Справа № 524/7985/17
Провадження № 2-з/524/125/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, яка була передана судді в порядку черговості 26 жовтня 2017 року.

Ухвалою судді від 28 листопада 2017 року відкрито провадження у справі.

30 листопада 2017 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заявник просила суд вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 15 листопада 1996 року, посвідченого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 3-3505 та заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження зазначеного вище майна.

Вказувала, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява відповідає за змістом ч.2 ст.151 ЦПК України.

Відповідно ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується:

1)накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2)забороною вчиняти певні дії;

3)встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4)забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5)зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7)передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У ч.3 ст.152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, оскільки наведені у заяві про забезпечення позову перелік дій, які просить заборонити позивач є надмірно деталізовані і, до того ж, є не співмірними та стосуються невизначеного кола осіб (знеособлено).

Суд вважає, що у зв'язку з поданням позову і до вирішення справи по суті необхідно вжити заходи по забезпеченню позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, оскільки невжиття відповідних заходів по забезпеченню позову може призвести до порушення законних прав та інтересів позивача, а також може ускладнити розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Таким чином, заява підлягає частковому задоволенню, оскільки інші вимоги не є співмірними і фактично стосуються необмеженого кола осіб.

Керуючись ст.ст. 151-153,209,210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2.

Копію ухвали направити сторонам у справі та в Автозаводський ВДВС по місту Кременчуку Кременчуцького міськрайонного управління юстиції, а обтяження - до виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради Полтавської області в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації.

Ухвалу виконати негайно.

Попередити начальників та їх заступників Автозаводський ВДВС по місту Кременчуку Кременчуцького міськрайонного управління юстиції, Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради Полтавської області про кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України за невиконання ухвали.

Про виконання даної ухвали повідомити Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Позивач ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, іпн - НОМЕР_1;

Відповідач: ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_2, іпн - НОМЕР_2 .

Інші відомості про сторін - не відомі.

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж п'яти днів з дня одержання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: