а також правомірність самовільного будування скважини біля будинку і прибудови до квартири позивача, у результаті чого несуча стіна будинку дала тріщину.

Інших доказів по справі нема.

Тому у даному разі у судовому засіданні з боку позивача не доведено факт спричинення їй моральної шкоди у звязку із порушенням честі та гідності позивача. Суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 мав право направляти індивідуальні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Вказані дії вчинено ОСОБА_3 не з метою завдання шкоди позивачу та членам її сімї шляхом зловживанням особистими правами. Судом не встановлено наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей; виконання звернень до ОСББ з боку відповідача було викликано наміром виконати свій громадський обов'язок та захистити свої права, свободи і законні інтереси, при цьому відповідач не розповсюджував ніяких відомостей, які б ганьбили честь і гідність позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд

ухвалив

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про стягнення моральної шкоди у звязку з порушенням честі та гідності особи» - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. Ю. Кононихіна