ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4996/16-ц
Провадження № 2/210/567/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"17" березня 2017 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Чайкіної О.В.,
за участі секретарі: Куксенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Третя Криворізька державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,
До суду звернулася ОСОБА_2 (позивач) до ОСОБА_3 (відповідач) з вищеназваним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначила, що 29 травня 2008 року помер її батько - ОСОБА_4, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. У встановлений законом строк (06.06.2008 року), вона звернулась до Третьої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріусу Третьої криворізької державної нотаріальної контори від 22.06.2010 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через те, що нібито між спадкоємцями виникла суперечка, тому що на момент смерті батька за вищевказаною адресою проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_3. Але остання до нотаріуса не зверталась, жодних документів про прийняття спадщини не отримувала. Враховуючи те, що фактично Позивач прийняв спадщину, однак юридично її оформити та зареєструвати в установленому порядку не має можливості у звязку з чим, права Позивача залишаються порушеними, невизнаними, і це порушення є триваючим. Тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 29 травня 2008 року, право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2.
Позивач та представник позивача - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні присутні не були, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Представник третьої особи в судовому засіданні присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так з матеріалів справи вбачається, що 29 травня 2008 року помер ОСОБА_4, даний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 218526 від 03.06.2008 року. Після його смерті відкрилася спадщина на спірне майно, а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 37,24 кв.м., житловою площею 19,0 кв.м., яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08 червня 2002 року серії АЕК № 595173 (а.с. 8, 17, 18, 19).
Згідно відповіді КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" за спадкодавцем ОСОБА_4 Васильовичем, зареєстровано нерухоме майно, а саме: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 37,24 кв.м., житловою площею 19,0 кв.м., яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08 червня 2002 року серії АЕК № 595173, № книги 10/ЗПВ, № стор. 221, № реєстр. 1421, Приватний нотаріус ОСОБА_6, № док. 490
Вказані обставини підтверджується матеріалами спадкової справи, належним чином завірену копію якої, на виконання ухвали від 26.01.2017 року надала Третя Державна нотаріальна контора, в порядку ст. 137 ЦПК України.
Відповідно до загальних положень про спадкування, передбачених главою 84 ЦК України:
Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) ( ст. 1216 ЦК). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (ст. 1221 ЦК).
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1222 ЦК). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК ).
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК).
Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.
Встановлено, що позивач 06 червня 2008 року звернулась до державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4. У звязку із зверненням позивача із заявою про прийняття спадщини, державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори 06 червня 2008 року заведено спадкову справу № 424/2008 (а.с. 12).
Постановою від 22 червня 2010 року, вих. 985/02-31 нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що між спадкоємцями виникла суперечка, а також відсутні право встановлювальні документи на спірну квартиру (а.с. 20).
Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 30.05.2008, N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Отже позивач, отримавши відмову нотаріуса, відповідно до ст. 16 ЦК України та правомірно звернулась до суду за захистом свого порушеного права.
Факт родинних відносин Позивача ОСОБА_2 з померлим ОСОБА_4 Васильовичем, встановлюється сукупністю належних та допустимих доказів, а саме відповідними актовими записами та свідоцтвами про реєстрацію актів цивільного стану. Так, згідно з свідоцтва про народження - актовий запис №750 від 31 серпня 1959 року відповідно до якого батьками позивача ОСОБА_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с.7).
Тобто, позивач ОСОБА_2 є донькою померлого ОСОБА_4, та відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги.
Також як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що спадкодавець ОСОБА_4 був зареєстрований з 26.09.2002 року за адресою: АДРЕСА_4, та на момент смерті (29.05.2008 року) був зареєстрований з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 21).
За матеріалами спадкової справи, наданої суду в порядку, передбаченому ст. 137 ЦПК України, вбачається, що померлим ОСОБА_4 заповіт не складався, інші особи не звертались із заявами про прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України - шести місяців з моменту відкриття спадщини.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не зверталась до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, хоча на момент його смерті з ним була зареєстрована. Однак, належні та допустимі докази тих обставин, що відповідач є спадкоємцем першої черги за законом в матеріалах спадкової справи (свідоцтво про одруження) відсутні.
Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судвому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.
Згідно з ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
В силу ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. До закінчення строку на прийняття спадщини нотаріус може видати спадкоємцеві дозвіл на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), якщо це викликано обставинами, які мають істотне значення.
ОСОБА_2 відноситься до осіб, які мають право на спадкування за законом, як спадкоємець першої черги.
Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не можуть, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на майно у порядку спадкування після померлого ОСОБА_4 ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений ОСОБА_2 при поданні позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218 1223, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, та керуючись ст.ст. 10, 11, 60,61,209, 212, 223-230, 293 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Третя Криворізька державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 29 травня 2008 року, на однокімнатну квартиру, загальною площею 37,24 кв. м, житловою площею 19,0 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_5, яка належала померлому ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08 червня 2002 року серії АЕК № 595173, № книги 10/ЗПВ, № стор. 221, № реєстр. 1421, Приватний нотаріус ОСОБА_6, № док. 490.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_6 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати у розмірі 605,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя: О. В. Чайкіна