Справа № 444/577/17
Провадження № 2/444/462/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

при секретарі Мамедовій Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок,-,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок, що відносився до колгоспного типу двору.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до довідки від 14.02.2017 року №02-19/105 ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області станом на 01.04.1991 року членами колгоспного двору в с. Сопошин, вул.Шкільна,28 був ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 один, тип двору станом на 01.04.1991 року - колгоспний.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району від 02.02.2017 року №02-19/76 відповідно до рішення ОСОБА_2 сільської ради від 28.12.1999 року №3 вулиця Шкільна в с. Сопошин Жовківського району Львівської області перейменована на вулицю Чорновола.

Відповідно до технічного паспорта Червоноградського МЕТІ від 02.04.2012 року інвентаризаційна вартість даного будинковолодіння становить 84180 гривень.

Так як він був єдином членом колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року, просить визнати за ним право власності в цілому на житловий будинок в с. Сопошин, вул. Чорновола, 28, Жовківського району Львівської області.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак його представник за довіреністю- Хоменко ОСОБА_3 подала на адрес суду заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адрес суду клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради, не заперечили проти позову, просять такий задоволити.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін, які в судове засідання не прибули та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З довідки виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області № 02-19/105 від 14.02.2017 року вбачається, що станом на 01.04.1991 року членом господарського двору в с. Сопошин, вул. Шкільна, буд. 28 був тільки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Тип двору станом на 01.04.1991 року- колгоспний.

Довідкою виданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області № 02-19/76 від 02.02.2017 року стверджується, що відповідно до рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради від 28.12.1999 року № 3 вулиця Шкільна в с. Сопошин, Жовківського району Львівської області перейменована на вулицю Чорновола.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено захист порушеного права шляхом пред'явлення власником майна позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є обєктом права приватної власності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Суд вважає, що так як позивач ОСОБА_1 був єдиним членом колгоспного типу двору, тому йому належить весь житловий будинок на праві власності, оскільки крім нього інших членів колгоспного двору станом на 15.04.1991 року не було.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Суд вважає, що так як ОСОБА_1 був єдиним членом станом на 15.04.1992 колгоспного типу в с. Сопошин по вулиці Шкільній, яка в подальшому переіменова на вулицю Чорновола, 28, Жовківського району Львівської області, то за ним слід визнати в судовому порядку право власності на весь житловий будинок.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 57, 58, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в цілому на житловий будинок в с. Сопошин, вул. Чорновола, вул. Чорновола, 28, Жовківського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Зеліско Р. Й.