Справа № 444/282/17
Провадження № 2/444/368/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне повне)

24 березня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи : Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, третьої особи : Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав .

Свої позовні вимоги, мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі . Проте рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 26.11.2009 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано . Від спільного шлюбу вони з відповідачем мають сина , ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу вона із сином проживають у позивачки батьків.

Під час спільного проживання відповідач зловживав наркотичними засобами через , що у них виникали постійні конфлікти. Неодноразові спроби лікування не давали ніяких результатів. Внаслідок чого вона змушена була припинити будь-які стосунки з відповідачем, оскільки його поведінка негативно впливала на моральний та духовний розвиток дитини.

Спорів між позивачем та відповідачем, щодо проживання дитини в них не було, відповідач не заперечував , що дитина буде проживати із позивачкою. З часу розірвання шлюбу та станом до теперешнього часу , позивач та відповідач не спілкуються , відповідач проживає окремо , не підтримує спілкування із дитиною, не виконує своїх батьківських обов"язків , не цікавиться здоров"ям сина , ні вихованням, не надає жодної матеріальної домоги, не бере участі в розвитку дитини. Тобто ухиляється від виконання будь-яких своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини . Перешкод у спілкуванні з сином відповідачу ніхто не чинив та не чинить.

Станом на сьогоднішній день дитині вже 9 років, він про батька не запитує та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки , жодного разу відповідач сина не бачив. З серпня 2009 року позивач з сином проживає з своїми батьками в трьохкімнатній квартирі.Дитина забезпечена гідними умовами проживання . Між дитиною та батьками позивачки склалася доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини .

Позивач вважає, що нехтування відповідача своїми батьківськими обов'язками по вихованню та утриманню дитини носить свідомий і винний характер, своїм байдужим відношенням до сина , позбавляє дитину нормального розвитку та виховання. А тому, просить задоволити її позовні вимоги .

Позивач в судове заідання не прибула , однак на адресу суду подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила суд справу розглядати за її відсутності та на підставі поданих до суду доказів.

Відповідач в жодне судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Третьою особою на адресу суду подано листа про відсутність письмових заперечень, щодо позовних вимог позивача. Просили суд справу розглядати за відсутності представника Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради .

На підставі ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до вимог ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення по справі .

А тому, судом вирішено провести заочний розгляд справи за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог.

Як вбачається із змісту Постанови Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" розяснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Як вбачається, із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовківського РУЮ Львівської області (актовий запис № 73), що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Як вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовківського РУЮ Львівської області , що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано 26.11.2009 року, актовий запис №153. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище "ОСОБА_4".

Із довідки виданої ЛКП-Північне-411 за №4431 від 28.12.2016 року , про склад сім"ї вбачається, що за адресою АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Як вбачається із матеріалів даної справи зокрема, довідки про доходи від 31.01.2017 року , про те , що позивач ОСОБА_1 працює в адміністрації Загону технічної служби ГУ ДСНС України у Львівській області , де займає посаду фахівець 1 категорії ЗТС та отримує заробітну плату .

Із характеристики виданої директором СЗШ №97 та вчителем , про те, що ОСОБА_3, навчається в СЗШ №97 м.Львова є учнем 4-В класу , вбачається що така харктеристика є позитивною . Окрім того зазаначено , що хлопчик виховується матір"ю, яка приділяє значну увагу вихованню дитини та створенню належних побутових умов, постійно підтримує зв"язок із класним керівником, систематично відвідує батьківські збори та консультації.

Згідно висновку органу опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації від 12.12.2016 року №3609-673 , визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.ст.150,180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як визначено ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач по справі ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, його вихованням не займається, батько дитини не підтримує з ним жодних стосунків, що свідчить про ухилення батька від виконання обов'язків щодо виховання дитини. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей .

Згідно п.1 ч.1 ст.167 СК України особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання.

Судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо свого малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не займається його вихованням, не цікавиться його життям, здоров'ям та не надає матеріального утримання, не дбає про духовний та фізичний розвиток дитини .

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.10,11,57, 60, 208, 209 ч.3, 212-215,218,223-228,294 ЦПК України , суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканця та зареєстрованого АДРЕСА_2, відносно малолітньої дитини , а саме сина :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Одночасно роз'яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення має бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Мартинишин Я. М.