Справа № 0308/7942/12
Провадження № 2/161/644/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Шандерик В.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації, про виселення

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із заявою до відповідачів про звернення стягнення на іпотечне майно та виселення. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № VO00GA00000095 від 09.11.2007 року ОСОБА_3 09.11.2007 року отримав кредит у розмірі 373 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.11.2027 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Відповідач ОСОБА_3 свої зобовязання щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 27.04.2012 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 582 241,39 доларів США, яка складається з: 301 355,34 доларів США - заборгованість за кредитом; 103 225,02 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 22 800,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 127 105,45 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до п.4.3. Договору: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 221 517,08 грн. - штраф (процентна складова 5% від суми позову). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачі 09.11.2007 року уклали договір іпотеки № VO00GA00000095. Згідно з договором іпотеки Відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 419,7 кв.м., житлова площа 181,5 кв.м., який знаходиться за адресою: Луцький район, с. Струмівка, вул. Старицького, 62. Майно належить відповідачам на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 12.10.2007 року за Р№ 8332; земельну ділянку загальною площею 0,12 га, яка знаходиться в с. Струмівка Луцького району, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який набутий ними на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 12.10.2007 року за Р№ 8333. Згідно п. 35.5 договору іпотеки, вартість предмету іпотеки становить 2171500,00 гривень. Просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 168334,80 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 419,7 кв.м., житлова площа 181,5 кв.м., який знаходиться за адресою: Луцький район, с. Струмівка, вул. Старицького, 62, та на земельну ділянку загальною площею 0,12 га, яка знаходиться в с. Струмівка Луцького району, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, виселити відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, які зареєстровані та проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), який знаходиться за адресою: Луцький район, с. Струмівка, вул. Старицького, 62, зі зняттям з реєстраційного обліку у органах МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2013 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 18.03.2014 року, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.10.2016 року за касаційною скаргою Служби у справах дітей Луцької районної державної адміністрації Волинської області, поданої в інтересах малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 заочне рішення луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 18 березня 2014 року в частині вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про виселення скасовано, та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншій частині рішення залишено без змін.

Таким чином, до розгляду підлягає вимога ПАТ КБ «Приватбанк» про виселення відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, які зареєстровані та проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), який знаходиться за адресою: Луцький район, с. Струмівка, вул. Старицького, 62, зі зняттям з реєстраційного обліку у органах МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов про виселення задовольнити.

Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнала, оскільки питання про виселення без надання іншого житлового приміщення суперечить інтересам неповнолітніх дітей. Просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № VO00GA00000095 від 09.11.2007 року ОСОБА_3 09.11.2007 року отримав кредит у розмірі 373 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.11.2027 року (а.с. 17-22).

Відповідач ОСОБА_3 свої зобовязання щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 27.04.2012 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 582 241,39 доларів США (а.с. 10-16), яка складається з: 301 355,34 доларів США - заборгованість за кредитом; 103 225,02 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 22 800,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 127 105,45 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до п.4.3. Договору: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 221 517,08 грн. - штраф (процентна складова 5% від суми позову).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачі 09.11.2007 року уклали договір іпотеки № VO00GA00000095 (а.с. 25-30). Згідно з договором іпотеки Відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 419,7 кв.м., житлова площа 181,5 кв.м., який знаходиться за адресою: Луцький район, с. Струмівка, вул. Старицького, 62. Майно належить відповідачам на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 12.10.2007 року за Р№ 8332; земельну ділянку загальною площею 0,12 га, яка знаходиться в с. Струмівка Луцького району, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який набутий ними на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 12.10.2007 року за Р№ 8333.

Так, відповідно до частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.10.2016 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 18 березня 2014 року по даній справі в частині вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без змін в частині вимог про виселення скасовано та направлено до суду першої інстанції на новий розгляд (а.с. 65-67, том 2).

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» застосовуються як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК УРСР. Тобто особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

ОСОБА_3 передав в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку, власником яких він став на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.10.2007 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.10.2007 року, а не за рахунок отриманих ним кредитних коштів згідно кредитного договору № VO00GA00000095 від 09.11.2007 року. Тому відповідачі не можуть бути виселені із нього без надання іншого постійного житла.

Таким чином, ставлячи вимогу про виселення відповідачів із житлового будинку, як іпотечного майна, банк, в порушення вимог ч. 2 ст. 109 ЖК України, не зазначив, яке має бути надане відповідачам інше постійне жиле приміщення для його зазначення у рішенні суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для виселення відповідачів із спірного житлового будинку без надання їм іншого постійного житла, у звязку з чим позов не підлягає до задоволення.

На підставі ст. 109 ЖК України, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, про виселення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_8