Ухвала

іменем україни

09 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділ в натурі частини земельної ділянки; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що на підставі договору дарування від 17 грудня 2004 року він став власником 40/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, а співвласником 60/100 часин зазначеного домоволодіння є ОСОБА_5 Земельна ділянка площею 516 кв. м, на якій розташоване спірне домоволодіння, є спільною сумісною власністю сторін. Між сторонами виник спір щодо виділення у натурі часток вказаної вище земельної ділянки.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просив виділити йому в натурі 40/100 частин земельної ділянки площею 516 кв. м, розташованої по АДРЕСА_1, що є у спільній сумісній власності з відповідачем.

У березні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй належить 72/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1. Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 516 кв. м, яка є спільною сумісною власністю сторін. Вказувала, що між сторонами виникли суперечності щодо поділу зазначеної земельної ділянки.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила поділити земельну ділянку по АДРЕСА_1 та виділити їй в натурі 72/100 частин спірної земельної ділянки.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. Виділено ОСОБА_5 в натурі 72/100 частин (371,52 кв. м) земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_5 частково. Поділено земельну ділянку у домоволодінні АДРЕСА_1 згідно другого варіанту судової земельно-технічної експертизи від 12 березня 2015 року та виділено у приватну власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 206,40 кв. м (на плані зафарбована зазеленим кольором): під житловим будинком літ. «А-1» з прибудовами (НОМЕР_1) площею 73,72 кв. м; під ділянкою вільною від забудови площею 130,22 кв. м. Встановлено земельний сервітут площею 2,46 кв. м (на плані зафарбований у зелений колір з чорною штриховкою). Земельну ділянку площею 2,46 кв. м передано у користування ОСОБА_4 з правом співвласника ОСОБА_5 у разі необхідності використовувати дану земельну ділянку для обслуговування зовнішньої стіни НОМЕР_2 житлового будинку літ. «А-1». ОСОБА_5 виділено у приватну власність земельну ділянку площею 309,60 кв. м (на плані зафарбовано жовтим кольором): під житловим будинком літ. «А-1» з прибудовами площею 113,64 кв. м; під гаражем літ. «З» та сараєм літ. «Д» площею 44,28 кв. м, під ділянкою вільною від забудови біля будинку площею 149,55 кв. м. Встановлено земельний сервітут площею 2,13 кв. м (на плані зафарбований у жовтий колір з чорною штриховкою). Земельну ділянку площею 2,13 кв. м передано у користування ОСОБА_5, з правом співвласника ОСОБА_4 у разі необхідності використовувати дану земельну ділянку для обслуговування зовнішньої стіни НОМЕР_1 житлового будинку літ. «А-1». У задоволенні решти позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 грудня 2003 року ОСОБА_5 належить 60/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 516 кв. м.

Відповідно до договору дарування від 17 грудня 2004 року ОСОБА_4 є власником 40/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 516 кв. м.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року, визначено розмір ідеальних часток співвласників у домоволодінні по АДРЕСА_1 у зв'язку зі збільшенням площі будинку, а саме: встановлено, що ОСОБА_5 належить 72/100 частин цього домоволодіння, вартістю 196 571 грн.; ОСОБА_4 належить 28/100 частин вказаного домоволодіння, вартістю 76 752 грн.

Спірна земельна ділянка площею 516 кв. м по АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12 березня 2015 року, призначеної у справі ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2014 року, визначено три можливі варіанти розподілу земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1.

За змістом частин 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову ОСОБА_5 частково, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, враховуючи висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в ухвалі від 24 лютого 2016 року, обґрунтовано виходив із того, що зміна часток на будинок у зв'язку зі збільшенням площі вказаного нерухомого майна, не змінює розміру земельної ділянки, яка знаходиться у спільній сумісній власності сторін і належить по Ѕ частині кожному відповідно до норм ст. 370 ЦК України. Крім цього, другий варіант судової земельно-технічної експертизи передбачає найбільш наближений варіант до часток сторін у праві власності на землю, з урахуванням можливості нормального користування домоволодінням і здійснення догляду за ним.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, а при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С.Висоцька

М.К.Гримич