Єдиний унікальний номер 2-6812/2010 Номер провадження 22-ц/775/604/2017
Головуючий у 1 інстанції Кузнецов Р.В. Доповідач Санікова О.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Жданової В.С., Курило В.П.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на ухвалу Словянського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2017 року у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль», ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернулося до суду з указаною заявою, яку обґрунтувало тим, що 21 жовтня 2010 року рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області, що набрало законної сили, задоволені позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» заборгованість у розмірі 23453 грн. 18 коп. та судові витрати.

16 березня 2011 року Словянським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-6812-2010 від 21.10.2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 23453 грн. 18 коп., судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль».

17.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги №114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/11-160/50-100 від 07.07.2005 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ПАТ «Вектор Банк».

17.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір відступлення права вимоги №265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №014/11-160/50 від 07.07.2005 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

З огляду на те, що до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» перейшло право вимоги за кредитним договором №014/11-160/50-100 від 07.07.2005 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 на підставі договору про відступлення права вимоги №265/ФК-16 від 17 червня 2016 року, ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» є правонаступником ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» у справі №2-6812-2010, просило суд замінити стягувача ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» його правонаступником ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у звязку з переходом до товариства прав кредитора.

Ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2017 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» відмовлено.

У апеляційній скарзі ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення заяви.

В обгрунтування апеляційної скарги ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» посилається на те, що, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд фактично усунувся від розгляду заяви, в якій ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» детально виклало обставини справи, які суд зобовязаний був перевірити згідно з приписами закону; апелянт з посиланням на правові висновки Верховного Суду України вважає, що не відкриття виконавчого провадження не є підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони стягувача.

У судове засідання апеляційного суду сторони не зявились; про час і місце розгляду справи повідомлені повістками та телефонограмами.

Від представника ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відмовляючи ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд виходив з недоведеності права ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на заміну стягувача у виконавчому провадженні, оскільки заявником не надано суду відомостей на підтвердження доводів про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» заборгованості за кредитним договором.

Проте з такими висновками погодитись неможливо, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2010 року задоволено позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» заборгованість по кредиту в розмірі 23453 грн. 18 коп. та судові витрати в розмірі 354,53 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

17.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги №114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/11-160/50-100 від 07.07.2005 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ПАТ «Вектор Банк».

17.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір відступлення права вимоги №265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №014/11-160/50-100 від 07.97.2005 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Звертаючись до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» його правонаступником ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», останнє обґрунтовувало вимоги необхідністю забезпечити належне виконання судового рішення про стягнення з боржника спірної кредитної заборгованості.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту субєктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України». Обовязковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обовязковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Отже, виходячи із зазначених норм матеріального та процесуального права, а також враховуючи, що в матеріалах справи наявні відомості про отримання у січні 2011 року, представником ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» виконавчого листа по справі за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, висновок суду першої інстанції про те, що виконавче провадження не відкрито як підстава для відмови у задоволенні заяви ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», є неправильними, оскільки після набрання рішенням суду законної сили змінився стягувач і, не замінивши такого стягувача, немає особи, яка в силу закону може просити про відкриття виконавчого провадження.

Оскільки судом першої інстанцій, у порушення вимог ст.ст. 212, 303, 315, 378 ЦПК України, не враховані вказані вимоги норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановлення нової ухвали про задоволення заяви ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», оскільки, на думку апеляційного суду, заявником надані всі належні та допустимі докази на підтвердження заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Керуючись ст. ст. 307,312, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд ,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» задовольнити.

Ухвалу Словянського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2017 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль», ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у справі №2-6812/2010 за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 23 453 грн. 18 коп., судових витрат в розмірі 354,53 грн. на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді