Справа № 712/7440/17
Провадження № 2/712/1950/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі ТИМОШЕНКО Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання вкладником ПАТ «Дельта Банк»,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання вкладником ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на те, що відкрив поточний пенсійний рахунок № 4521 в Черкаському відділенні «ПАТ «Дельта Банк» 18.03.2014 року, щодо зарахування на цей рахунок пенсії та соціальних виплат, укладено договори від 18.03.2014 №004-23005-180314 та від 01.07.2014 № 005-23000-010714 на відкриття та обслуговування поточних рахунків, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. 18 грудня 2014 року в касі банку, він перерахував кошти у розмірі 27500 гри. (пенсія яка накопичувалася в банку) до банку АТ «ОСОБА_2 Аваль» м. Черкаси, де відкрив пенсійний рахунок на своє ім'я, ОСОБА_1 Фактично ПАТ «Дельта Банк» з 18 грудня 2014 року не здійснив перерахування коштів у розмірі 27500 грн. до АТ «ОСОБА_2 Аваль» м. Черкаси. З 02.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181 «Про початок процедури ліквідації ПАЇ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАЇ «Дельта Банк» ОСОБА_3, сроком на два роки, з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно. 14 жовтня 2015 року ним була направлена Кредиторська вимога Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб па ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», в якій просив визнати його кредитором ПАТ «Дельта Банк» за заборгованістю, що виникла в зв'язку з не перерахуванням коштів у розмірі 27500 гри. та включити в реєстр вкладників ПАТ «Дельта Банк». 11 січня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення про затвердження Реєстру кредиторських вимог ПАТ «Дельта Банк» (протокол №005/16), станом на 02 жовтня 2015 року. Для отримання довідки про включення до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ІІАТ «Дельта Банк» необхідно звернутись до будь-якого діючого відділення ПАТ «Дельта Банк».

На його звернення від відповідача 08 квітня 2016 року отримав довідку, в якій зазначено, що його дані дійсно було включено до Реєстру акцентованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк». Задоволення кредиторських вимог ОСОБА_1 здійснюватиметься в строки та розмірах, визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та в черговості, що передбачена пунктом 4 частини першої статті 52 Закону, а саме: в 4 чергу 30,71 грн.; в 6 чергу 27500 грн.; в 7 чергу 1,38 грн. Про порушення своїх прав він дізнався 08 квітня 2016 року, коли отримав довідку, що його не включено в реєстр вкладників ПАТ «Дельта Банк». 05 травня 2016 року він звернувся із заявою до відповідача з вимогою переглянути прийняте рішення щодо включення його в шосту чергу до реєстру акцептованих вимог кредиторів у розмірі 27500 грн. та включити в реєстр вкладників ПАТ «Дельта Банк». 13 травня 2016 року отримав відповідь в якій зазначено, що на момент формування Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк» дана сума на його поточному рахунку не обліковувалась.

ПАТ «Дельта Банк» не виконавши його розпорядження про перерахування коштів до AT «ОСОБА_2 Аваль» м. Черкаси, після виявлення порушення (станом на 11.02.2015 року) - не здійснив перерахування коштів за призначенням та не здійснив повернення коштів на рахунки позивача. Протиправно застосував вимоги пункту 6 частини першої ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до проведеної банківської операції 18 грудня 2014 року у розмірі 27500 грн. та не врахував, що в діях ПАТ «Дельта Банк» при проведенні переказу коштів допущено порушення вимог п.8.4 статті 8 та п.п.22.4. ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні №2346-111 від 05.04.2001 року та зберігання коштів на іншому рахунку ніж поточні рахунки без згоди вкладника ОСОБА_1 відповідно до укладених договорів є протиправним.

Просив суд визнати його вкладником ПАТ «Дельта Банк», на день складання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3 переліку (реєстру) вкладників - станом на 02 жовтня 2015 року, з вкладом у розмірі 27500 грн., протиправним застосування Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3 вимог пункту 6 частини першої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452- VI до проведеної банківської операції 18 грудня 2014 року в ПАТ «Дельта Банк», у розмірі 27500 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив та просив суд визнати протиправними дії ПАТ «Дельта Банк» при проведенні перерахунку коштів ОСОБА_1 18 грудня 2014 року в розмірі 27500 грн., які призвели до порушення вимог законодавства щодо строків виконання банками міжбанківського переказу та після виявлення і підтвердження даного порушення банком (11 лютого 2015 року), протиправно не перераховані за призначенням та не повернуті на рахунки ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 1073 ЦК України, що призвело до відсутності 27500 грн. на рахунках ОСОБА_1 станом на 02 березня 2015 року та на 02 жовтня 2015 року; зобов'язати ПАТ «Дельта Банк», визнати його вкладником ПАТ «Дельта Банк» з вкладом у розмірі 27500 грн. станом на 02 березня 2015 року, на день віднесення ІІАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, згідно з постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 та на день складання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3 переліку (реєстру) вкладників - станом на 02 жовтня 2015 року та визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3, щодо застосування вимог пункту 6 частини першої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452- VI, до проведеної банківської операції 18 грудня 2014 року в ПАТ «Дельта Банк», у розмірі 27500 грн.

