АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарях - Куркіній І.В., Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року позивачка звернулася із позовом, на обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2, і після його смерті залишилось спадкове майно - Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_1.

Вказана частина будинку належала спадкодавцю на підставі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2010 року.

03 червня 2016 року постановою Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на частину вищевказаного будинку за спадкодавцем.

Враховуючи викладене, позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1. (а.с.2-4)

Представник відповідача зазначив про відсутність заперечень проти позову з підстав відсутності у відповідача матеріально-правового інтересу щодо предмету спору, просив розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення згідно чинного законодавства. (а.с.22-23, 32)

Представник третьої особи просив розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення згідно чинного законодавства. (а.с.26-28)

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом відмовлено. (а.с.98-100)

В апеляційній скарзі позивачка посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила скасувати рішення суду і ухвалити рішення про задоволення позову. На обґрунтування скарги зазначила, що суд не врахував вимог законодавства та обставин справи якими обґрунтовані заявлені вимоги та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову. (а.с.105-108)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Інші особи до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази, позивачка ОСОБА_1 була сповіщена шляхом вручення повістки її представнику ОСОБА_3 (а.с.129-133)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності державної реєстрації права власності на частину будинку за спадкодавцем.

Такий висновок є помилковим, колегія суддів з ним не погодилась враховуючи наступне.

Згідно до вимог частини 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За положеннями частини 1 ст. 1269 цього Кодексу, в редакції Закону чинного на час відкриття спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідні роз'яснення містяться і в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2010 року визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_4 право власності по Ѕ частині житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. (а.с.9)

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с.5-8, 10)

03 червня 2016 року постановою Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на частину вищевказаного будинку за спадкодавцем. (а.с.11-16, 81)

За матеріалами спадкової справи дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_5 заявила про відмову від права на спадщину на користь доньки ОСОБА_1 (а.с.64, 73)

За повідомленням Київського МБТІ та реєстрації об'єктів нерухомості від 04 травня 2016 року спірний житловий будинок зареєстрований за іншими фізичними особами. Крім того, за повідомленням органу реєстрації, наданою до суду копією технічного паспорту, за даними інвентаризації від 19 березня 2004 року об'єкт (будинок) не зданий в експлуатацію. (а.с. 13-16, 80)

Житловий будинок, який не введений в експлуатацію, вважається таким, що не завершений будівництвом та не може бути визнаний об'єктом спадкування. До здачі в експлуатацію спадкодавець вважається власником матеріалів, використаних в процесі будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

На виконання положень частини 4 ст. 10 ЦПК України колегія суддів роз'яснила представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_3 право надати до суду апеляційної інстанції докази, які підтверджують прийняття спірного житлового будинку в експлуатацію та власника земельної ділянки на якій розташований спірний будинок, у зв'язку з цим 02 листопада 2017 року ухвалою суду по справі було оголошено перерву. (а.с.123)

Проте таких доказів на час розгляду справи судом не надано і судом таких не встановлено.

Крім того, до суду не надано доказів відсутності інших спадкоємців та їх відмови від прав на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2

Право на Ѕ частину вищевказаного будинку, яка є предметом спору, Київській міській раді не належить і остання не заперечувала позовних вимог зважаючи на відсутність матеріально-правового інтересу щодо предмету спору про що представник відповідача зазначив у поясненнях до районного суду.(а.с. 22-23, 32)

При цьому, судом першої інстанції не вирішено питання про залучення до участі у справі осіб, яким, за повідомленням Київського МБТІ та РОН, належить спірний будинок на праві власності, зокрема, позивачка зазначала, що інша частина будинку належить брату померлого - ОСОБА_4

З огляду на положення ч. 1 ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного розгляду не вправі вирішувати питання про притягнення до участі у справі як відповідачів осіб, щодо яких районний суд не вирішував питання про їх притягнення.

При цьому, таке рішення не перешкоджає позивачці звернутись із зазначеними вимогами до суду та заявити про притягнення до участі у справі належних відповідачів.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст.ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року - скасувати, ухвалити нове.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова

Справа № 22-ц/796/10921/2017

Унікальний номер 759/9590/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Величко Т.О.

Доповідач Левенець Б.Б.