Справа 237/3545/16-ц
Номер провадження 6/237/46/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Сенаторова В.А.,

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

за участю боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Курахове подання Головного державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 про заборону виїзду за кордон відносно ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 звернулася до суду із поданням, в якому просить встановити тимчасове обмеження громадянину України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Марїнського районного суду Донецької області від 21 вересня 2016 року подання відділу Державної виконавчої служби Марїнського РУЮ про заборону виїзду за кордон ОСОБА_3 - задоволено. Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м.Красногорівка, вул.Фрунзе, 20/27, за кордон.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 28 лютого 2017 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Марїнського районного суду Донецької області від 21 вересня 2016 року про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України скасовано, передано питання на новий розгляд до Марїнського районного суду Донецької області.

На підставі Положення про автоматизовану систему документообігу суду вказане подання передано для розгляду судді Сенаторову В.А.

В обґрунтування внесеного подання посилається на те, що на виконанні у Мар'їнському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходиться виконавче провадження з виконання рішення Артемівського міського суду Донецької області № 2//2178/00 виданого 10 серпня 2000 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виконавцем 30 жовтня 2008 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано виконати рішення в добровільному порядку у семиденний строк. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення боржником не виконано, будь яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено.

Ухвалою Марїнського районного суду Донецької області від 15 березня 2017 року відкрито провадження по справі за поданням Головного державного виконавця Марїнського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 про заборону виїзду за кордон ОСОБА_1, судове засідання по справі призначено на 20 березня 2017 року на 14:00 годину, явку Головного державного виконавця Марїнського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 визнано обовязковою.

Головний державний виконавець Марїнського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням. Реалізація цих повноважень здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 377-1 ЦПК України з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, яка також визначає, що суб'єктом звернення до суду є державний виконавець.

Разом з тим, статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, а згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Це право віднесено цивільним законодавством України, до особистих немайнових прав фізичної особи, що забезпечують її природне існування, та знаходить своє нормативне закріплення у ст.313 Цивільного кодексу України, а відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Тож, слід дійти висновку, що питання про обмеження у виїзді за межі України вирішується тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК України за правилами Цивільного судочинства, та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону № 606-XIV у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

Із матеріалів справи вбачається, що разом з поданням державним виконавцем надані належні докази того, що на виконанні у Головного державного виконавця Марїнського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 знаходиться виконавче провадження № 2421/9-08 з виконання рішенняя Артеміського міського суду Донецької області № 2-2178-00 виданого 10 серпня 2000 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проте, суду не надано достатніх доказів, про належне повідомлення боржника щодо відкриття провадження та доказів, які б переконливо доводили факт ухилення боржника від виконання рішення, що перебуває на виконанні у державного виконавця субєкта подання.

На думку суду, один тільки факт невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, який вказано державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. На момент звернення до суду Головного державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 з поданням про заборону виїзду за кордон ОСОБА_1, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, цієї обставини суд не зміг встановити за наявними у справі доказами. Крім того, у наданих до справи матеріалах відсутні докази про вжиття державним виконавцем будь-яких заходів щодо встановлення майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, або проведення інших виконавчих дій, відсутні і відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

Зробити висновок про те, що у виконавчому провадженні № 2421/9-08 з виконання рішенняя Артемівського міського суду Донецької області № 2-2178-17 виданого 10 серпня 2000 року дійсно відбулось "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" можна лише тоді, коли на підставі переконливих, належних доказів буде доведений факт свідомого діяння (дії або бездіяльність) боржника, яке спрямоване на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості, у тому числі обізнаність про виконавче провадження, наявність відповідного майна, грошових коштів тощо, і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести та обґрунтувати суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

За таких обставин, керуючись ст.33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1, 11, 60, 208 210, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання Головного державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 про заборону виїзду за кордон відносно ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя В.А.Сенаторов

Дата документу 20.03.2017