Справа № 303/3447/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року м. Ужгород Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Кожух О.А.,Собослой Г.Г.,

при секретарі: Чучка Н.В.,

за участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 4 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного ТУЮ в Закарпатській області Яроша Сергія Івановича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до старшого державного виконавця Закарпатської області Ярош Сергія Івановича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що державний виконавець Ярош С.І. як посадова особа проявляє неправомірні дії щодо його (ОСОБА_1Й.) конституційних прав і свобод. Так, вважає що державний виконавець Ярош С.І. - свідомо, безпідставно, упереджено заволокітив із 2012 року не виконував постанову від 16 січня 2012 року по справі за № 2-а-77/12 Мукачівського міськрайонного суду, по якій було видано 07 лютого 2012 року виконавчий лист на суму 3360 грн.. Згідно листа СЗН від 16 червня 2012 року за № 1284/01-7 йому (ОСОБА_1) нараховано 3360 грн., у зв'язку з чим державний виконавець виніс постанову та повернув виконавчий лист у Мукачівський міськрайонний суд. В подальшому в жовтні 2013 року він знову подав до суду позовну заяву про стягнення з СЗН 3360 грн., і відповідно до додаткової постанови від 04 листопада 2013 року №0707/1161/12 з СЗН стягнуто в користь ОСОБА_1 - 3360 грн. 18 листопада 2013 року подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, відповідно до постанови якого від 25 березня 2014 року, державній виконавчій службі необхідно виплатити ОСОБА_3 - 3360 грн. 26 квітня 2014 року по ВП № 433793319, а державний виконавець Ярош С.І. по закінченню виконавчого провадження знову повертає виконавчий лист до Мукачівського міськрайонного суду. Відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року за №440 він знову 26 травня 2014 року подав заяву до управління виконавчої служби Закарпатської області, разом з усіма необхідними документами та оригіналом виконавчого листа, для направлення таких до Державної виконавчої служби м.Київ. На його звернення від 06 жовтня 2015 року про надання інформації щодо направлення вищевказаних документів у м.Київ ніякої відповіді не отримав, державний виконавець Ярош С.І. неодноразово обіцяв, що в короткий час будуть направлені документи до Державної виконавчої служби м.Київ. Тому на підставі вищенаведеного звертається до суду та просить стягнути з державного виконавця матеріальну шкоду в сумі 3360 грн. та моральну шкоду в сумі - 5000 грн.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 4 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення, якою просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером, про що свідчить копія пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_1 виданого 02 грудня 2008 року.

Щодо вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з державного виконавця матеріальної шкоди в сумі 3360 грн., суд першої інстанції вірно константував, що :

Як вбачається з матеріалів справи по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради в Закарпатській області про зобов"язання здійснити перерахунок, нарахування та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2011 ркі відповідно до Постанови суду від 16 січня 2012 року, зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради в Закарпатській області провести нарахування ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 05 травня за 2011 рік, у відповідності до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком, з врахуванням виплаченої суми. 04 листопада 2013 року по справі винесено Додаткову постанову, яка у свою чергу Львівським апеляційним адміністративним судом була змінена та зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення виконкому Мукачівської міської ради виплатити на користь ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня згідно ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі 5 (п'яти) мінімальних пенсій за віком встановленої абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за 2011 рік із врахуванням виплачених сум". Так, відповідно до поданих суду доказів, ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 3360 грн. на підставі постанови Мукачівського міськрайонного суду від 06 січня 2012 року, а разова грошова виплати на підставі додаткової Постанови ОСОБА_1 в сумі 3360 грн. не виплачена, оскільки, згідно Листів Міністерства соціальної політики України, кошти на вищевказану виплату у Бюджеті на 2015 рік - відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як вбачається з пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Тобто, з урахуванням встановлених обставин, сума боргу - 3360 грн., яка нестягнута державним виконавцем Ярош С.І. при примусовому виконанні додаткової постанови Мукачівського міськрайонного суду від 04 листопада 2013 року та постанови Львівського апеляційного суду від 25 березня 2014 року - не є матеріальною шкодою у цивільно-правовому понятті та не може вважатися збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України.

Щодо вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з державного виконавця Ярош С.І. моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно абзацу 2 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини: наявність моральної шкоди, протиправність діяння того хто спричинив цю шкоду, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до загальних засад змагальності кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таких обставин в діях державного виконавця Ярош С.І. не встановлено.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи викладені в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами не доведені, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 4 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді