Справа № 577/3918/17
Провадження № 2/577/1491/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

при секретарі Мирошниченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Конотопі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, уточнивши під час судового засідання вимоги, просить стягнути з ОСОБА_3, аліменти у розмірі 2500 грн. щомісяця на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання у Вищому державному закладі України «Українська медична стоматологічна академія» денної форми навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Проте, добровільно відповідач допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки є здоровою працездатною особою, яка працює неофіційно і отримує певний дохід.

Відповідач ОСОБА_2 заперечує задоволенню вимог, при цьому посилається на нестабільний заробіток від неофіційної роботи, перебування у нього на утриманні малолітньої дитини від повторного шлюбу, необхідності сплати за оренду житла, в якому мешкає з родиною.

Третя особа ОСОБА_3 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши представлені докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно з правозастосовними орієнтирами постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За приписом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що батьками повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.7,10-12). У відповідача ОСОБА_2 мається можливість надавати таку допомогу, тому як він молода, здорова і працездатна особа, на обліку як безробітний не перебуває, отримує мінливий заробіток підробляючи неофіційно, що підтвердив під час судового розгляду.

Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги перебування у відповідача на утриманні малолітньої дитини від повторного шлюбу, необхідності оренди житла для проживання його родини за користування якого, згідно договору оренди, повинен сплачувати по 4000 грн. на місяць (а.с.33,34,43), а також нестобільний дохід від мінливих заробітків. Крім того, обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладений на обох батьків.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що позивачем не доведена спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн. на місяць, а тому суд приходить до переконання про необхідність призначення аліментів в сумі 1000 грн. на місяць.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись: ст.ст. 182, 198-200 СК України, ст.ст.10, 57-60, 88, 212-214 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 21.09.2017 року до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року.

На підставі статті 367 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 256 грн. 00 коп. (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄРДПОУ 37993783, банк отримувач Головне управління Державної Казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Кравченко В. О.