Справа № 298/785/16-ц
Номер провадження 2/298/34/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог: Великоберезнянська селищна рада Закарпатської області про усунення перешкод в користуванн польовою дорогою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом та просить зобовязати відповідача не чинити йому перешкод в користуванні дорогою загального користування біля його будинку № 52 по вул. Партизанській в смт. Великий Березний Закарпатської області шляхом звільнення цієї дороги від загородження.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка біля будинку № 52 по вул. Партизанській в смт. Великий Березний.

Біля його будинку роками проходила грунтова дорога, якою користувалися мешканці смт. Великий Березний для підїзду до своїх земельних ділянок, звезення дров, сіна, вигону худоби на пасовище. Відповідач самовільно захопив земельну ділянку по якій проходила дана дорога і спорудив на ній огорожу. Зазначає, що дані дії відповідача створюють незручності для нього та інших мешканців смт. Великий Березний, оскільки користування грунтовою дорогою значно скорочує відстань для підїзду до своїх земельних ділянок, звезення дров, сіна.

Звертає увагу суду на те, що з приводу самовільного зайняття грунтової дороги відповідачем, мешканці вулиці Партизанської звертались до Великоберезнянської селищної ради 15.08.2011 року, 15.01.2013 року та 11.02.2015 року, однак до часу звернення до суду селищна рада не вирішила цього питання.

Також зазначає, що факт самовільного зайняття грунтової дороги відповідачем підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 29.08.2013 року, в той же час відповідач не має жодного документу який би посвідчував факт існування дороги загального користування.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили такий задовольнити. Позивач просив звернути увагу на акт державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області та залишити дорогу загального користування шириною 6,5 м.

Відповідач будучи в суді проти позову заперечив.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив в задоволенні позову відмовити. В поданих до суду письмових запереченнях зазначив, що у користуванні відповідача знаходиться прилегла до його будинку земельна ділянка, що межує із земельною ділянкою позивача, яка розташована по вул. Партизанській, 52 в смт. Великий Березний.

Відповідно до генплану забудови вул. Партизанської між ділянками забудови сторін у справі не відображено прогону між земельними ділянками.

Рішення Великоберезнянської селищної ради № 333 від 12.12.2011 року «Про відкриття прогону між присадибними ділянками гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_1 по вул. Партизанській в смт. Великий Березний» скасоване судом.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що ним в серпні 2013 року було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства по вул. Партизанській, 52. Всі результати перевірки викладені в акті. На скільки він памятає, на час проведення перевірки земельні ділянки сторін у справі повинні були бути суміжними, в позивача був Державний акт на земельну ділянку, а у відповідача такого не було. Під час проведення перевірки ознаки полової дороги між земельними ділянками сторін були, однак дана дорога була загороджена.

Свідки позивача ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судом не допитувались, оскільки позивач зазначив що вказані свідки можуть надати пояснення про те, що вони до загорожі відповідачем польової дороги тривалий час користувались польовою дорогою по вул. Партизанський, однак відповідач визнав дану обставину.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.11, 27, 60 ЦПК країни, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, пунктом «г» ч.1 ст.91 ЗК України передбачено, що власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Положеннями ч.2 ст.103 ЗК України визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобовязані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Частиною 2 ст.152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до Державного акту серії ЯК № 743081 позивач є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована по вул. Партизанська, 52 в смт. Великий Березний Закарпатської області, даний акт зареєстровано в січні 2010 року. Із плану меж земельної ділянки вбачається, що від позначки В до позначки А зазначена ділянка межує із землями загального користування (ґрунтова дорога) (а.с.10).

Відповідно до заяви від 11.02.2015 року жителів смт. Великий Березний до селищного голови смт. Великий Березний вулиці Партизанська, такі звертались з приводу самовільного зайняття ґрунтової дороги відповідачем. Згідно до даної заяви жителі з даного приводу звертались також 15.08.2011 року та 15.01.2013 року. У вказаній заяві заявники зазначають що не звертаючи увагу на попередні звернення питання з приводу звернення не вирішено.

Судом встановлено, що рішенням Великоберезнянської селищної ради Закарпатської області № 333 від 12.12.2011 року «Про відкриття прогону між присадибними ділянками гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_1 по вул. Партизанській в смт. Великий Березний» відкрито прогін для вигону на пасовище великої рогатої худоби, заготівлю дров тощо між присадибною ділянкою відповідача по вул. Партизанській, 51 та ділянкою відповідача по вул. Партизанській, 52 в смт. Великий Березний.

Постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21.12.2012 року зазначене рішення селищної ради скасовано (а.с. 36-38).

Інформація щодо наявності в Генплані забудови вулиці Партизанської грунтової дороги, між земельними ділянками сторін, свого підтвердження не знайшла як при розгляді даної справи так і при розгляді вищезазначеної справи судами.

Рішення сесії Великоберезнянської селищної ради Великоберезнянського району Закарпатської області № 188 від 21.09.2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,500 га, кадастровий номер :04:001:0022 ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: смт. Великий Березний, вул. Партизанська, 51 та передано відповідачу дану земельну ділянку у власність (а.с. 39).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 28.10.2016 року, 25.10.2016 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,500 га, кадастровий номер :04:001:0022, власник ОСОБА_6 (а.с. 55).

Із кадастрового плану земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0022, вбачається, що земельна ділянка межує від позначки А до позначки Б із землями запасу Великоберезнянської селищної ради (а.с. 45-46).

Як вбачається із збірного кадастрового плану суміжних землевласників та землекористувачів Великоберезнянська селищна рада приймаючи рішення про надання сторонам земельних ділянок врахувала потреби мешканців смт. Великий Березний та залишила дорогу для проходу між ділянками сторін, а надаючи у власність земельну ділянку відповідачу врахувала інтереси позивача та залишила достатній проїзд до його земельної ділянки (а.с. 44).

Щодо акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 29.08.2013 року суд вважає, що враховуючи те, що даний акт складався більше 4-х років тому, з часу його складання відповідач набув право власності на земельну ділянку, такий не підтверджує того, що відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні дорогою загального користування біля його будинку.

Враховуючи вищенаведене, на час слухання справи судом, відповідач є власником земельної ділянки, частину з якої позивач вважає земельною ділянкою загального користування. Підтвердження того, що на час слухання справи в суді відповідачем загороджено земельну ділянку, яка не є його власністю, не встановлено, суд вважає, що задоволення позову та зобовязання відповідача звільнити земельну ділянку шириною в 6,5 порушить права відповідача як власника земельної ділянки.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 57-60, 64, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог: Великоберезнянська селищна рада Закарпатської області про усунення перешкод в користуванн польовою дорогою відмовити повністю.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні в той же строк з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Головуючий