І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "С.І.С." про стягнення забезпечувальних платежів, інфляційних втрат, трьох процентів річних та моральної шкоди, суд
В С Т А Н О В И В:
Представник відповідача, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила.
За згодою представника позивача та відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
Як було встановлено в судовому засіданні, 29 грудня 2015 року між сторонами укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №2231.
Згідно з п.2.1.1. попереднього договору купівлі-продажу квартири сторони зобовязуються до 01 березня 2016 року укласти договір купівлі-продажу, за яким ТзОВ «С.І.С.» здійснить продаж ОСОБА_1 обєкта нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири проектний номер 7, за адресою м. Рівне вул. Вячеслава Липинського, 55, загальною площею 59,8 кв.м. Вартість обєкта нерухомого майна, що відчужуватиметься, сторонами погоджена в сумі 691890,00 грн.
На виконання п.4.2. попереднього договору купівлі-продажу квартири позивачем, з метою забезпечення виконання зобовязань за договором, передано ТзОВ «С.І.С.» грошову суму в розмірі 691890,00 грн. (далі забезпечувальний платіж).
29 грудня 2015 року між сторонами укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №2232
Згідно із п.2.1.1. попереднього договору купівлі-продажу квартири сторони зобовязуються до 01 березня 2016 року укласти договір купівлі-продажу, за яким ТзОВ «С.І.С.» здійснить продаж ОСОБА_1 обєкта нерухомого майна, а саме: квартири проектний номер 8, за адресою м. Рівне вул. Вячеслава Липинського, 55, загальною площею 68,0 кв.м. Вартість обєкта нерухомого майна, що відчужуватиметься, сторонами погоджена в сумі 708000,00 грн.
На виконання п.4.2. попереднього договору купівлі-продажу квартири позивачем, з метою забезпечення виконання зобовязань за договором, передано ТзОВ «С.І.С.» забезпечувальний платіж в розмірі 708000,00 грн.
За змістом вимог ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Згідно п.п. 2.1.1., 3.1.1 вищевказаних попередніх договорів купівлі-продажу квартир основні договори повинні бути укладені 01 березня 2016 року у приміщенні приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_3 за адресою м. Рівне вул. Київська, 11.
01 березня 2016 року позивач зявилася до приміщення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_3 за адресою м. Рівне вул. Київська, 11.
Зі сторони ТОВ «С.І.С.» ніхто не зявився, у звязку з чим був складений акт про неприбуття представника ТОВ «С.І.С.» для підписання та укладення основних договорів купівлі-продажу вищезазначених квартир.
Позивач також зверталася із письмовими заявами до ТОВ «С.І.С.» про повернення забезпечувальних платежів відповідно до п. 4.6 попередніх договорів купівлі-продажу квартир у загальному розмірі 1399890 грн. Однак станом на дату предявлення позову до суду відповідач необхідних документів для укладення договорів купівлі-продажу обєктів нерухомого майна позивачу не надав, жодних дій для укладення основних договорів не вчинив, на контакт не виходить, що свідчить про ухилення від виконання умов попереднього договору.
У відповідності до ст.525, 526, ч.1 ст.530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У відповідності до ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно п.4.1 попередніх договорів купівлі-продажу квартир у випадку порушення своїх зобовязань за попереднім договором сторони несуть відповідальність визначену попереднім договором та чинним в Україні законодавством.
Відповідно до п.4.6 попередніх договорів у випадку не укладення основного договору з вини ТОВ «С.І.С.», ТОВ «С.І.С.» зобовязана протягом 20 робочих днів повернути забезпечувальний платіж.
Враховуючи, що у встановлений попередніми договорами купівлі-продажу квартир строк основні договори укладені не були, сума отриманих ТзОВ «С.І.С.» коштів в розмірі 1399890 грн. підлягає поверненню позивачу у повному обсязі.
Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В обґрунтування моральної шкоди, позивач ОСОБА_1, в позовній заяві зазначила, що внаслідок невиконання відповідачем зобовязань за попередніми договорами купівлі-продажу квартир їй завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнала позивач та її сімя у звязку з протиправною поведінкою та бездіяльністю ТОВ «С.І.С.», а також стражданнях, які призвели до позбавлення можливостей реалізації нею своїх бажань, планів, зокрема купівля квартир. Душевні страждання виявляються у збентеженості, страхові за подальшу долю сімї та грошових коштів сплачених за попередніми договорами, емоційному неспокої, та неможливості продовжувати звичний спосіб життя.
Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 ЦК України.
У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов'язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.
У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Відповідно до ч. 4 ст. 611 ЦК України, на яку посилається позивач в позовній заяві, як на підставу відшкодування їй моральної шкоди, при порушенні зобовязання можливе відшкодування моральної шкоди тільки у випадках, коли таке відшкодування передбачене законом або договором.
Положення ст. 1167 ЦК України регулює деліктні /позадоговірні/ відносини.
Попередніми договорами купівлі-продажу квартир, укладеними між позивачем і відповідачем, за порушення умов виконання попередніх договорів купівлі-продажу квартир, не передбачено відповідальності у виді відшкодування моральної шкоди, не передбачена така відповідальність у такому випадку і законом.
Згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 4495,60 грн. витрат по сплаті судового збору та 420 грн. судових витрат понесених позивачем внаслідок публікації в пресі оголошення про виклик представника відповідача до суду.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «С.І.С.» про стягнення забезпечувальних платежів, інфляційних втрат, трьох процентів річних та моральної шкоди задоволити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженої відповідальністю «С.І.С.» на користь ОСОБА_1 4495 грн.60 коп. витрат по сплаті судового збору та судові витрати понесенні внаслідок публікації в пресі оголошення про виклик представника відповідача до суду в розмірі 420 грн. 00 коп.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_4