Ухвалою суду від 22 вересня 2017 року по справі було залучено в якості співвідповідача ПАТ «Дельта Банк».

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення в яких просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк» було укладено договір № 004-23005-180314 від 18 березня 2014 року на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. За умовами договору банком відкрито клієнту поточний картковий рахунок № 4521.

01 липня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 005-23000-010714 за умовами якого банком відкрито позивачу поточний рахунок № 2560.

За вищенаведених рахунків позивачем 18 грудня 2014 року було отримано готівку в касі банку в сумі 27 500 грн. та перераховано 27 500 грн. на його рахунок в ПАТ «Райффайзен банк Аваль». Випискою по рахунку підтверджено відсутність коштів на рахунках позивача. Проте у звязку з відсутністю коштів на кореспондентському рахунку в банку, операція з перерахування коштів не була виконана вчасно, а в подальшому заблокована.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За статтею 1068 ЦК України зобовязаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобовязаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта в день надходження банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Постановою НБУ № 150 від 02.03.2015 року, АТ «Дельта Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних. У звязку з чим на підставі п. 2 ч. 5 ст. 12 та ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавчою дирекцією ФГРВФО було прийнято рішення № 51 від 02.03.2015 року про початок 03 березня 2015 року процедури виведення АТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Призначено уповноваженою особою ФГВРФО на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3. З урахуванням рішення виконавчої дирекції ФКВФО № 71 від 08.04.2015 року, тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з 05.10.2015 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам АТ «Дельта Банк» про що опубліковано в газеті «Голос України» від 08 жовтня 2015 року. Термін ліквідації банку до 04.10.2019 р.

Згідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Закон який є спеціальним законом, що регулює правовідносини сторін спору.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 2 Закону вклад кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, вкладник фізична особа (у тому числі фізична особа підприємець), яка клала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Згідно із ст. 27 Закону уповноважена особа Фонду скошлає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку ( у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію банку з підстав, визначених частин6ою другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1)перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2)перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертою статті 26 цього Закону;

3)переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, що не виконане;

4)перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5)перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Таким чином, оскільки станом на 02 березня 2015 року на рахунках ОСОБА_1 відкритих в ПАТ «Дельта Банк» кошти не обліковувались, то підстави для визнання позивача вкладником банку відсутні.

Згідно ст. 52 Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:

1) зобовязання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоровю громадян;

2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобовязань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, повязаних із консолідованим продажем активів Фондом;

4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є повязаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом;

5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування;

6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є повязаними особами банку, платежі яких або платежі на імя яких заблоковано;

7) вимоги інших вкладників, які не є повязаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є повязаними особами банку;

8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом;

9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є повязаними особами банку;

10) вимоги за субординованим боргом.

Отже згідно вищезазначеної норми, кредиторські вимоги позивача включені до 6 черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк».

Посилання ОСОБА_1 на норми Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є безпідставним, оскільки на даний час відповідач перебуває в процесі ліквідації, процедура якої врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У відповідності з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року №6-118цс14 аналіз статті 1059 Цивільного кодексу України, пункту 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, пунктів 1.8, 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, пункту 8 глави 2 "Приймання банком готівки" розділу III "Касові операції банків з клієнтами" Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, дозволяє дійти такого висновку.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Між тим, як вбачається зі змісту договорів № 004-23005-180314 від 18 березня 2014 року на обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів та в договорі № 005-23000-010714 від 01 липня 2014 року за своїм змістом не є договорами банківського вкладу, оскільки умовами обох договорів визначено, що банк відповідно до наданого клієнтом пакету документів відкриває поточний рахунок у гривнях, оформлює за ініціативою клієнта та надає в його користування електронний платіжний засіб, За відкриття та обслуговування рахунку клієнт сплачує комісійну винагороду банку.В свою чергу, за користування коштами, що знаходяться на рахунку, банк сплачує клієнту проценти за умовами Правил.

В той же час, згідно зі ст. 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладнику таку суму та провести на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із договору банківського вкладу.

Як зазначалось вище, позивач уклав із банком договори на обслуговування поточного рахунку тобто до даних договорів необхідно застосовувати положення саме глави 72 ЦК України, зокрема і статтю 1073, яка регулює правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунками клієнтів, а саме у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено і даний факт не заперечується сторонами, що кошти з поточних рахунків позивача ОСОБА_1 були списані для перерахування до іншої банківської установи, проте перераховані не були.

Таким чином, позивач має право на зобовязання банку здійснити дії визначені ст. 1070 ЦК України, а також на відшкодування збитків. В той же час, така вимога позивачем не заявлена , а у відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 130, 174, 213-215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: