Справа № 545/287/17
Провадження № 2/545/494/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого судді Потетій А.Г.,

при секретарі Задорожна Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що 04 травня_2016 року помер ОСОБА_3, про що 05травня 2016 року видано Свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 323523.

Померлим «09» березня2016 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 217, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є позивач.

На підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4, на ім'я позивача державним нотаріусом ОСОБА_5 «23» січня 2017 року видано Постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій.

Позивач не має можливості надати оригінали документів,що підтверджують право власності на земельну ділянку, що належала померлому, у звязку з тим, що померлий ОСОБА_3 отримав на підставі договору куплі-продажу, посвідченого Полтавською районною державною нотаріальною конторою 25.06.1999року за реєстровим №1-690 у приватну власність земельну ділянку площею 0,16 для обслуговування жилого будинку та ведення підсобного господарства, яка розташована с. Гожули,вул.. Лугова,7-а, Полтавського району.

Однак, за час свого життя померлий не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне імя державний акт на право власності на земельну ділянку.

Позивач, є спадкоємцем за заповітом всього майна померлого ОСОБА_3, що складається з 1/2 частини жилого будинку з надвірними побудовами, а також приватизованої земельної ділянки площею 0,16 га для обслуговування жилого будинку та ведення підсобного господарства, яка розташована в с.Гожули.вул.. Лугова,7-а, Полтавського району.

Право власності на зазначену земельну ділянку за померлим виникло на підставі договору куплі-продажу, посвідченого Полтавською районною державною нотаріальною конторою 25,06,1999 року за реєстровим №1-690.

Проте померлий за час свого життя не встиг здійснити державну реєстрацію прав на земельну ділянку та виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку.

Згідно заповіту спадкоємцем всього майна, в тому числі земельної ділянки, після смерті ОСОБА_3 є Позивач.

Проте, враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлим, позивач не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє імя.

За викладених обставин Позивач змушений звернутися до суду задля визнання права власності на земельну ділянку.

В судове засідання позивачка не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути дану справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявились, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, поклались на розсуд суду.

Суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не зявившихся осіб.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 04 травня_2016 року помер ОСОБА_3, про що 05травня 2016 року видано Свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 323523.

Померлим «09» березня2016 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 217, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є позивач.

На підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4, на ім'я позивача державним нотаріусом ОСОБА_5 «23» січня 2017 року видано Постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій.

Позивач не має можливості надати оригінали документів,що підтверджують право власності на земельну, що належала померлому, у звязку з тим, що померлий ОСОБА_3 отримав на підставі договору куплі-продажу, посвідченого Полтавською районною державною нотаріальною конторою 25.06.1999року за реєстровим №1-690 у приватну власність земельну ділянку площею 0,16 для обслуговування жилого будинку та ведення підсобного господарства, яка розташована с. Гожули,вул.. Лугова,7-а, Полтавського району.

Однак, за час свого життя померлий не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне імя державний акт на право власності на земельну ділянку.

Позивач, є спадкоємцем за заповітом всього майна померлого ОСОБА_3, що складається з 1/2 частини жилого будинку з надвірними побудовами, а також приватизованої земельної ділянки площею 0,16 га для обслуговування жилого будинку та ведення підсобного господарства, яка розташована в с.Гожули.вул.. Лугова,7-а, Полтавського району.

Право власності на зазначену земельну ділянку за померлим виникло на підставі договору куплі-продажу, посвідченого Полтавською районною державною нотаріальною конторою 25,06,1999 року за реєстровим №1-690.

Проте померлий за час свого життя не встиг здійснити державну реєстрацію прав на земельну ділянку та виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку.

Згідно заповіту спадкоємцем всього майна, в тому числі земельної ділянки, після смерті ОСОБА_3 є Позивач.

Проте, враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлим, позивач не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє імя.

За викладених обставин Позивач змушений звернутися до суду задля визнання права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 27, 31, 208, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. 11, 15-16, 328, 346, 355-357, 370, 1268,1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), право власності на земельну ділянку площею 0,16 га., для обслуговування жилого будинку та ведення підсобного господарства, яка розташована в с.Гожули, вул. Лугова,7-а, Полтавського району Полтавської області, в порядку спадкування, після померлого 04.05.2016 року ОСОБА_3.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Головуючий: А.Г.Потетій