Справа № 212/1801/17-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., без участі сторін, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ про обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2017 року до суду надійшло подання старшого державного виконавця Мартиненко О.В. щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу громадянина України ОСОБА_1 Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у державного виконавця знаходиться виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області № 904/8823/13 від 08.01.2014 року про стягнення з ТОВ «СЕРВІСМОНТАЖІНВЕСТ» на користь ТОВ «ОСОБА_2 СЕРВІС» боргу у розмірі 12888,86 грн. Боржником у справі є ТОВ «СЕРВІСМОНТАЖІНВЕСТ» керівником якого є ОСОБА_1 Боржник на виклики державного виконавця не реагує, борг не сплачує, чим злісно ухиляється від виконання судового рішення. Під час виконання рішення суду встановлено, що майно належне боржнику на праві власності відсутнє, за адресою вказаною у виконавчому документі, підприємство боржника не знаходиться, на розрахункових рахунках підприємства кошти відсутні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі.

При вивченні подання та доданих до нього матеріалів, встановлено, що воно не підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ч. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, і якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Пунктом 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» встановлено, що на державну прикордонну службу покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Виходячи з Узагальнення Верховного Суду «Судова практика щодо вирішення питань про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутись і бути обєктивно наявним та вбачатись з матеріалів виконавчого провадження.

Суд дійшов висновку що старшим державним виконавцем Мартиненко О.В. не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого провадження, строків його добровільного виконання. Крім цього, державним виконавцем не підтвердженні посилання, щодо неодноразового виклику боржника до виконавчої служби та відсутні посилання на те, що боржник має можливість ухилитися від сплати боргу, виїхавши за межі України в 2017 році та докази його конкретних намірів на виїзд з України, тому суд приходить до висновку про безпідставність подання.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України №606- XI державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього рішенням, звернутись до суду з поданням.

Суд вважає, що заявником належними та допустимими доказами не підтверджено факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання своїх обов'язків згідно виконавчого документу, не надано доказів того, що боржник належним чином був повідомлений про необхідність з'явитись до виконавчої служби, з приводу виконання зазначеного виконавчого документу.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні подання.

На підставі вище викладеного та керуючись п.5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року зі змінами та доповненнями, ст. 377-1 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ про обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: О. Н. Борис