11 грудня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Грегуль О.В.
при секретарі - Сивенко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
У судовому засіданні позивач зі своїм представником позов підтримали і просили про його задоволення.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надали, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлялися належним чином за місцем своєї реєстрації, що підтверджується наявними в матеріалах справи, зворотними поштовими повідомленнями.
Позивач зі своїм представником не заперечували проти заочного розгляду справи по суті за відсутності відповідачів.
З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідачів.
Вислухавши пояснення позивача та його представника, оглянувши матеріали справи № 754/8633/13-ц і № 2/754/3437/13 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.
Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.11.2013 року, яке не оскаржувалось з відповідачів солідарно на користь позивача стягнуто: 2000 грн. - у відшкодування моральної шкоди та 229 грн. 41 коп. - судового збору.
Як вказують позивач та його представник, відповідачі зазначене рішення суду не виконують.
Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії листа заступника прокурора Деснянського району м. Києва від 09.04.2015 року, в зв'язку з невиконанням відповідачами судового рішення до ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Згідно зі ст. 625 ЦК України, 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили про виконання ними заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.11.2013 року, відповідачі суду не надали і судом таких доказів не здобуто.
Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії листа Деснянського УП ГУ НП України у м. Києві від 12.02.2016 року на підставі заяв позивача з відповідачами проводилась профілактична бесіда з приводу недопущення порушення тиші та спокою сусідів.
Постановами адміністративної комісії КМДА від 07.07.2014 року і від 14.03.2016 року, відповідач: ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24.02.1994 року № 4004-ХІІ, у нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об'єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Будь-яких доказів про дотримання ними по відношенню до позивача зазначеної норми права, відповідачі суду не надали і судом таких доказів не здобуто.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, 1. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вищевикладене дає правові підстави для висновку про заподіяння позивачу моральної шкоди відповідачами.

Що ж стосується розміру морального відшкодування, то з урахуванням ступеня вини відповідачів, обставин заподіяння шкоди, тривалості страждань та негативних наслідків, які настали для позивача в зв'язку із діями відповідачів, суд вважає, що сума: 20000 грн., про стягнення якої просить позивач, є достатніми розмірами для відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди.

Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідачі суду не надали і судом таких доказів не здобуто.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача, підлягає стягненню відшкодування судового збору.

Керуючись ст. ст. 4-11, 209, 213-215, 224-228 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) і ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2): 1638 грн. 61 коп. - втрати від інфляції і 187 грн. 08 коп. - три проценти річних від простроченої суми суду та 20000 грн. - у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2): 551 грн. 20 коп. - судового збору.

Стягнути ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2): 551 грн. 20 коп. - судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: