Провадження № 2/369/964/17
РІШЕННЯ

Іменем України

22.03.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

за участю секретаря Пилипець А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на часту спільного майна, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що смерті ОСОБА_3, вона як дружина, отримала у власність ? частину автомобіля MERSEDES-BENZ VITO 122 Cdi, державний номер НОМЕР_1, також державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 грудня 2016 року, зареєстроване в реєстрі за № 294/2016, на ? частину автомобіля MERSEDES-BENZ VITO 122 Cdi, державний номер НОМЕР_1, ? частину автомобіля MERSEDES-BENZ VITO 122 Cdi, державний номер НОМЕР_1 , належить її сину ОСОБА_2.

Просила суд визнати за нею право власності на ? частину автомобіля MERSEDES-BENZ VITO 122 Cdi, державний номер НОМЕР_1, припинити ОСОБА_2 право власності на ? вказаного автомобіля та призначити йому компенсацію 59588,00 грн.

При розгляді справи позивачка та її представник уточнили позовні вимоги. Вимоги обґрунтовувала тим, що вартість автомобіля за висновком незалежної оцінки становить 214 100,00 грн., а тому сума компенсації складає 53600,00 грн.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали. Суду пояснили, що в даний час автомобіль перебуває у володінні позивачки. Оскільки ? частина складає меншу частку від її ? частини, вона сама користується автомобілем, тому бажає компенсувати відповідачу його частку. Відповідач має змогу використати дані кошти на власний розсуд. З метою забезпечення виконання рішення суду, надали суду квитанцію про перерахування на депозитний рахунок суду 53600, 00 грн. Просили суд задоволити позов в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач проти позову не заперечував, погодився припинити своє право власності на спірний автомобіль та погодився отримати компенсацію в розмірі 53600,00 грн.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом при розгляді справи встановлено, 07 березня 2016 року помер, ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації смерті 09 березня 2016 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за № 108, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району, Київської області, серії 1-ОК № 361788.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на ? частину автомобіля MERSEDES-BENZ VITO 122 Cdi, номер кузова НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, який належав померлому на праві спільної сумісної власності.

Після смерті ОСОБА_3, його дружина , ОСОБА_4, отримала у власність ? частину автомобіля MERSEDES-BENZ VITO 122 Cdi, номер кузова НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, на що державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області видано свідоцтво про право власності від 06 грудня 2016 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-2869.

Судом встановлено, що державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області, ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 грудня 2016 року, зареєстроване в реєстрі за № 294/2016, на ? частину автомобіля MERSEDES-BENZ VITO 122 Cdi, номер кузова НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1.

Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, вих. № 2332/02-31 від 06 грудня 2016 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину автомобіля MERSEDES-BENZ VITO 122 Cdi, номер кузова НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1 , у звязку з тим, що спадкоємцем першої черги є ОСОБА_2 та йому належить ? частина вказаного авто.

Згідно звіту про проведення незалежної оцінки ринкової вартості автомобіля від 14 березня 2017 року ринкова вартість автомобіля MERSEDES-BENZ VITO 122 Cdi, номер кузова НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1. складає 214 100,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.355 та ч.1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно положень ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч.1-2 статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Положеннями ст. 364 ЦК України передбачено, що обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про призначення компенсації, і не передбачається обов'язок згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться право співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ. Такої правової позиції притримується Верховний Суду України (постанова від 19 лютого 2014 року справа №6-4ц14), Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (рішення від 2 жовтня 2013 року).

З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 склались неприязні стосунки, автомобіль перебуває у позивачки, яки ним користується.

Суд враховує той факт що позивач позов визнав, не заперечує проти припинення його права власності на спірний автомобіль.

При вирішенні спору суд враховує, що правовий режим спільної часткової власності має забезпечувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Також враховує загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників.

Аналогічні правові висновки зробив Верховний Суд України при розгляді справ № 6-4цс14 від 19 лютого 2014 року та 6-2915цс15 від 13 січня 2016 року, предметом яких був спір про стягнення компенсації (ст.364 ЦК) за частку у спільному майні. При розгляді цих справ Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого з урахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

У силу приписів статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З огляду на те, що позивачка перерахувала на депозитний рахунок суду компенсацію ? частки автомобіля, що складає 53600,00 грн., що стверджується квитанцією №0806-3445-5942-7940 від 17.03.2017 року «ПриватБанк», а відповідач позовні вимоги визнав, суд прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову і стягнення грошової компенсації за частку у спільному майні та припинення права власності на сумісне майно.

Керуючись ст.ст. ст. 365, ст. 1046 1049 ЦК України ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на часту спільного майна, - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, (іден. номер НОМЕР_3) право власності на ? частину автомобіля MERSEDES-BENZ VITO 122 Cdi, номер кузова НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1.

Припинити ОСОБА_2 право власності на ? частину автомобіля MERSEDES-BENZ VITO 122 Cdi, номер кузова НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: 08150 АДРЕСА_1, компенсацію в розмірі 53600,00 грн. (пятдесят три тисячі шістсот грн.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич