Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 2-2409/11 Головуючий у 1 інстанції Смолка І.О.
Пр. № 22-ц/778/1900/17
У Х В А Л А

27 березня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Подліянова Г.С., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ТАСкомбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2011 року позов задоволено.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Проте, за вищезазначеною апеляційною скаргою не може бути відкрито апеляційне провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено 13.12.2011 року за відсутності відповідача. Апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції лише 20.03.2017 року (а.с. 210-216), тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження.

Разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2011 року у цій справі, в якому останній просив визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду першої інстанції у звязку з тим, що 13.12.2011 року не був присутнім у судовому засіданні під час ухвалення оскаржуваного рішення суду з причин необізнаності.

Крім того, у 2010 році в родині заявника трапилась трагедія, до кінця 2011 року ОСОБА_1 проживав у місті Вінниця. Лише 09.03.2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ознайомилася з матеріалами вищезазначеної справи та з текстом оскаржуваного рішенням суду.

Однак, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є обєктивно непереборними і повязані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обовязків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Вказані ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строку та суперечать матеріалам вищезазначеної справи, тому визнані судом неповажними.

З матеріалів цієї справи вбачається, що 15.12.2015 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (а.с. 62-63), до якої в якості додатків долучив копію рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2011 року виданою судом першої інстанції (а.с. 67-68).

Отже, з вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 був обізнаний про існування оскаржуваного рішення ще у грудні 2015 року.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України заявнику необхідно розяснити, що ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2Г вправі у тридцятиденний строк з моменту отримання ухвали звернутися до апеляційного суду Запорізької області із зазначенням інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду першої інстанції.

При вищевикладених обставинах, керуючись ст. ст. 121, 294, 297 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати строк - тридцять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2011 року у цій справі, в межах строку, встановленого судом.

Розяснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Г.С. Подліянова