Справа № 428/956/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до військової частини НОМЕР_1 польової пошти НОМЕР_2 про стягнення надлишково виплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до військової частини НОМЕР_1 польової пошти НОМЕР_2 про стягнення надлишково виплачених коштів.

В судовому засіданні судом було ініційовано питання щодо закриття провадження у справі з тих підстав, що вищевказана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в письмовому клопотанні просив розглянути позов без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні присутній не був, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд враховує наступне.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатись також державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені, невизнані або оспорюються (Постанова Вищого господарського суду від 01 квітня 2015 року по справі № 917/1847/14).

За приписами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у т.ч. щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Положеннями пунктів 3.1, 3.2, 16 постанови Пленум Вищого господарського суду України від 24.10.2011 №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» визначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані, зокрема, з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктом публічно-правових відносин, за умови, що такі вимоги не об`єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір, і за своїм суб`єктним складом підпадають під дію статті 1 ГПК України.

Водночас господарськими судами розглядаються на загальних підставах справи зі спорів за участю, зокрема органів Пенсійного фонду України, якщо такі спори виникають з цивільних чи господарських правовідносин, в яких ці органи виступають на рівних засадах з іншими учасниками відповідних відносин (наприклад, у зв`язку з виконанням цивільно-правових чи господарсько-правових договорів, відшкодування матеріальної або моральної шкоди, із зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави тощо).

З поданого позову та доданих до нього матеріалів вбачається, що позивач просить стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 Луганська область, м. Сєвєродонецьк, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) вартість надлишково виплачених коштів у сумі 1045 грн. 77 коп. на користь Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості.

Підставою звернення Харківського міського центру зайнятості з цим позовом до місцевого суду загальної юрисдикції є позиція, викладена в постанові Верховного суду України від 22.09.2015 року у справі № 811/3781/14.

Верховний суд України у Постанові від 22 вересня 2015 року у справі № 811/3781/14 зазначив, що висновок у справі про стягнення з фізичної особи зайво виплачених сум допомоги по безробіттю, висловлений колегією суддів Судової палати у цивільних справах та Судової палати в адміністративних справах 22 вересня 2015 року у справі № 21-2209а15, зводиться до того, що такий спір є не публічно-правовим, а приватно-правовим і має розглядатися за правилами цивільного судочинства, та прийшов до висновку, що дана справа у провадженні є подібною за виниклими правовідносинами, а відтак спір є приватно-правовим та має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

При цьому як вбачається з вищенаведеної постанови відповідачем у цій справі була фізична особа, якій був наданий статус безробітної особи, тобто суб`єктний склад сторін не відповідав нормам Господарського процесуального кодексу України.

У свою чергу, у даній справі сторонами є дві юридичні особи, які виступають у спірних правовідносинах на рівних засадах.

Таким чином, справа №П/811/3781/14 відрізняється від даної справи суб`єктним складом сторін, що впливає на критерії підвідомчості при вирішенні даного спору. А відтак, правова позиція Верховного суду України у вказаній справі №П/811/3781/14 може бути застосована лише в частині віднесення даних правовідносин до приватноправових, проте не підлягає застосуваню в частині віднесення таких правовідносин до цивільних.

Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 09 червня 2016 року по справі К/800/5281/16 за позовом Пустомитівського районного центру зайнятості до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького про стягнення коштів (допомоги по безробіттю) також зазначив, що за суб`єктним складом сторін та суттю спору дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному ГПК України.
Таким чином, даний спір є приватно-правовим, проте він може розглядатися лише за правилами господарського судочинства за критерієм суб`єктного складу сторін та предмету спору (відшкодування вартості надлишково виплачених коштів з боку одного суб`єкта господарювання на користь іншого суб`єкта господарювання).

За таких обставин, суд вважає, що у даній справі виник спір між юридичними особами поза межами публічно-правових відносин, а тому розгляд такої справи належить до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючі вищевикладені обставини та норми Закону, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, адже спір про стягнення коштів виник між юридичними особами (суб`єктами господарювання).

Керуючись ст.ст. 205, 206, 210, 293, 294 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Закрити провадження у справі за позовом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до військової частини НОМЕР_1 польової пошти НОМЕР_2 про стягнення надлишково виплачених коштів.

Роз`яснити позивачу, що розгляд такого позову належить до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Б. Баронін