Справа № 713/1834/17
Провадження №2/713/759/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., за участю представника позивачки ОСОБА_1, за участю представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру стягнення аліментів, визначених за рішенням суду,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів до відповідача ОСОБА_4

Посилається на те, що 23 липня 2010 року зареєструвала щлюб з ОСОБА_4, який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.11.2015 року - розірвано. Від шлюбу є неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. 15.07.2014 року Вижницьким районним судом Чернівецької області прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яке знаходиться на виконанні у виконавчій службі.

Згідно довідки-перерахунку заборгованості за аліментами ОСОБА_4 повинен сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 553,10 грн. щомісяця, заборгованість по сплаті аліментів становить 5469,80 грн. Однак вказаний розмір аліментів є не достатнім для утримання дитини, оскільки змінились обставини, за якими призначались аліменти. Дитина підросла та витрати на утримання збільшились, на момент визначення розміру аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становив 1286,00 грн., тобто 30% прожиткового мінімуму становили 385,80 грн., на даний час згідно ст.7 ЗУ «Про державний бюджет на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 1777,00 грн. На даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину, не може бути меншим, ніж 5% прожиткового мінімуму для їхньої дитини становить 888,50 грн., а тому ОСОБА_4 повинен сплачувати щонайменше 888,50 грн. аліментів щомісяця на дитину. Аліменти в сумі 533,10 грн., які стягуються на даний час не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому має бути збільшеним. При тому в Україні на даний час значно подорожчав рівень життя, що також ускладнює утримання дитини.

Зазначила, що на даний час ОСОБА_4 працює у Російській Федерації, має постійний дохід, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини.

Уточнивши позовні вимоги, просить змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача ОСОБА_4 на її користь, а саме, стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 (П'ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному об'ємі, посилався на обставини викладені в позові, просив задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, надав заперечення, де зазначив, що вимоги ОСОБА_3 щодо зміни розміру аліментів є безпідставними, такими, що задоволенню не підлягають, оскільки при ухваленні судом рішення про стягнення аліментів у нього було зовсім інше матеріальне становище, яке на даний час погіршилось в гіршу сторону. Якщо в той час він їздив на заробітки і мав змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, то останнім часом залишився без роботи, у нього повністю згорів житловий будинок, в якому він проживав. На даний час він не має можливості виплачувати аліменти навіть по раніше встановленому судовим рішенням в розмірі 553,10 грн. Заборгованості по аліментах на яку вказує ОСОБА_3 у нього немає, оскільки гроші на утримання дитини він пересилав поштовими переказами. Постійно надавав добровільно допомогу на дитину, купляв дитині взуття, одяг та інші необхідні речі, придбав велосипед, забезпечує продуктами харчування, оплатив курс лікування в Чернівецькій лікарні тощо. Вважає, що ОСОБА_3 потрібно збільшення грошової допомоги для власних потреб, так як дитина всім забезпечена, оскільки він приймає активну участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримав подане ОСОБА_4 заперечення, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_1, відповідача та його представника ОСОБА_2, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.11.2015 року - розірвано, що підтверджується копією рішення.

Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 виданого 07.11.2011 року виконкомом Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 15.07.2014 року з ОСОБА_4 вирішено стягувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

З довідки Банилівської сільської ради №936 від 18.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 на даний час проживає у своїх батьків по АДРЕСА_1 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 власного майна (рухомого і нерухомого - житлового будинку, земельної ділянки) не має, здійснює догляд за сином ОСОБА_5, який відвідує Банилівський ДНЗ, який оплачує ОСОБА_3, батьківська плата становить 10,00 грн. в день (за харчування). Матеріальний стан ОСОБА_4 задовільний, згідно погосподарської книги за ним числиться господарство по АДРЕСА_2

З довідки про отримання аліментів Вижницького районного відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області №143-74/1528 від 26.10.2017 року вбачається, що на виконанні перебуває виконавчий лист 713/1202/14-ц від 20.08.2014 року щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_7 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 29.05.2017 року боржнику направлялось попередження про несплату аліментів, боржник з'явився до відділу, обіцяв, що сплатить. Згідно відповіді Банилівської сільської ради на запит державного виконавця боржник проживає в АДРЕСА_2. 20.10.2017 року виконавцем зроблено довіку перерахунок, згідно якої борг складає 5469,80 грн.

З довідку перерахунку Вижницького районного відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області від 09.11.2017 року вбачається, що державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості ОСОБА_4 по аліментах, яка станом на 01.07.2017 року становить 20459,00 грн.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 ніде не працював і не працює по даний час, трудової книжки немає, ІТД займається, не навчається, що підтверджується довідко Банилівської сільської ради №2879 від 16.11.2017 року.

З довідки Укрпошти №264 від 16.11.2017 року вбачається ОСОБА_4 відправляв аліменти поштовими переказами, а саме: 26.07.2016 року за серпень та вересень 2016 року 620,00 грн; в сумі 930,00 грн. 16.11.2016 року за грудень 2016 року, січень, лютий 2017 року; 310,00 грн. 03.03.2017 року за березень 2017 року; в сумі по 620.0 грн. 06.04.2017 року та 30.05.2017 року за березень, квітень, травень 2017 року; в сумі по 550,00 грн. 23.08.2017 року, 15.09.2017 року, 24.10.2017 року за жовтень 2017 року.

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_4 від 04.08.2017 року вбачається, що недобудований житловий будинок по АДРЕСА_2, не придатний для проживання, і не зданий в експлуатацію. ОСОБА_4 власник будинку, ОСОБА_3 - колишня дружина та син ОСОБА_5 в даному житлвоому будинку зареєстровані, але не проживають з 2010 року ( з періоду пожежі бувшого старого будинку) по даний час.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2). стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно ч.3 статті 181 СК України, - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року (справа №143 цс13) Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а тому розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2017 році», у 2017 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 липня 2014 року із у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на розмір аліментів 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитино повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Посилання відповідача на те, що він не працює, а тому неспроможний сплачувати аліменти у встановленому законом мінімальному розмірі, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідач є працездатною особою і повинен забезпечувати свою дитину в мінімальному розмірі, визначеному законом.

Згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_3 звільнена від сплати судового збору як позивач - у справі про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином з відповідача ОСОБА_4 необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 гривень в дохід держави.

На підставі ст.ст. 182, 183, 192 СК України, п.3 п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, Суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, (ІПН-НОМЕР_2), зареєстрованого в АДРЕСА_2, жителя АДРЕСА_3, за рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 липня 2014 року.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, (ІПН-НОМЕР_2), зареєстрованого в АДРЕСА_2, жителя АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, (ІПН-НОМЕР_3), зареєстрованої АДРЕСА_2, жительки с.Банилів, вул.Гавалешко, Вижницького району Чернівецької області, аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 (П'ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, (ІПН-НОМЕР_2), зареєстрованого в АДРЕСА_2, жителя АДРЕСА_3, судовий збір в сумі 640,00 (Шістсот сорок) гривень в дохід держави.

Відкликати виконавчий лист, виданий на виконання рішення Вижницького районного суду чернівецької області по справі №713/1202/14-ц у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, після набрання даним рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич