16.11.2017 Єдиний унікальний номер 205/3980/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я 205/3980/17
16 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Скрипник К.О.,
при секретарі - Молчанові Є.Д.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач 23 червня 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Позивачем у спадщину було отримано домоволодіння № 23, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Товариська. В серпні 2015 року відповідач зібрав свої речі та виїхав зі спірного домоволодіння, особистих речей в будинку не має. Однак, з реєстраційного обліку так і не знявся, комунальні платежі не сплачує, та його реєстрація порушує право позивача як власника.Позивач просила визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим будинком № 23, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Товариська; стягнути судовий збір.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини викладені у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, ніяких письмових заяв від нього не надходило.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що будинок № 23, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Товариська належить на праві власності ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину, видане 10.12.2010 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 3-2232 (а.с.13).
Встановлено, що в будинку № 23, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Товариськазареєстровано місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 1984 року (а.с.9,24).
Однак, судом встановлено, що відповідач у вказаному будинкуне проживає, в ньому відсутні його особисті речі, що також підтвердили допитані в якості свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, що також підтверджується актами обстеження домоволодіння за підписом голови квартального комітету № 42 (а.с.6-8).
Як зазначає позивач, в серпні 2015 року відповідач зібрав свої речі та виїхав зі спірного домоволодіння. Однак, з реєстраційного обліку так і не знявся, комунальні платежі не сплачує, та його реєстрація порушує право позивача як власника.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Отже, оскільки відповідач вже на протязі тривалого часу не проживає у спірному будинку то суд вважає, що є всі підстави визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим будинком № 23, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Товариська.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн.
На підставі викладеного, і керуючись ст.ст. 321, 391, ч.2 ст.405ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 212-215,224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим будинком № 23, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Товариська.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 гривень.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя К.О. Скрипник