Номер провадження 2/754/234/17
РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2017 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Табачук Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу,

В С Т А Н О В И В:

02.12.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" звернулось до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить у рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 10.07.2007 року звернути стягнення на свою користь на предмет застави - автомобіль, який належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом його продажу та укладення від імені боржника договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем; надати, визнати право підписувати договір купівлі-продажу автомобіля; витребувати у відповідача даний автомобіль, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, номерні знаки, передати їх у володіння позивачу; надати право повноваження вчиняти від імені відповідача усі дії, необхідні для зняття автомобіля з обліку за місцем звернення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 10.07.2007 року відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит - грошові кошти в розмірі 17030,00 доларів США для придбання автомобіля, а відповідач взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк не пізніше 10.07.2014 року зі сплатою 13,00% річних за користування кредитом. У забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань за Договором ОСОБА_1 передала у заставу транспортний засіб - автомобіль, який належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №396 від 04.07.2007 року. Відповідно Договору вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 86000,00 грн. Банк свої зобов'язання належним чином виконав, проте відповідач не дотримувався своїх зобов'язань, не виконував порядку погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, тому загальна сума заборгованості станом на 04.11.2013 року становить 126975,70 грн., яка складається з: заборгованості по основній сумі - 78030,70 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 15519,78 грн.; нарахованих відсотках на дату подачі позову - 15892,24 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання - 15192,06 грн.; 3% річних від простроченої суми - 2340,92 грн., про що було направлено лист з вимогою сплатити зазначену суму заборгованості, процентів та штрафних санкцій або передати предмет застави - автомобіль. Додатково зазначає, що 20 квітня 2012 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено Договір факторингу №05/12, та, у подальшому, ТОВ «Кредекс Фінанс» відступило право вимоги за кредитом ТОВ «Вердикт Фінанс», уклавши відповідний Договір факторингу № 05/12-КВ від 20 квітня 2012 року, вважає, що оскільки відповідач належно не виконував зобов'язання, забезпечене заставою та не відреагував на вимогу про оплату заборгованості, позивач набув право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет застави, продажу предмету застави через укладення договору купівлі-продажу з покупцем від імені боржника, а тому просить захистити його право.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши відповідні пояснення та докази.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, надавши відповідні пояснення та докази, звернувшись з заявою про застосування позовної давності, зазначивши, що строк виконання зобов'язання застави в договорі, який визначає це зобов'язання, а саме в п. 8.1. Договору, не визначений, вважає, що в внаслідок застосування банком механізму дострокового повернення кредитних грошових коштів, строк виконання кредитного зобов'язання був змінений та встановлений до 24.11.2009р., що підтверджується копією відповідної вимоги, а тому позивач мав право звертатися з позовом про звернення стягнення предмет застави протягом трьох років з моменту набуття права пред'явлення вимоги за зобов'язанням застави - з 24.11.2009 року по 24.11.2012 року.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 10 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 відповідно до п.1.1. якого, Банк надав, а відповідач отримав кредит в сумі 17030,00 доларів США, та зобов'язався повернути кредитні кошти у розмірі 17030,00 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором (а.с. 15-26).

Відповідно до умов п. 1.2. вищезазначеного Договору відповідач зобов'язується повернути Банку кредит в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 10.07.2007 року, але не пізніше 10.07.2014 року.

Відповідно до п. 1.3. Договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,00% річних, яка підлягає перегляду відповідно до умов Договору.

Строк сплати процентів визначений відповідно до п. 1.3.4. Договору.

Черговість погашення заборгованості визначена відповідно до п.п. 1.6., 1.7. Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору у забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань в повному обсязі за Договором відповідач передав, а Банк прийняв у заставу рухоме майно - транспортний засіб, автомобіль марки КІА, Модель: Cerato; рік випуску: 2007; номер кузова: НОМЕР_1 державний номер: НОМЕР_2 відповідно до умов п. 2.1. Розділу 2 Договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору за домовленістю сторін вартість предмету застави складає 86000,00 грн.

Рішенням загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" змінено найменування на Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК".

Відповідальність сторін за порушення умов Договору передбачена Розділом 4 Договору.

Порядок зміни процентної ставки передбачений Розділом 5 Договору.

Порядок дострокового повернення кредиту за вимогою Банку передбачений Розділом 6 Договору.

Відповідно до п. 6.1. Сторони, керуючись чинним законодавством України, зокрема статтями 525, 611 Цивільного кодексу України, погодили, що у випадку настання будь-якої з подій, що зазначена у пункті 3.1.2. Договору, Банк має право: 6.1.2. визначити термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п. 1.2.2. Договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

Порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової плати за кредит передбачений п. 6.2. Договору.

Порядок звернення стягнення на предмет застави передбачений Розділом 8 Договору.

20 квітня 2012 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кредекс Фінанс" було укладено Договір факторингу №05/12, відповідно до якого ПАТ "УкрСиббанк" відступив на користь ТОВ "Кредекс Фінанс" своє право вимоги заборгованості за кредитним договором та договором застави, у тому числі щодо відповідача, як боржника, згідно з витягом з реєстру боржників (додаток 1 до договору факторингу № 05/12 від 20 квітня 2012 року) (а.с. 39-54, 154, 158-162 т. ІІ).

20 квітня 2012 року між ТОВ "Кредекс Фінанс" та ТОВ "Вердикт Фінанс" було укладено договір факторингу №05/12-КВ, відповідно до якого ТОВ "Кредекс Фінанс" відступив на користь ТОВ "Вердикт Фінанс" право вимоги за кредитним договором та договором застави, в тому числі щодо відповідача, як боржника, згідно з витягом з реєстру боржників (додаток 1 до договору факторингу № 05/12-КВ від 20 квітня 2012 року) (а.с. 57, 1-37, 155, 165 т. ІІ).

Згідно Витягу з реєстру боржників Додаток №1 до Договору факторингу №05/12-КВ від 20 квітня 2012 року загальна сума права вимоги, що відступається за Кредитним договором від 10.07.2007 року, становить 17030,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 14.05.2012 складає 93550,52 грн. (а.с. 169-171 т. ІІ).

Транспортний засіб KІА; Модель: Cerato; рік випуску: 2007; номер кузова: НОМЕР_1 реєстраційний номер: НОМЕР_2, належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №396 від 04.07.2007 року, укладеного з ТОВ "КІА-Центр", зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 28-31), що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого 04.07.2007 року (а.с. 27).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна позивач є обтяжувачем зазначеного транспортного засобу відповідача (а.с. 34-36).

Згідно з п. 1.2.2. Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 10 липня 2007 року позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 10.07.2014 року.

Відповідно до п. 2.9. даного Договору, у випадку невиконання позичальником умов договору, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання за договором або погіршення його умов (стану забезпечення, умов його зберігання), банк набуває право вимоги на дострокове повернення кредиту та нарахованої плати за кредит у порядку встановленому договором.

Згідно з п. 8.1. даного Договору, звернення стягнення на предмет застави здійснюється банком у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за цим Договором, та п. 8.2. передбачено, що звернення стягнення на предмет застави може здійснюється на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що АКІБ "УкрСиббанк" звернувся до відповідача з Вимогою вих. №136-58/194 від 09.10.2009, яку було отримано відповідачем особисто 22.10.2009, із повідомленням про порушення зобов'язання за Договором, зазначивши, що станом на 09.10.2009 року розмір простроченої заборгованості: 1687,48 доларів США, залишок по основному боргу: 10967,85 доларів США, та з вимогою про усунення порушень протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання цієї вимоги та повідомленням про те, що у випадку не усунення порушень на 32 (тридцять другий)день з дня отримання цієї вимоги, АКІБ "УкрСиббанк" вважає термін повернення кредиту за Договором таким, що настав, та вимагає дострокового виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту №№0 від 10.07.2007р., а саме сплатити на корись банку заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплаті нарахованих процентів та пені, які підлягають уточненню на дату фактичного повернення коштів, зазначивши, що у випадку невиконання або несвоєчасного виконання цієї вимоги, додатково зазначивши, що банк буде змушений звернутись з позовом до суду або звернути стягнення на предмет застави (а.с. 85 т. ІІ).

Відповідно до Виписки по кредитному договору ОСОБА_4 за період з 10.07.2007 по 22.06.2012 та Виписки по Кредитному договору ОСОБА_4 за період з 10.07.2007 по 15.05.2012 відповідач не усунула порушення умов Договору відповідно до вищезазначеної вимоги у повному обсязі протягом зазначеного терміну, а тому термін повернення кредиту за Договором настав на 32 (тридцять другий) день з дня отримання цієї вимоги, а відповідач повинна була сплатити заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплаті нарахованих процентів та пені.

На адресу відповідача позивачем було направлено повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання, з вимогою сплатити всю суму заборгованості достроково разом зі сплатою процентів та штрафних санкцій або передати предмет застави у володіння ТОВ "Кредекс Фінанс" заставлений автомобіль для його реалізації разом із довіреністю на право підпису та зняття автомобіля з обліку, однак відповідачем вимогу позивача не було виконано (а.с. 52-56).

Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача станом на 04.11.2013 року загальна сума заборгованості становить 126975,70 грн., яка складається з: заборгованості по основній сумі кредиту - 78030,70 грн.; заборгованості за відсотками - 15519,78 грн.; заборгованості по нарахованих відсотках на 04.11.2013 року - 15892,24 грн.; заборгованості по пені за несвоєчасно сплачений кредит - 15192,06 грн.; нарахованих 3% річних від простроченої суми - 2340,92 грн., що також підтверджується випискою по кредитному договору (а.с. 37-51).

Вищезазначеними матеріалами справи також підтверджено, що відповідачем за період з 20.04.2012 року по 04.11.2013 року не здійснювалось погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Першою частиною статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 572 ЦК України в силу застави, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 589 ЦК України разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відтак, вказаний Закон є спеціальним з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України "Про заставу" застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

За правилами ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Разом з тим, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії що свідчить визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116 цс 13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З матеріалів справи також вбачається, що строк застави у зобов'язанні за Договором не визначений, тому строк позовної давності відносно позовної вимоги про звернення стягнення на предмет застави починає свій перебіг у момент коли у заставодержателя виникає право пред'явлення вимоги про виконання зобов'язання застави, зокрема, вимоги про звернення стягнення на предмет застави.

Разом з тим внаслідок застосування банком механізму дострокового повернення кредитних грошових коштів, а саме направлення позичальнику вимоги про дострокове повернення грошових коштів, строк виконання кредитного зобов'язання був змінений та встановлений на 32 день з дня отримання цієї вимоги - 24.11.2009.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29 січня 2014 року № 6-155 цс 13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Таким чином, судом установлено, що 22.10.2009 року відповідач отримала письмову вимогу АКІБ "УкрСиббанк" про зміну умов кредитного договору, згідно з якою банк скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України, і змінив строк виконання зобов'язань за кредитним договором, зазначивши днем остаточного їх погашення 32 день з дня отримання цієї вимоги, тобто 24.11.2009 року.

Суд вважає, що цей факт є вирішальною обставиною по цій справі.

У той час з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки звернувся до суду 02.12.2013 року.

Зазначена правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-169цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З урахуванням встановлених судом обставин, які не були спростовані сторонами, суд дійшов висновку про доведеність наявності підстав для застосування позовної давності.

Так, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Крім того, згідно зі ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює обчислення та перебігу позовної давності.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, позивачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення наявності підстав для застосування позовної давності, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав спливу позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 16, 60, 88, 213 - 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 11, 256-267, 526, 572-576, 626-631, 1050, 1054-1056-1, 1077-1084 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Петріщева І.В.