Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/6091/16 Головуючий у 1 інстанції: Варнавська Л.О.
Провадження № 22-ц/778/667/17 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«22» березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:
В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулось до суду з позовом до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проходив військову службу в Збройних Силах України, в період з 18.07.2015 року по 19.07.2015 року, з 30.12.2015 року по 30.01.2016 року приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

У 2015 році при виконанні службового обов`язку в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, в результаті підриву міни отримав мінно-вибухову травму, вогнепальне сліпе проникаюче поранення грудної клітки справа з вогнепальним переломом ІХ ребра та розривом нижньої долі правої легені з наявністю сторонніх тіл (металевих осколків), ускладненого гемопневмотораксом; вогнепального осколкового сліпого поранення обох кистей з травматичним відривом нігтьової та середньої фаланги ІІ пальця правої кисті, вогнепального відкритого перелому основної фаланги ІV пальця лівої кисті з наявністю сторонніх тіл (металевих осколків): множинних вогнепальних сліпих осколкових поранень м`яких тканин голови, обличчя, грудної клітки,верхніх та нижніх кінцівок з наявністю сторонніх тіл (металевих осколків). Стан після правобічної торакотомії, дренування черевної порожнини, первинної хірургічної обробки вогнепальних ран, формування кукси ІІ пальця правої кисті 919.07.2015 року). Посттравматична нейропатія лівого променевого нерву. Обмежений остеохондроз поперекового відділу хребта. Викривлення перетинки носа. Зазначене підтверджене військово-медичними та військово-обліковими документами. Після проведення лікування зазначених поранень стан його здоров`я не покращився та він вимушений тривалий час знаходитися на лікарняних, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури.

ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з проходженням військової служби. Від отриманих травми у нього розвинулись хвороби та погіршився стан здоров`я. У зв`язку з цим, він позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, багато коштів витрачає на лікування.

Вважає, що у зв`язку з отриманням поранень під час захисту Вітчизни та отриманням інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з проходженням військової служби, йому завдана моральна шкода в розмірі 100000,00 грн.

Оцінюючи завдану йому моральну шкоду виходить з тривалості й глибини душевних страждань, чисельності негативних наслідків для нього, що викликані отриманою травмою, а також фізичного та фактичного значного погіршення стану здоров`я.

На підставі зазначеного просив стягнути з Міністерства оборони України на його користь моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 30 000 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Міністерства оборони України на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, недоведеність факту дії чи бездіяльності Міністерства оборони України щодо спричинення моральної шкоди, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться й у ч. 1 ст. 3 ЦПК України.

По справі встановлено, що під час проходження військової служби в період часу з 18.07.2015 року по 19.07.2015 року, з 30.12.2015 року по 30.01.2016 року ОСОБА_1 приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с. 9).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 було встановлено ІІІ групу інвалідності до отримання ним травми у 2015 році, а вже при огляді 06.04.2016 року йому було встановлено ІІІ групу інвалідності, причина травма, отримана при захисті Вітчизни.

У 2015 році при виконанні службового обов`язку в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, в результаті підриву міни отримав мінно-вибухову травму, вогнепальне сліпе проникаюче поранення грудної клітки справа з вогнепальним переломом ІХ ребра та розривом нижньої долі правої легені з наявністю сторонніх тіл (металевих осколків), ускладненого гемопневмотораксом; вогнепального осколкового сліпого поранення обох кистей з травматичним відривом нігтьової та середньої фаланги ІІ пальця правої кисті, вогнепального відкритого перелому основної фаланги ІV пальця лівої кисті з наявністю сторонніх тіл (металевих осколків): множинних вогнепальних сліпих осколкових поранень м`яких тканин голови, обличчя, грудної клітки,верхніх та нижніх кінцівок з наявністю сторонніх тіл (металевих осколків). Стан після правобічної торакотомії, дренування черевної порожнини, первинної хірургічної обробки вогнепальних ран, формування кукси ІІ пальця правої кисті (19.07.2015 року). Посттравматична нейропатія лівого променевого нерву. Обмежений остеохондроз поперекового відділу хребта. Викривлення перетинки носа. Зазначене підтверджене військово-медичними та військово-обліковими документами. Зазначене підтверджено витягом із протоколу засідання Військово-лікарської комісії Центрального регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 87 від 16.03.2016 року (а.с. 14).

Відповідно до довідки про обставини травми № 3180, виданої 22.08.2015 року військової частини-польова пошта НОМЕР_1 Міністерства Оборони України, солдат ОСОБА_1 19.07.2015 року одержав вогнепальне сліпе проникаюче поранення грудної клітки справа. Правобічний гемопневмоторекс, забій нижньої правої легені, вогнепальний перелом 9 ребра справа, сторонні тіла м`яких тканин правої бокової поверхні грудної клітки. Вогнепальні осколкові сліпі численні поранення м`яких тканин правої половини обличчя, верхніх кінцівок, лівого стегна, правої п`яточної ділянки. Травматичний відрив нігтьової та середньої фаланг ІІ пальця правої кісті, вогнепальний відкритий перелом ІV пальцю основної фаланги лівої кисті. Сторонні тіла м`яких тканин правої половини обличчя, верхніх кінцівок, лівого стегна, правої п`яточної ділянки. За обставин підриву на «розтяжці» (міні) в районі н.п. Зайцево, Донецької області в зоні проведення АТО під час виконання бойового завдання, перебуваючи на службі (а.с. 12).

08.07.2016 року ОСОБА_1 була встановлена ІІІ група інвалідності в зв`язку з хворобою, яка пов`язана з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія АВ № 0548352 (а.с. 11) та посвідченням, серія НОМЕР_2 від 08.07.2016 року (а.с. 7).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, зазначаючи про наявність правових підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, оскільки сам факт каліцтва, одержаного в період проходження військової служби, та наслідки такого каліцтва спричинили позивачеві втрати немайнового характеру у вигляді моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, що порушило його звичні нормальні зв`язки, йому необхідно додавати додаткових зусиль для організації свого життя в сім`ї та суспільстві.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року із змінами та доповненнями відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичні або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Із матеріалів справи вбачається, що каліцтво, яке отримав ОСОБА_1 , пов`язане з проходженням військової служби. Причинний зв`язок встановлено довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія АГ №009180 від 06.04.2016 року, витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Центрального регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №87 від 16 березня 2016 року, довідкою № 642 військово-лікарської комісії, випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №0548352 від 04 квітня 2016 року про встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності в зв`язку з травмою, яка пов`язана з захистом Вітчизни.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції врахував ступінь моральних і фізичних страждань позивача. Суд зазначав, що позивач щодня переживає душевні і фізичні страждання та у зв`язку з каліцтвом позбавлений нормального життя.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

За приписами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги про те, що Міністерство оборони є неналежним відповідачем у справі, являються неспроможними.

Статтею 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України» передбачено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Отже, обов`язок держави відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду покладається на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2014 року у справі № 3-86гс14, який згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для судів.

Оскільки судом першої інстанції встановлено, що каліцтво позивача, яке призвело до стійкої втрати працездатності є наслідком травми, пов`язаної з проходженням військової служби, суд дійшов правильного висновку про виникнення у позивача права вимагати відшкодування моральної шкоди. При цьому, враховуючи тяжкість вимушених змін в житті позивача та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо розміру стягнутого відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн.

З урахуванням вказаних норм колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст.307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: