Справа № 333/5578/17
Провадження№2/333/2537/17
05 грудня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючої судді Круглікової А.В.,
при секретарі Михалок О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
22.09.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про збільнення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 486 грн. Відповідач не виконує обовязки по вихованню та утриманню доньки. ОСОБА_2 має можливість сплачувати кошти на утримання спільної дитини, проте не бажає цього робити. У звязку із навчанням дитини, інфляцією та значним подорожчанням продуктів харчування, одягу, ліків, іграшок, непродовольчих товарів та послуг і всього того, що сприяє гармонійному та всебічному розвитку дитини, витрати на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 збільшились і аліментів у розмірі 486 грн., які позивач отримує від відповідача, не вистачає. З цих ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі повторної неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 21.11.2017 року та на 05.12.2017 року не зявився, на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично мешкає, було направлено судові повістки. Однак, на адресу суду повернувся конверти з причини «за закінченням встановленого строку зберігання», з невідомих суду причин, відповідач не зявився за його отриманням. У звязку з вищезазначеним, на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-СГ №083957, актовий запис №102 (а.с.2).
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2012 року у справі №812/1819/12 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, шлюб між сторонами розірвано. Рішення набуло законної сили 24.04.2012 року (а.с.4).

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до свідоцтва про народження від 13.01.2009 року серії І-ЖС №110031, актовий запис №23, батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони у справі (а.с. 3).

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2013 року у справі №333/6541/13-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 486 грн. (а.с.5-6). Частино 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до п. 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-Х1І від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 18 Конвенції визначено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ході судового розгляду встановлено факт необхідності збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача, оскільки отримання аліментів від ОСОБА_2 у розмірі 486 грн. не відповідає вимогам частини другої статті 182 СК України. При визначені розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд виходить з наступного. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що за своїм матеріальним становищем або за станом здоров'я останній не здатен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі, встановленому законодавством. Крім того, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня складає 1860 гривень. За змістом ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" (зі змінами) встановлено, що до переліку грошових доходів громадян, одержаних ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, які підлягають індексації, відноситься і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі (ст. 2). Також, у ст. 9 цього Закону визначається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Таким чином, враховуючи, що змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку і дитина потребує більше коштів для її утримання, на підставі вимог ст. 141 СК України, якими встановлено принцип рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, майновий стан сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та збільшення розміру аліментів, призначених рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя, до суми в розмірі 1000 грн. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", визначені в порядку ст.192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640,00 грн. покладається судом на відповідача. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована адреса проживання: Львівська обл.., АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована адреса проживання: Львівська обл.., АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Стягнення аліментів у зміненому розмірі розпочати з дня набрання цим рішенням чинності.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова