Справа №461/6440/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2017 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Коружинець Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою 07.08.1993 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №1877. Позов мотивує тим, що сімейне життя між ними не склалось, вони не проживають разом. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Від шлюбу є двоє повнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що примирення між ним та відповідачкою неможливе, просить задоволити позов.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала та, будучи допитаною як свідок, повідомила, що вони з позивачем не проживають разом, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.08.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.8/.

Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливо та суперечить інтересам подружжя.

Також встановлено, що від шлюбу у позивача та відповідача є є двоє повнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.9,10/.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, сімейний розлад носить тривалий, постійний характер і сім'ю поновити не можливо, а тому є підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 3-11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4), укладений у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 07 серпня 1993 року /актовий запис № 1877/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Стрельбицький В.В.