"12" грудня 2017 р. Справа № 363/4828/17
УХВАЛА

12.12.2017 р. м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Котлярова І.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, передбаченому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 4 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-1121цс16, за загальними правилами цивільного судочинства, судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України. Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права. Частиною другою статті 79 ЦПК України встановлено, що розмір судового збору порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Згідно ч.3 ст.5 цього Закону звільнено лише позивачів - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору за подання позову про зміну розміру аліментів, а тому має надати до суду квитанцію про сплату судового збору або докази, про те, що звільнений від сплати судового збору.

Статтями 15,16 ЦК України визначені способи захисту прав та інтересів судом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК України, заявник повинен викласти зміст вимог; обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги; із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину.

В позовній заяві позивач посилається на те, що має на утриманні інших неповнолітніх дітей, крім тих на користь яких стягуються аліменти, але не посилається на жоден документ, який би підтверджував дані обставини, зокрема, наявність малолітньої дитини та перебування у шлюбі, даних про розірвання шлюбу із відповідачем, не обґрунтовує в чому полягає участь третьої особи, в питанні щодо вирішення аліментів.

Крім того, в одній із позовних вимог позивач просить змінити розмір стягуваних з нього аліментів на користь відповідача, починаючи з 09.09.2017 року, а також звільнити його від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_1, проте не конкретизую до якого саме розміру зменшити аліменти.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119-120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей - залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки заяви шляхом подання нової позовної заяви у строк пять днів з дня отримання ухвали, та розяснити, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю.Котлярова