Сарненський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 572/2714/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Рижого О.А.

при секретарі Мороз Ю. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, просить суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 12499,68 грн. та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи не прибув, згідно письмового клопотання зазначив, що розгляд справи можливий за його відсутноті, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи про що свідчить поштове повідомлення у судове засідання не з'явився, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач посилається на те, що 19.02.2014 року відповідач ОСОБА_2 підписав заяву №б/н , згідно якої отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку з яким ОСОБА_3 ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг щодо кредитування Приватбанком, і яка містить власноручний підпис відповідача, підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з ,,Умовами та правилами надання банківських послуг та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Також відповідач погодився щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

З дослідженої в судовому засіданні анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку було встановлено, що дана заява не містить даних, з якими саме умовами договору погоджується відповідач ОСОБА_2, яку саме послугу мав надати йому банк. Також в матеріалах справи не міститься доказів того, що ОСОБА_2 виявив бажання та отримав від позивача кредитну картку з кредитним лімітом 2000 грн.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що саме по собі складення та підписання ОСОБА_2 анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ "Приватбанк", яка не містить відомостей про істотні умови договору, а саме яку послугу має надати банк, про розмір грошових коштів, які банк зобов'язується передати відповідачу, строки їх повернення, а також розмір відсотків які відповідач зобов'язується сплатити за користування кредитом, не є доказом укладення кредитного договору від 19.02.2014 року.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з вимогами статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування судами норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Доводи позивача, що відповідач став клієнтом банку, саме 19.02.2014 року та отримав кредитну картку з кредитним лімітом 2000 грн. є необгрунтованими, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано.

Оцінюючи всі докази досліджені судом в судовому засіданні в їх сукупності, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 88, 169, 214-215, 225 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні при оголошенні рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Рижий