Ухвала іменем україни
22 листопада 2017рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКафідової О.В.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,Маляренка А.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» про відшкодування іпотекодавцю перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, за касаційною скаргою, поданою представником ОСОБА_6 - ОСОБА_8, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» (далі - ПАТ КБ «Глобус») звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 19 липня 2010 року між ВАТ КБ «Глобус», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_6 укладено кредитний договір на відкриття споживчої відновлювальної кредитної лінії на суму 1 200 000 грн строком користування до 10 липня 2013 року, зі сплатою 29 % річних від суми наданого кредиту. За період з 19 липня по 07 жовтня 2010 року в межах відновлювальної кредитної лінії банком надано позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 200 000 грн.

Строк користування кредитними коштами закінчився, в той час як кредит відповідачем не повернуто, проценти за користування кредитними коштами в повному розмірі не сплачені.

З урахуванням наведеного позивач просив стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за кредитом у загальному розмірі 894 470 грн 59 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом у сумі 724 043 грн 42 коп., прострочена заборгованість за процентами в сумі 92 224 грн 54 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 73 753 грн 24 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів у сумі 4 449 грн 39 коп.

Крім того, у жовтні 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що 19 липня 2010 року між ПАТ КБ «Глобус» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір на відкриття споживчої відновлювальної лінії, відповідно до п. 1.1 якого ліміт кредитування становить 1 200 000 грн з відсотковою ставкою 29 % річних.

На забезпечення виконання умов кредитного договору 19 липня 2010 року було укладено іпотечний договір, згідно з п. 1.1 якого іпотекодавець передав на забезпечення кредитного договору майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1; земельну ділянку загальною площею 0,1716 га, кадастровий номер № НОМЕР_1, що знаходиться за вказаною адресою.

При цьому сторонами іпотечного договору було погоджено, що станом на 12 липня 2010 року вартість будинку складає 1 470 107 грн, вартість земельної ділянки - 271 258 грн.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2012 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Глобус» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 382 295 грн 61 коп. шляхом набуття ПАТ КБ «Глобус» права власності на предмет іпотеки.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2014 року вказане вище рішення залишено без змін.

У рамках апеляційного провадження з оскарження вказаного рішення було призначено судову інженерно-технічну експертизу. Висновком судової інженерно-технічної експертизи від 28 лютого 2014 року № 1327 було встановлено, що ринкова вартість житлового будинку становить 2 295 391 грн, ринкова вартість земельної ділянки - 322 608 грн.

09 квітня 2013 року реєстраційною службою Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області проведено реєстрацію права власності ПАТ КБ «Глобус» на предмет іпотеки, на який було звернуто стягнення рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 19 липня 2010 року.

Позивачі зазначали, що вартість майна, на яке було звернуто стягнення, перевищує розмір заборгованості, у зв'язку з чим просили суд стягнути з ПАТ КБ «Глобус» на користь ОСОБА_7 різницю в розмірі 973 903 грн 49 грн.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2016 року, в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_8 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та скасувати ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року, ухвалити у справі нове судове рішення про задоволення зустрічного позову, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що позовні вимоги є необґрунтованими в частині розміру забезпечених іпотекою вимог, оскільки вартість предмета іпотеки має бути визначена саме на момент набуття на нього права власності іпотекодержателем.

Такі висновки є правильним та відповідають встановленим у справі обставинам.

Судом встановлено, що 19 липня 2010 року між ВАТ «КБ «Глобус», (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Глобус»), та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 10/ФКЛ-10 на відкриття споживчої відновлювальної кредитної лінії на суму 1 200 000,00 грн, строком користування до 10 липня 2013 року, зі сплатою 29 % річних від суми наданого кредиту.

Як вбачається з виписки позичкового рахунку за період з 19 липня по 08 жовтня 2010 року, в межах відновлювальної кредитної лінії банком надано позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 200 000 грн.

З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором 19 липня 2010 року між ВАТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_7 укладено іпотечний договір № 10/ФЗІ-10, відповідно до умов якого іпотекодавець передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1, та земельну ділянку загальною площею 0,1716 га, що знаходиться за адресою: с. Станиля, Дрогобицький район, Львівська область.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «КБ «Глобус» заборгованість за кредитним договором № 10/ФКЛ-10 в розмірі 1 382 295 грн 61 коп. шляхом набуття ПАТ «КБ «Глобус» права власності на предмет іпотеки.

09 квітня 2013 року реєстраційною службою Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області проведено реєстрацію права власності за ПАТ «КБ «Глобус» на предмет іпотеки, на який було звернуто стягнення рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 19 липня 2010 року № 10/ФКЛ-10.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Частинами 1, 2, 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» установлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Таким чином, оскільки в рішенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2014 року, встановлено, що відповідно до звіту про незалежну оцінку переданого в іпотеку майна станом на 23 серпня 2012 року його вартість складала 1 678 722 грн, а вартість предмета іпотеки має бути визначена саме на момент набуття на нього права власності іпотекодержателем (ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»), суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов правильного висновку про необґрунтованість зустрічних позовних вимог та відмову у їх задоволенні.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається, що судами при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргупредставника ОСОБА_6 - ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» про відшкодування іпотекодавцю перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.В. Кафідова
Судді: Ю.Г. Іваненко
А.О. Леванчук
А.В. Маляренко
Т.О. Писана