Ухвала

іменем україни

09 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визнання квартири сумісною власністю подружжя та поділ вказаного майна; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про розподіл спільного сумісного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 28 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06 грудня 2003 року між сторонами укладено шлюб, який розірвано 19 лютого 2013 року рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області. Під час перебування у шлюбі за спільні кошти взяті в кредит 19 серпня 2006 року сторонами придбано квартиру АДРЕСА_1. Для придбання вказаної квартири сторони взяли кредит, у якому позичальником зазначено ОСОБА_5, а поручителем виступив ОСОБА_4 Крім того, вказану квартиру було передано в іпотеку. Разом з тим, власником квартири зазначено ОСОБА_5

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просив визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також визнати за ним право власності на Ѕ частину цієї квартири за вище вказаною адресою.

У жовтні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом та просила припинити спільну сумісну власність подружжя - сторін по справі щодо квартири АДРЕСА_1; виділити їй в особисту приватну власність вказану квартиру; визнати за нею боргові зобов'язання перед публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») по кредитному договору від 19 серпня 2006 року на суму згідно довідки банку; визнати за нею боргові зобов'язання перед ОСОБА_7 по розпискам від 18 серпня 2006 року, 03 липня 2010 року та 10 вересня 2010 року.

Рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2016 року позов ОСОБА_4 та зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково. Припинено спільну сумісну власність подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частини вказаної квартири та визнано за ОСОБА_5 право власності на 7/8 частин цієї квартири. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 28 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено, зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1. У задоволенні решти позову ОСОБА_5 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що 06 грудня 2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_8, 2004 рокународження.

19 лютого 2013 року рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області шлюб між сторонами розірвано.

За час перебування у шлюбі за спільні кошти подружжя та кошти, які отримані у кредит, 19 серпня 2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5придбано квартиру АДРЕСА_1. Право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_5

Відповідно до договору купівлі-продажу вказана квартира придбана за 176 750 грн., що становить 35 000 доларів США, з яких: 30 300 грн., що еквівалентно 6 000 доларам США, покупець передала продавцям до підписання цього договору, решту грошей у розмірі 146 450 грн., що еквівалентно 29 000 доларам США на день остаточного розрахунку, покупець зобов'язався сплатити не пізніше 19 серпня 2006 року, що повинно підтверджуватися нотаріально посвідченою заявою продавців про отримання повного розрахунку.

Відповідно до кредитного договору від 19 серпня 2006 року, укладеного з ПАТ «РайффайзенБанк Аваль», ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 29 000 доларів США та передала ці кошти у цей же день продавцям квартири, сплативши повну вартість квартири.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 4 ст. 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Судом встановлено, що отримання кредиту на оплату частини вартості квартири було здійснено в інтересах сім'ї.

Враховуючи вищезазначене та встановлені фактичні обставини, можна дійти висновку, що у подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержану за рахунок останніх квартиру, внаслідок укладення кредитного договору, також виникає зобов'язання в інтересах сім'ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення первісного позову та про задоволення зустрічного позову частково, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що спірну квартиру придбано сторонами по справі під час перебування в шлюбі за спільні кошти подружжя, право власності на яку сторони набули в день вчинення правочину та його державної реєстрації 19 серпня 2006 року, а тому це майно належить їм у рівних частках.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, а при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С.Висоцька

М.К.Гримич