Справа № 653/2339/17
Провадження № 2/653/933/17
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"05" грудня 2017 р.

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Шарко Н.А.

за участю секретаря Карпенко І.Д.,

позивача ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю заінтересованої особи служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області про позбавлення батьківських прав,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, за участю заінтересованої особи служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав стосовно їх малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте, останній належним чином не виконує батьківські обов'язки відносно своєї малолітньої дитини. Відповідач самоусунувся від утримання та виховання сина, не цікавиться дитиною, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує дитині належного харчування, медичного догляду та лікування, не сплачує аліменти, на даний час перебуває у місцях позбавлення волі. У звязку з чим виникла необхідність у позбавленні відповідача батьківських прав, що й стало підставою для звернення до суду з вказаною позовною заявою.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала вимоги, викладені в позовній заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, перебуває в місцях позбавлення волі. Судом направлялась ухвала з дорученням вручити засудженому копію позову та відібрати пояснення, однак остання на час судового розгляду залишилась без виконання. Враховуючи вищевикладені обставин, суд вважає за можливе згідно вимог ст. ст. 224,226 ЦПК України провести заочний розгляд справи.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні позицію позивача підтримав, просив її задовольнити. Позовні вимоги вважав обґрунтованими, оскільки відповідач самоусунувся від виховання дитини, жодної участі у його житті не приймає, перебуває у місцях позбавлення волі.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2010 р. по 20 вересня 2012р. Від спільного проживання у шлюбі у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини згідно свідоцтва про народження серії I-КГ за № 120704 від 12 квітня 2011 року записаний ОСОБА_3

Судом встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово судимий за корисливі злочини. Крім того, на даний час згідно вироку Генічеського районного суду Херсонської області від 21 грудня 2015р. останній засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки шість місяців, та відбуває покарання у Дар"ївській виправній колонії №10.

На підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 08.08.2012 року видано виконавчий лист №2107/2695/2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно по ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 17.07.2012 року і до повноліття дитини.

Згідно довідки-розрахунку Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 19 липня 2017 року, станом на 01.07.2017 року ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 37 000,82 грн.

Також, встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує Новоєфремівський ДНЗ дитячий садок «Колосок», за час перебування дитини у закладі колектив дитячого садка батька не бачив, що підтверджується довідкою, наданою Новоєфремівськиим ДНЗ дитячим садком «Колосок».

З пояснень позивача у судовому засіданні встановлено, що батько дитини покинув їх фактично після народження хлопчика. Будь-якої допомоги не надає. Навіть коли перебував на волі жодних активних дій направлених на прийняття участі у житті дитини не вчиняв.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач вихованням дитини не займається, батьківського піклування не проявляє, належних умов проживання не забезпечує, матеріальної допомоги не надає, що свідчить про небажання останнього виконувати свої батьківські обовязки.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх здібностей, поважати честь та гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 6 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» при вирішенні спорів про позбавлення батьківських прав, суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_5.

Згідно висновку Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області від 05 грудня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 доцільно позбавити батьківських прав відносно його малолітнього сина, оскільки він від виконання батьківських обовязків ухиляється, жодної участі у його житті не приймає.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідач, не належним чином ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, не проявляє батьківської турботи, не зустрічається та не спілкується з сином, не займається його вихованням, не надає коштів на його утримання, не цікавиться його життям, навчанням, не дбає про його розвиток, а також не турбується про стан здоров'я. Наведене свідчить лише про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Крім того, відповідач раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час перебуває у місцях позбавлення волі за вчинення злочину, що негативно характеризує його як особу. Дані обставини встановлені судом, підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач належних доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не надав.

За таких обставин, судом під час розгляду справи не встановлено того, що відповідачу чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, або що відповідач не виконує батьківські обов'язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дитини, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо та умисно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав, і погоджується із висновками органу опіки та піклування Генічеської РДА Херсонської області про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Разом з тим, суд роз'яснює відповідачу про те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст.212-215, 224-228 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Роз'яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_6