Номер провадження: 22-ц/785/7831/17
Номер справи місцевого суду: 502/1459/17
Головуючий у першій інстанції Маслеников О. А.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 06 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до Кілійської районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_4 про скасування розпорядження,

встановила:

У поданій 14.08.2017 року позовній заяві представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким скасувати розпорядження Кілійської РДА від 19.08.2012 р. № 576 «Про надання землі в довгострокову оренду …. ОСОБА_4».

У зв'язку невідповідністю даного позову вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України ухвалою судді від 17.08.2017 року позов було залишено без руху з наданням позивачу 5-денного строку з дня отримання копії ухвали для приведення позову у відповідність з вимогами цивільного процесуального законодавства.

Копію ухвали судді від 17.08.2017 року представником позивача ОСОБА_3 було отримано 30.08.2017 р.

На виконання вимог ухвали судді від 17.08.2017 р. представник позивача ОСОБА_3 подав уточнену позовну заяву, де серед іншого, зазначив, що розрив у часі сплати за двома квитанціями судового збору пояснюється тим, що первинний позов подавався ще тоді, коли судовий збір було визначено нормативним актом у розмірі 551,20 гривень. З подачею даного позову нормативним актом збільшена сума судового збору до 640 гривень і йому була здійснена доплата ще за однією квитанцією.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 06 вересня 2017 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_2 в особі свого представника звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про скасування зазначеної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачу суд першої інстанції виходив з наступного.

В порушення п.п. 5-6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в уточненому позові, як і в первісному, не викладено обставини про те: - яким документом, визначеним діючим законодавством, підтверджується факт володіння на праві власності позивачем земельної ділянки, з приводу меж якої, на думку позивача, виник спір між сторонами та не зазначено докази, що це підтверджують; - чи звертався позивач з проханням надати йому рішення Вилківської міської ради, про витребування яких він заявив клопотання в позові; - коли саме та за яких обставин він дізнався про існування спірного розпорядження Кілійської РДА.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» - з 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу становить 1600 гривень.

Представником позивача до позову додано дві квитанції: № 8 від 27.01.2017 р. про сплату ОСОБА_3 551,20 гривень судового збору через установу АТ «Ощадбанк»; та № 28 від 25.03.2017 року про сплату ОСОБА_3 95 гривень через установу АТ «Ощадбанк».

Як зазначав сам представник позивача в уточненій позовній заяві, 551, 20 гривень судового збору ним було сплачено за первісним позовом.

Дійсно, при вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлено, що 03.07.2017 року відповідний представник позивача вже звертався до Кілійського районного суду Одеської області з тотожним позовом, до якого на підтвердження сплати судового збору додав квитанцію №8 від 27.01.2017 р. про сплату ОСОБА_3 551,20 гривень судового збору через установу АТ «Ощадбанк» /справа № 502/1075/17 ( а.с. 9).

Відповідний позов ухвалою судді від 19.07.2017 р. на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України було повернуто представнику позивача разом з оригіналом даної квитанції, яку представник позивача додав до повторно поданого позову.

Частина 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» містить положення про те, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таким чином, представнику позивача у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» необхідно було вирішити питання про повернення судового збору у справі № 502/1075/17, після чого сплатити визначену законодавством суму судового збору при повторному зверненні до суду з тотожним позовом, на підтвердження чого надати відповідний документ

Колегія суддів звертає увагу на те, що у позовній заяві, поданої 14.08.2017 року, зазначаються додатки: копія довіреності ОСОБА_2 на ведення справи у судах ОСОБА_3; копія паспорта гр. України ОСОБА_2; копія рішення №55 від 22.05.1997 р. виконкому Вилківської міськради; копія розпорядження №576 від 19.08.2012 року Кілійської РГА; копія АКТУ прийомки-передачі межових знаків від 25.12.2012 року ОСОБА_5; копія листа заступника міського голови м. Вилкове до в.о. голови Кілійської РГА від 10.10.2014 р.; копія листа виконкома Вилківської міської ради від 30.10.2015 року №3-257; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень; копія ситуаційної схеми і план встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_2; квитанції на прийом податкових платежів - 6 (шість) аркушів; копії позовної заяви по числу учасників у справі; квитанції про сплату судового збору. Однак у наданих до суду апеляційної інстанції матеріалах цивільної справи відсутні вказані додатки, що робить неможливим перевірити належним чином як висновки суду першої інстанції з приводу оплати судового збору, так і доводи апелянта.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що винесена ухвала Кілійського районного суду Одеської області від 06 вересня 2017 року не може вважатися обґрунтованою, а тому ця ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду першої інстанції ля вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 312, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 06 вересня 2017 року скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк