Провадження №2-о/428/621/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017р. Сєвєродонецький міський суд

Луганської області в складі :

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту спільного проживання з фізичною особою на момент її смерті, мотивуючи вимоги тим, що 16.01.2017р. померла мати заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3, після смерті якої залишилось спадкове майно. Інших спадкоємців після смерті 16.01.2017р. ОСОБА_3 не має. У вересні 2017р. заявник ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4 з метою оформлення спадщини після померлої матері, однак постановою від 28.09.2017р. їй було відмовлено у здійсненні нотаріальної дії з причини пропуску строку прийняття спадщини. Оскільки заявник ОСОБА_2 фактично мешкала з померлою ОСОБА_3 за адресою: Луганська область, м. Голубівка (м. Кіровськ), кв. 60 лєт ОктябряАДРЕСА_1, доглядала її, то вважала себе спадкоємцем, який прийняв спадщину. Тому, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою і просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 з її матірю ОСОБА_3 за адресою: Луганська область, м. Голубівка (м. Кіровськ), кв. 60 лєт ОктябряАДРЕСА_1, на момент її смерті 16.01.2017р..

Представник заявника ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Заінтересована особа приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, заяв не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя , який його пережив , та батьки.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов'язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Відповідно до п. 16 Постанови пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Набуття (надання) повної цивільної дієздатності неповнолітньою особою не є підставою для того, щоб вважати її повнолітньою. У зв'язку із цим вона має вважатися такою, що прийняла спадщину відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК. Подання заяви про прийняття спадщини особами, вказаними у частинах третій, четвертій статті 1269 ЦК, слід вважати їхнім правом, здійснення якого не суперечить нормі частини четвертої статті 1268 цього Кодексу.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД №507791, виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстраціх актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №1286, ОСОБА_3 померла 16.01.2017р.. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія ЯД №956914, виданого 08.07.1953р. Голубівською селищною радою Ворошиловгадської області, актовий запис №26, ОСОБА_5 народилась 13.03.1944р., батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_3. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серія VIII-УР №440114, виданого 09.07.1967р. Кіровським міським бюро ЗАГС Луганської області, актовий запис №2283, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 одружились, прізвище дружини після одруження ОСОБА_7. Відповідно до копії паспорта громадянина України серія ЕМ №527645, виданого Кіровським МВУМВС України в Луганській області 24.02.2000р., ОСОБА_2, 13.03.1944р.н., зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 лєт ОктябряАДРЕСА_1 з 28.12.2011р.. Відповідно до копії паспорта громадянина України серія ЕМ №385256, виданого Кіровським МВУМВС України в Луганській області 21.10.1999р., ОСОБА_3, 12.08.1919р.н., зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14.02.1992р.. Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4 №179/02-31 від 28.09.2017р., відмовлено у здійсненні нотаріальної дії ОСОБА_2 про засвідчення справжності підпису на заяві про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_3. Відповідно до довідки б/н, виданої вуличним комітетом №225 м. Кіровськ Ворошиловградської області, мати ОСОБА_2 ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1992р. по 16.01.2017р.. Мешкала з донькою за адресою: кв. 60 лєт ОктябряАДРЕСА_1 з грудня 2014р. по день смерті 16.01.2017р. у звязку з хворобою, а також тим, що її будинок був розбитий через обстріли м. Кіровськ.

Суд враховує, що м. Голубівка (м. Кіровськ) Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р м. Голубівка (м. Кіровськ) Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості оформити спадщину у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту сумісного проживання на момент смерті має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином суд вважає доведеним факт спільного проживання ОСОБА_2, 13.03.1944р.н., зі спадкодавицею (зі своєю матірю) ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме 16.01.2017р., за адресою: Луганська область, м. Голубівка (м. Кіровськ), кв. 60 лєт ОктябряАДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 27 , 57 , 60 , 212-215 , 223 , 256 ЦПК України , суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити юридичний факт спільного проживання ОСОБА_2, 13.03.1944р.н., зі спадкодавицею ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме 16.01.2017р., за адресою: Луганська область, м. Голубівка (м. Кіровськ), кв. 60 лєт ОктябряАДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя