АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №755/947/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до Дніпровського районного суду м. Києва для продовження її розгляду. Зазначає, що висновок суду про те, що вона не усунула недоліки скарги на вимогу суду від 17 січня 2017 року та не подала відповідні докази, є помилковим. Крім того, вважає, що у поданій до суду скарзі вказано докази в обґрунтування заявлених вимог, а тому повернення скарги на дії державного виконавця порушує її права на справедливий та неупереджений судовий розгляд.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Яремчанського МВ ДВС Юрчук У.М. Просила визнати незаконними дії державного виконавця Яремчанського МВ ДВС Юрчук У.М. у виконавчому провадженні № 48696173 по примусовому стягненню з останньої на користь ПАТ "Ідея Банк" заборгованості на суму 161676,55 грн., які полягають у підготуванні на направленні на підпис начальнику відділу державної виконавчої служби проекту заявки на реалізацію арештованого майна боржника (житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1) (а.с.1).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху з наданням заявнику строку до 30 січня 2017 року з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків, оскільки подана заявником скарга за формою не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства з урахуванням положень ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не визначено суб'єктний склад сторін; не зазначено суб'єкт оскарження, який виступає учасником цивільного процесу як заінтересована особа; не долучено рішення суду, копію виконавчого листа, що унеможливлює з'ясувати наявність відкритого провадження, інші докази в підтвердження викладених заявником обставин щодо допущених державним виконавцем порушень Закону України «Про виконавче провадження».

Повертаючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 в межах визначеного строку не надала докази, які б підтверджували виконання вимог суду, які зазначені в ухвалі суду від 17 січня 2017 року, і в порядку, передбаченому ст.73 ЦПК України, остання не зверталась до суду з клопотанням про продовження процесуальних строків для виконання ухвали.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що судом було допущено порушення норм процесуального права, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, встановивши, що скарга подана без додержання вимог ст.119 ЦПК України, суд першої інстанції залишив її без руху відповідно до ухвали від 17 січня 2017 року та надав строк для усунення її недоліків до 30 січня 2017 року.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 7 постанови №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

В той же час, у статті 119 ЦПК України відсутня така підстава до залишення без руху та визнання не поданою позовної заяви, як не конкретно викладені обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року скаргу повернуто скаржнику у зв'язку з не виконанням вимог ухвали суду від 17 січня 2017 року станом на 30 січня 2017 року (а.с.7).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні докази отримання ОСОБА_1 копії вказаної ухвали суду про залишення скарги без руху від 17 січня 2017 року, що насамперед, позбавило останню скористатися своїм правом на справедливий розгляд її скарги у розумні строки.

З урахуванням наведеного, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року про визнання неподаною та повернення скарги ОСОБА_1 у зв'язку з не усуненням її недоліків не може вважатися законною та обґрунтованою та підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А.Пікуль