Провадження №2/193/196/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

29 березня 2017 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді: Кащука Д.А.

при секретарі: Палій Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради про визначення права власності на житловий будинок в порядку порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2017 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради про визначення права власності на житловий будинок в порядку порядку спадкування, посилаючись на те, що 15 червня 1994 року помер її батько ОСОБА_3, Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку загальною площею 41.8 м. кв., розташованого за адресою: село Нововітебське, вул. Центральна, 25 Софіївського району Дніпропетровської області.

Житловий будинок, розташований за адресою: село Нововітебське, вул. Центральна, 25 Софіївського району Дніпропетровської області належав на праві власності ОСОБА_3 та був зареєстрований на його імя.

Позивач вказує, що за життя ОСОБА_3 вона проживала разом з ним без реєстрації місця проживання та продовжує проживати у зазначеному будинку по теперішній час, тобто вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька, так як фактично вступила в управління спадковим майном у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року (в редакції чинної на час смерті ОСОБА_3 та відкриття спадщини).

Згідно до ст. 1261 ЦК України (ч.1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року), позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_3.

13 січня 2017 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, але постановою від 13.01.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 13.06.1994 року ОСОБА_3 їй було відмовлено, у звязку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно - оригінал свідоцтва на право власності на житловий будинок.

Вказує, що після смерті батька оригінала свідоцтва на право власності на житловий будинок від 20 червня 1990 року № 17 позивач знайти не змогла.

У районній газеті «Вісті Софіївщини» № 99 (1880) за 15 грудня 2012 року було надруковано повідомлення про втрату документів на право власності на житловий будинок, які були видані на імя ОСОБА_3 (а.с.13).

Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату розгляду справи була належним чином повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи був належним чином повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є батьком позивача, про що свідчить її свідоцтво про народження, видане від 20 жовтня 1963 року Серія VІ-УР № 106616 (а.с.4) та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ,виданого від 04.01.2017 року№ 9 (а.с. 5). 15 червня 1994 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І - КИ № 278316, яке видано 15.06.1994 року виконкомом Новоюлівської сільської ради народних депутатів Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із:

- житлового будинку загальною площею 41.8 м. кв. розташованого за адресою: с. Нововітебське, вул. Центральна, 25 Софіївського району Дніпропетровської області.

Те, що позивач позивач проживала разом з батьком на момент його смерті підтверджується довідкою від 27.02.2017 року №53, виданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 21).

Відповідно до довідки архіву ОКП "Софіївського БТІ" житловий будинок зареєстрований за гр. ОСОБА_3, р№1-17-17 на підставі свідоцтва про право власності № 17 від 20.06.1990 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Софіївської районної ради, № 37 від 06.02.1990 року (а.с. 18).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року спадкоємець, який протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що її прийняв.

При цьому, згідно зі ст. 525 ЦК України 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК України (1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Спадкоємцем на той час стала позивач , яка у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року протягом шести місяців після відкриття спадщини фактично вступила в управління і володіння згаданим будинком, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Софіївського району № 52 від 27.02.2017 року, відповідно до якої вбачається, що позивач на момент смерті батька проживала з ним, без реєстрації (а.с. 20), та витягами з погосподарської книги (а.с. 10,11).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України успадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) з часу відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до висновку про вартість об'єкта оцінки житлового будинку № 25, с. Нововітебськ, Софіївського району Дніпропетровської обалсті нормативно-грошова оцінка будинку становить 32400,00 гривень (а.с. 19).

У звязку з тим, що позивач не має можливості відновити втрачене свідоцтво на право власності на житловий будинок та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 13 червня 1994 року ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що згідно до ст.15 ЦК України та ст.3 ЦПК України звернення позивача до суду є цілком вмотивованим.

Згідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності через суд не суперечить закону, а є способом захисту цивільного права, тому за захистом свого права власності у порядку спадкування позивач звернулась до суду.

Таким чином, є встановленими ті обставини, шо право власності перейшло до позивача в порядку спадкування після смерті її батька. Разом з тим, позивач не має можливості надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що перешкоджає здійсненню її спадкових прав. За таких обставин права позивача підлягають захисту шляхом визнання права власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1218, 1261, 1268-1270, 1274 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради про визначення права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після померлого 15 червня 1994 року батька ОСОБА_3 на житловий будинок загальною площею 41,8 кв.м, що знаходиться за адресою: село Нововітебське, вул. Центральна, б.25 Софіївського району Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.А. Кащук