Справа № 750/8357/17
Провадження № 2/750/2201/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.,

за участю секретаря Юрченко І. В.,

з участю позивача, представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Гаценка О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Чернігівської міської ради про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини,

в с т а н о в и в :

31.08.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю в період з 03.11.2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року із ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. В обґрунтування позову зазначив, що з 03.11.2011 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 року позивач проживав з ОСОБА_4 однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, піклувались одне про одного, спільно утримували квартиру, замінено вхідні двері, здійснювали поточні ремонти. Встановлення цього факту необхідно для реалізації ним права на спадкування майна ОСОБА_4 в четверту чергу за законом.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі через недоведеність.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 11 листопада 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 5).

Поховання ОСОБА_4 здійснено ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про поховання (а.с. 6). Витрати за ритуальні послуги та атрибути, а також за поминальний обід поніс ОСОБА_3, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 10-13)

Позивач був представником ОСОБА_4 на підставі довіреності від 18.08.2011 року та довіреності від 03.11.2011 року (а.с. 7, 8). Однак довіреності свідчать лише про те, що ОСОБА_4 надала право позивачу, вчиняти від її імені юридично значимі дії та представляти її інтереси в суді та в державних органах, підприємтсвах, установах, організаціях, однак не підтверджують факт проживання однією сім'єю та ведення спільного господарства.

Згідно із копією довідки від 26.04.2017року Деснеянської районної у м. Чернігові ради, ОСОБА_3 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2011 року, підстава видачі довідки - акт від 26.04.2017 року (а.с. 9). У вказаній довідці не вказано число та місяць, з якого проживає ОСОБА_3 у вказаному приміщенні, а отже на підставі цієї довідки неможливо встановити, що позивач проживав зі спадкодавцем не менше 5 років, а також довідці не зазначено: чи вів він спільне господарство з померлою ОСОБА_4

Згідно із відповіддю Першої Чернігівської державної нотаріальної контори (а.с. 14) та копії спадкової справи із завою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_3 (а.с. 49-54), йому роз'яснено про необхідність подання заяви належним чином оформленої, або особисто прибути до нотаріуса (а.с. 14).

Вітання, адресовані спільно ОСОБА_5 та ОСОБА_3 із новим 2015 роком та із 1 Травня доводять лише факт проживання позивача із ОСОБА_4 в 2015 року (а.с. 15-16).

Чеки щодо купівлі продуктів харчування та ліків надані позивачем за період 2015 - 2016 роки один чек за 2012 рік та один чек за 2014 рік (а.с. 18-19) .

Квитанції про сплату комунальних послуг позивачем надані ним за 2015, 2016 та 2017 роки (а.с. 20, 88-89).

Надіслання апеляційним судом Чернігівської області 15.05.2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повідомлення за місцем реєстрації позивача, лише доводить факт надання послуг правового характеру на підставі довіреностей (а.с. 7-8), а не факт спільного проживання однією сім'єю позивача та ОСОБА_4

Позивачем було замовлено вхідні двері та їх доставку до квартири 11 по вул. Одинцова в будинку 38 та сплачено предоплату 02.10.2013 року (а.с 24). Також ОСОБА_3 підписував 29.08.2017 року акт про опломбування водо лічильників (а.с. 25)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, що належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2011 року (а.с. 55 ).

Суд не бере до уваги висновок дільничого офіцера поліції ВП ЧВП ГУ НП в Чернігівській області від 22.08.2017року, оскільки до напрямків діяльності дільничного офіцера поліції відповідно до п. 2 Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.07.2017, не входить вирішення питань щодо встановлення фактичного місця проживання осіб, останній в своєму висновку зазначає про те, що ОСОБА_3 звернувся до ЧВП ГУ НП в Чернігівській області із повідомленням, в якому просить підтвердити факт спільного проживання (а.с.58).

