Справа № 461/2116/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" березня 2017 р. суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» ОСОБА_2 про зобовязання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

22.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова з цивільним позовом до державного реєстратора ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» ОСОБА_2, в якому просив зобовязати державного реєстратора зареєструвати за ним право приватної власності на приміщення готелю загальною площею 1000,1 кв. м. за адресою: м. Львів, просп. Свободи, 5.

Судом враховується, що зобовязання державного реєстратора до вчинення дій відноситься до публічно-правових відносин та належить до юрисдикції адміністративних судів відповідно до ст. 17 КАС України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що в ній оспорюється рішення субєкта, якому делеговані владні повноваження державного реєстратора.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону № 1952-ІV дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Під такими діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними субєктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд вважає, що спір виник саме з приводу вчинення державним реєстратором дій як спеціальним субєктом, оцінка законності якого не належить до компетенції суду, що вирішує спори за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п. 1 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З огляду на викладене, вважаю, що позов ОСОБА_1 до державного реєстратора ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

У звязку з наведеним, суд вважає, що у відкритті провадження ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 122 ч. 2 п. 1 ЦПК України, суддя , -

У Х В А Л И В :

у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» ОСОБА_2 про зобовязання до вчинення дій - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Р.Волоско.