Справа № 202/5938/17
Провадження №2/202/2647/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 грудня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася позивач ОСОБА_1 з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що у неї з відповідачем під час сумісного проживання до моменту реєстрації шлюбу народилася спільна дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого рішенням Індустріального районного суду від 31 травня 2016 року, з відповідача стягнуто аліменти. З 13 липня 2013 року перебувала з відповідачем в офіційному шлюбу, який розірвано рішенням суду 10 червня 2016 року. Після розірвання шлюбу та стягнення аліментів відповідач обов'язки, покладені судовим рішенням не виконує, аліменти не сплачує, заборгованість по сплаті аліментів станом на серпень 2017 року складає 24 735 грн. Крім цього, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться життям, здоров'ям, потребами дитини, не здійснює спроб відвідувати дитину, спілкуватися з нею, незважаючи на сприяння цьому зі сторони позивача. Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим, посилаючись ЗУ «Про охорону дитинства» , Постанову Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав», просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні обставини, викладені у позові визнав, не заперечував проти задоволення позову, та, як наслідок, позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_3, зазначивши, що свій спосіб життя та відношення до виконання батьківських обов'язків змінювати не збирається.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпрі ради у судове засідання не з'явився. Відповідно до заяви просили розглянути цивільну справу без участі представника третьої особи, надали висновок Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради «Про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у сторін під час сумісного проживання до моменту реєстрації шлюбу народилася спільна дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого повторно Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

13 липня 2013 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 400, який було розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2016 року, яке набрало законної сили.

Рішенням Індустріального районного суду від 31 травня 2016 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1, на утримання ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1455 (одна тисяча чотириста п'ятдесят п'ять) грн., 00 коп., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 квітня 2016 року.

Незважаючи на покладений судом обов'язок ОСОБА_2 ухилявся від сплати аліментів, внаслідок чого, станом на 01.09.2017 року заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3 становить 24 735 грн., що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості по аліментам, виданою державним виконавцем Турченко О.С. (а.с. 13).

Відповідно до довідки № 8270, виданої відділом обліку проживання фізичних осіб 14 вересня 2017 року, малолітній ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, разом із дідом - ОСОБА_4, бабусею - ОСОБА_5, та матірю- ОСОБА_1, яка згідно характеристики, наданої директором ПП «ОСОБА_6.» працює перукарем та охарактеризована позитивно.

Висновком органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав, ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3» від 21.11.2017 року за № 401, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 21.11.2017 року за № 401, визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім цього, під час судового розгляду встановлено, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, приймати участь у житті дитини не бажає, хоча йому у цьому ніхто не перешкоджає, життям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, жодним іншим чином виховувати дитину не допомагає, зловживає спиртними напоями.

Відповідно до принципу 2 Декларації прав дитини від 20 листопад 1959 року, дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності.

Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов'язків.

Ухилення від виконання обов`язків по вихованню ОСОБА_3 його батьком - ОСОБА_2 підтверджено в ході судового розгляду, тому, суд враховуючи наявні численні докази винної поведінки відповідача, які, безперечно, свідчать саме про безпідставне ухилення батька від виконання своїх обов'язків, вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, ст.ст. 150, 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 7, 11,15,30,60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар