У Х В А Л А

про відвід судді

Справа № 414/2279/17

Провадження № 2/414/657/2017

30 листопада 2017 р.

Кремінський районний суд Луганської області у сладі

головуючого сідді: ОСОБА_1

за участю секретаря: Бутилкіної Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, спричиненої розповсюдженням завідомо неправдивих відомостей, -

В С Т А Н О В И В:

Під час проведення судового засідання по вказаній справі ОСОБА_2 заявив відвід судді Ковальову В.М., який на його погляд, проявив заінтересованість у розгяді раніше кримінальної та цивільної справ за його участю, тому не може бути у подальшому обєктивним у розгляді цієї справи.

Вислухавши думку учасників цивільного процесу, суддя вважає за необхідне клопотання позивача задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгяді справи і підлягає відводу, якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Згідно до ч. 2 ст. 24 цього Кодексу заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповіднодо до ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Принцип верховенства права у цивільному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді.

Європейський суд з прав людини виклав свою позицію по даному питанню в рішенні «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, заява № 33949/02, п.п. 47-55, ECHR 2006 «наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно субєктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно обєктивного критерію слід визначити, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими. 3 огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві».

Згідно з п. 66 Рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005р. у справі "Бочан проти України" "безсторонність", в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, а також об'єктивного критерію тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з його приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов'язків, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», в якому зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за субєктивним та обєктивним критерієм.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необєктивності та неупередженості судді в розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до обєктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

При розгляді заяви про відвід судом не встановлена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді щодо його зацікавленості в розгляді цивільної справи.

Але ций суддя вже розглядав кримінальну справу стосовно ОСОБА_2, в якому ОСОБА_3 була потерпілою і цивільну справу щодо спору між ними, про фактично той самий предмет і з тих самих підстав, які викладані у новому позові. Під час розгляду цих справ ОСОБА_2 було засуджено, у цивільній справі у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

Кремінський районний суд Луганської області, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

Згідно з п. 66 Рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Бочан проти України" "безсторонність", в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, а також об'єктивного критерію тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з його приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

З метою забезпечення права позивача на справедливий суд та виключення підстав для сумніву в обєктивності та неупередженості, заява про відвід судді підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 20, 24 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_2 про відвід судді Ковальова В.М. задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, спричиненої розповсюдженням неправдивих відомостей передати в канцелярію суду для виконання вимог ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М.Ковальов