Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/967/17
Справа № 279/764/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

у складі головуючого судді Волкової Н.Я.

з секретарем Прокопчук І.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю понад пять років, визнання спадкоємцем за законом четвертої черги, визнання права на спадкування за законом із спадкоємцями першої черги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з позовом про встановлення факту проживання однією сімєю понад пять років, визнання спадкоємцем за законом четвертої черги, визнання права на спадкування за законом із спадкоємцями першої черги, в якому вказала, що в 2000 році познайомилась з ОСОБА_5 та стала спільно проживати з ним, фактично утворивши сімю, в будинку №128 по вул.Свердлова м.Коростень, вели спільне господарство, були поєднані спільним побутом, мали спільний бюджет, проводили поточні ремонти будинку, купували меблі, спільно святкували свята. В останні роки життя ОСОБА_5 тяжко хворів, йому було ампутовано частину ноги, тому потребував постійного догляду та підтримки. Вона тривалий час опікувалась ним, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу ОСОБА_5, який перебував у безпорадному стані та потребував допомоги. Відповідач від догляду за хворим самоусунулась. Вона ж піклувалась про хворого, доставляла його до лікарні, доглядала, готувала їжу, придбавала ліки, морально підтримувала. 10.09.2016 року ОСОБА_5 помер. Відповідач заборонила їй доступ до будинку, забрала документи на будинок. Вона бажає прийняти спадщину померлого, тому звернулась до суду.

Просила встановити факт проживання понад пять років однією сімєю з ОСОБА_5, який помер 10.09.2016 року, в період з 2000 року по 10.09.2016 року, визнати її спадкоємцем за законом четвертої черги, визнати за нею право на спадкування зі спадкоємцем першої черги.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Пояснила, що прожила з померлим ОСОБА_5 багато років. В будинку №128 по вул.Свердлова м.Коростень проживала ще за життя свекрухи ОСОБА_6. Коли та захворіла, то вона її доглядала. Останній рік ОСОБА_5 дуже хворів, майже 5 разів був у лікарні, потребував допомоги. Вони проживали як сімя. В будинку вона стала проживати після смерті свого чоловіка, коли ОСОБА_5 та його мати запропонували їй перейти в їх будинок. Жила там з 1996 року як член сімї, хоча не була зареєстрована. До цього з 1990 по 1995 року була одружена з братом померлого. Вони мали спільні кошти, разом купували їжу, меблі, килим. Її допомога полягала в тому, що вона викликала медичну допомогу, відправляла ОСОБА_5 до лікарні, перевідувала його, придбавала ліки. Оскільки з коштами було скрутно, то вона просила допомоги у його сестри. В червні 2016 року ОСОБА_5 ампутували ногу, вона по 2 рази на день робила йому перевязки. Донька також його відвідувала, приїздила. За останній рік життя ОСОБА_5 був у лікарні 5 разів. Він віддав їй свою пенсійну картку, щоб вона знімала його пенсію. ОСОБА_7 ОСОБА_8 позичала їй кошти, тому вона в погашення боргу з її дозволу витрачала кошти по потреби померлого. Відповідач батька стала перевідувати з квітня 2016 року, допомагала, проводила його поховання. За час спільного проживання з ОСОБА_5 вони придбали меблі, мякий куточок, замінили 2 вікна, обробляли город, сплачували комунальні послуги, спільно доглядали його матір. Після смерті ОСОБА_5 забрала речі, які вони спільно придбали, добровільно залишила будинок.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, пояснила, що ОСОБА_5 доводився їй батьком, з її матір'ю вони прожили недовго, однак з батьком вона постійно спілкувалась, приїздила до нього на свята. Останній до смерті батька рік відвідувала його двічі на тиждень, прибирала, прала одяг, сплачувала комунальні послуги, возила в лікарню, ночувала там, купувала ліки, привозила продукти харчування. Позивач проживала в батька останні 3 роки, про їх відносини не знає. Вони проживали в різних кімнатах. До цього в нього була інша дружина. Батько сам себе обслуговував. Спільні речі з позивачем не придбавав, ремонт не робився останні 15 років. Навіть після ампутації батько самостійно пересувався на візку. Коли вона відвідувала батька, то позивача в будинку не бачила. Батько виявляв бажання подарувати їй будинок. Знає про те, що позивач пропонувала батькові оформити шлюб, однак він відмовився. Після смерті батька вивозити з будинку речі вона не дозволяла, з цього приводу зверталась до поліції.

Вислухавши пояснення сторін, свідків позивача ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, свідків відповідача ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне :

Судом встановлено, що між сторонами виник спір про спадкування, який регулюється положеннями книги шостої Цивільного кодексу України.

Позивач звернулась з позовом, основною метою якого є спадкування після смерті ОСОБА_5 разом з відповідачем як спадкоємцем першої черги за законом.

Чинне законодавство передбачає можливість встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, який відповідно до ст.1264 ЦК України породжує у такої особи право на спадкування за законом як спадкоємця четвертої черги.

Правопороджуючим такий факт є з 01.01.2004 року.

Згідно ст.3,ч.2 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до ст.1259,ч.2 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Право, передбачене вказаною нормою, може бути набуто спадкоємцем за таких умов: спадкодавець перебував у безпорадному стані; безпорадний стан спадкодавця був викликаний похилим віком, тяжкою хворобою, каліцтвом; спадкоємець опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві протягом тривалого часу.

Позивач та покійний ОСОБА_5 в шлюбі між собою та в іншому шлюбі не перебували, позивач зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідки позивача ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свідчили про те, що позивач з 2003 року проживала з ОСОБА_5 та його матір'ю, доглядала ту до смерті, готувала їжу, прибирала, однак особистих речей позивача в будинку не бачила. Свідок ОСОБА_9 повідомила про те, що відвідуючи позивача з 2003 року 1-2 рази на місяць, жодного разу не була в житловій частині будинку. Свідок ОСОБА_11 (невістка позивача) дала показання про те, що її свекруха з ОСОБА_5 проживала з 2006 року. Вони доглядали її сина, вона бувала в них майже щодня, бачила, що вони проживали в одній кімнаті, спали в одному ліжку, разом купували речі: мякий куточок, стінку, телевізор. Коли ОСОБА_5 ампутували ногу, то сторони по-черзі його доглядали. Майже рік він пересувався на візку. Похорон оплачувала відповідач.

Свідки відповідача дали показання про те, що позивач була дружиною брата покійного ОСОБА_5 ОСОБА_17, спілкувалась з сімєю чоловіка і після його смерті. Свідок ОСОБА_8 (сестра покійного) повідомила, що позивача вона знає з дитинства, та була дружиною її брата ОСОБА_17, тому будинок її матері відвідувала як невістка. Спільно з братом ОСОБА_5 позивач не проживала, спільного господарства в них не було, майна позивача в будинку брата також не було, ремонт будинку не робився понад 20 років. Коли брат захворів, то від її (свідка) допомоги відмовився, повідомив, що йому допомагають сторони. Вона перерахувала йому гроші, а так як позивач була винна їй гроші, які вона давала тій в борг, то вона дозволила використати решту боргу на лікування брата. Позивач придбавала ліки та передала їй квитанції в підтвердження суми витраченого. Постійно в будинку позивач не проживала, а лише перевідувала матір, яка померла у 2014 році, та брата, бувала на всіх сімейних святах. Проживала ж в своєму будинку. Про це їй відомо, бо до 2013 року вона приїздила в м.Коростень до 6 разів на рік. Валентина пропонувала братові оформити шлюб, однак той відмовився. Він сам готував собі їжу, отримував пенсію. Коли брата прооперували, то сторони йому допомагали.

Свідок ОСОБА_13 (колишня дружина ОСОБА_5Й.) повідомила, що спілкувалась з колишнім чоловіком до 2013 року, а в будинку була зареєстрована до 2017 року. Знає, що позивач навідувалась до будинку, однак в ньому не проживала.

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 (сусіди покійного ОСОБА_5Й.) свідчили про те, що позивач останні три роки життя ОСОБА_5 його перевідувала, спільного господарства вони не вели, речей позивача в будинку не було, до операції покійний сам себе обслуговував. Як дружина покійного брата ОСОБА_5 позивач бувала на сімейних святах. ОСОБА_18 не бажав. Ремонт в будинку не проводився, нові речі не купувались. Останній рік життя покійному допомагала відповідач.

Свідок ОСОБА_12 (чоловік відповідача) показав, що його дружина допомагала батькові. Позивача в тестя він не бачив, знає, що вона була дружиною його брата. Останній рік вони з дружиною постійно перевідували тестя, надавали йому допомогу. Поховання проводилось за їх рахунок, відповідач участі в ньому не приймала.

Проаналізувавши всі представлені докази, суд дійшов висновку про те, що позивачем не представлено достатніх, належних та достовірних доказів того, що протягом пяти останніх років вона та ОСОБА_5 проживали однією сімєю: мали спільний бюджет, несли спільні витрати, були повязані спільним побутом, мали взаємні права на обовязки, тобто, що між ними існували усталені відносини, що притаманні сімї, які б спростовували твердження відповідача про те, що відносин між позивачем та її покійним батьком як сімейних не існувало, що позивач лише перевідувала покійного останні три роки його життя, допомогу , повязану з погіршенням стану його здоров'я, надавала разом з нею лише декілька місяців перед смертю батька.

Показання свідків позивача не доводять факту існування у позивача сімейних відносин з покійним, його перебування в безпорадному стані протягом тривалого часу та надання йому в звязку з цим допомоги.

Враховуючи вказане, позивачем не доведено як факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, так і факт опікування, матеріального забезпечення, надання іншої допомоги протягом тривалого часу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як було встановлено, в тяжкому, однак не безпорадному, стані покійний ОСОБА_5 перебував нетривалий час (декілька місяців після часткової ампутації кінцівки), матеріально забезпечував себе сам, отримуючи пенсію, матеріальну допомогу від відповідача та сестри ОСОБА_19, позивач же матеріальної допомоги покійному не надавала, допомогу в побуті надавала йому нетривалий час.

В тому разі , якщо стороною, основною метою якої є набуття права на спадкування зі спадкоємцем, закликаної до спадкування черги, не доведено, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, проживання з такою особою однією сімю правового значення не має, оскільки не породжує правових наслідків.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.3,6,11,15,60,209,212-218 ЦПК України, ст.3 СК України, ст.1259,1264 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а стороною, яка не була присутня при його проголошенні - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Суддя Волкова Н.Я.

копія згідно з оригіналом