Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1700/17
Провадження № 2/280/958/17
У Х В А Л А

06 грудня 2017 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Янчук В.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованих будівель,-

ВСТАНОВИВ:

05.12.2017 року позивач ОСОБА_1 міська рада звернулась з позовом до відповідача ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованих будівель.

Згідно автоматизованої системи документообігу суду головуючим визначено суддю Янчук В.В. та справа передана судді 05.12.2017 року.

Вивчивши матеріали позовної заяви встановлено, що позовна заява подана позивачем ОСОБА_1 міською радою, всі додані додатки складені відділом з питань державного архітектурного-будівельного контролю ОСОБА_1 міської ради. ОСОБА_3, яка працює на посаді провідного спеціаліста вищевказаного відділу є рідною сестрою судді Янчук В.В.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо існують обставини, які викликають сумніви в об'єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обовязків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обовязків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обовязків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Відповідно до частини першої статті шостої Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

З аналізу наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він визначивши концептуальні підходи до тлумачення статті 6 ЄКПЛ, представив не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Норма про самовідвід гарантує неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя.

Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі «Про деякі питання застосування норм ЦПК» №10-72/0/4-13 від 16 січня 2013 року, з метою уникнення сумніву в об'єктивності та неупередженості судді питання про його самовідвід може бути вирішено до відкриття провадження у справі, якщо з матеріалів справи, що передана судді, вбачається наявність підстав для самовідводу, передбачених статтями 20, 21 ЦПК України, з урахуванням принципу цивільного процесуального права - процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) - питання про самовідвід судді може бути вирішено до відкриття провадження у справі як шляхом постановлення ухвали про самовідвід судді, якому розподілено справу для розгляду, так і шляхом подання відповідної заяви. Після цього справа підлягає повторному автоматичному розподілу без участі цього судді (стаття 25 ЦПК).

За даних обставин, з метою унеможливлення виникнення різного роду сумнівів у об'єктивності та неупередженості судді при розгляді дійсної справи, у відповідності до правил суддівської етики, з урахуванням принципу цивільного процесуального права, процесуальної економії, яка дає можливість вирішити питання про самовідвід на даній стадії.

Інші обставини, які б викликали сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, відсутні.

З наведеного вбачається, що є обставини, які можуть викликати сумніви в обєктивності та неупередженості судді, вважаю за необхідне заявити у даній справі собі самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 20, ч. 1 ст. 23, 24, 25 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованих будівель.

Цивільну справу передати до канцелярії Коростишівського районного суду для розгляду іншим суддею, який визначається в порядку встановленому ч.3 ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Янчук.