Згідно із виписним епікризом № 684 та довідкою Міської лікарні № 2 від 18.02.2014, ОСОБА_4 перебувала на лікуванні з 16.01.2014 по 18.02.2014 року ( а.с. 59, 62), під час перебування на лікуванні, мав місце факт придбання медичних препаратів, продуктів харчування та засобів гігієни від ОСОБА_3 (а.с. 60) .

Згідно із листом ЛПЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради від 07.09.2017 року, за адресою АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 року згідно карти виклику швидкої допомоги, виклик здійснювався онуком (а.с. 61). Доказів того, що виклик здійснювався саме позивачем суду не надано.

На фотокартці зображені ОСОБА_4, ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_6 (а.с. 63).

На адресу суду Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради надані особисті заяви ОСОБА_4 та її декларації, де проживаючими в АДРЕСА_1, вона не зазначала будь-яких осіб, а також не вказувала їх доходи (а.с. 82-83).

На обліку в Територіальному центрі соціального обслуговування Деснянської районної у м. Чернігові ради, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебувала та не отримувала соціальних послуг (а.с. 85).

В акті від 20.11.2017 року, затвердженим керуючим ОЖБК ОСОБА_7, зазначено, що ОСОБА_3 мешкає без реєстрації за адресою: вул.. Захисників України, 11/38 з 03.11.2011 року, цей акт складений на підставі підтвердження сусідів - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про допит в судовому засіданні яких позивач не заявляв клопотання, крім того, в даному акті не зазначено, що він саме з цього часу вів спільне господарство з померлою ОСОБА_4 Довідка від 20.11.2017 року видана на підставі акту від 20.11.2017 року.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що за життя Ірини Володимирівни, так свідок називала ОСОБА_4, відвідувала її з місцем проживання, повідомила суду, що позивач та померла в'їхали в квартиру одночасно, позивач турбувався про неї, всі життєві турботи були на ньому, робили ремонт, двері вхідні змінили, свідок підписувала листівки для них, вони проживали не менше чотирьох років, після отриманої травми вона не могла ходити, він за нею доглядав. Отже на підставі показань цього свідка неможливо встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 з ОСОБА_4 протягом не менше п'яти років, оскільки свідок підтвердила лише те, щопозивач та її сусідка ОСОБА_4 проживали разом протягом чотирьох років.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що спочатку в квартиру в'їхала ОСОБА_4 одна, а потім з'явився позивач, спочатку ходив до неї із сумками, згодом - приблизно через 2 місяці перейшов до неї жити, точно з якого часу проживали, сказати не може. Взимку вона просила для нього купити подарунок на свято. Він за нею доглядав, вона лежачою хворою була більше двох років. Сусідка радила ОСОБА_4, щоб вона квартиру відписала позивачу. Позивач ставив вхідні двері в квартиру, на свята збирались у ОСОБА_4, позивач на стіл накривав, ОСОБА_4, поки могла, готувала їжу для позивача. Позивач возив її у лікарню, доглядав за нею. У них були порядні сімейні відносини. Він здійснив її поховання, привів в порядок могилу. Цей свідок також точну дату вселення позивача до ОСОБА_4, а також з якого часу вони стали проживати , як сім'я не зазначила.

Отже суд приходить до висновку, що дані, зазначені в акті від 20.11.2017 року, затвердженому керуючим ОЖБК ОСОБА_7, не узгоджуються із показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні, та поперерджених про кримінальну відповідальність, а у зв'язку із тим, що клопотання про допит свідків позивач не заявляв, суд приймає до уваги показання свідків, допитаних у судовому засіданні, а акт від 20.11.2017 року не бере до уваги в частині того з якого часу позивач почав мешкати за адресою: м. Чернігів, вул. Захисників України, 11/38.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

За ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Частина перша ст. 256 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю із спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

У відповідності до ч. 4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що протягом п'ятирічного строку до відкриття спадщини, а саме: те, що в 2011 та 2012 роках він проживав із ОСОБА_4 спільно, що вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, а не були пов'язані лише із здійснення ним представництва її інтересів на підставі довіреностей, що є підставою для відмови в позові.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя