Справа № 369/241/17
Провадження № 2/369/1319/17
РІШЕННЯ

Іменем України

01.12.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ТОВ «Кей-Колект» звернувся із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 22 червня 2007 року ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», уклали кредитний договір № 0.

ОСОБА_2 умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 200 000 доларів США, що еквівалентно 1 010 000 грн., а позичальник зобовязався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 0 від 22 червня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали іпотечний договір, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова, що належить ОСОБА_1.

12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги ТОВ «Кей-Колект», відповідно до умов Договору факторингу № 1 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами.

ТОВ «Кей-Колект» набув право вимоги по кредитному договору № 0 від 22 червня 2007 року та іпотечним договором від 22 червня 2007 року.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 14 грудня 2016 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 239 986,04 доларів США, що еквівалентно 6 265 752,32 грн., яка складається із: заборгованості по основній сумі кредиту 171 559,76 доларів США, що еквівалентно 4 479 222,89 грн., заборгованості за процентами 68 426,28 доларів США, що еквівалентно 1 786 529,43 грн.; заборгованість за нарахованою комісією 0, 00 грн..

Відповідно до звіту про оцінку майна, ринкова вартість земельної ділянки площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова, яка на праві власності належить ОСОБА_1, становить 341 820,00 грн..

ОСОБА_2 умов іпотечного договору сторонами було визначено, що задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватись шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. ст. 33, 35, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», позивач ТОВ «Кей-Колект» просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 22 червня 2007 року, яка становить 239 986,04 доларів США, що еквівалентно 6 265 752,32 грн., яка складається із: заборгованості по основній сумі кредиту 171 559,76 доларів США, що еквівалентно 4 479 222,89 грн., заборгованості за процентами 68 426,28 доларів США, що еквівалентно 1 786 529,43 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ТОВ «Кей-Колект» права власності на земельну ділянку площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова, яка на праві власності належить ОСОБА_1; визнати за ТОВ «Кей-Колект» право власності на земельну ділянку площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова, яка на праві власності належить ОСОБА_1; припинити право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку у звязку з переходом права власності на неї до ТОВ «Кей-Колект».

У лютому 2017 року позивач ТОВ «Кей-Колект» у відповідності до вимог ст. 31 ЦПК України подав заяву про уточнення позовних вимог, посилаючись на те, що 22 червня 2007 року ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», уклали кредитний договір № 0 від 22 червня 2007 року, відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 200 000 доларів США, що еквівалентно 1 010 000 грн..

Виконання зобовязань за кредитним договором № 0 від 22 червня 2007 року забезпечується договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 100, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку земельну ділянку площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова.

Враховуючи правову позицію, викладену Верховним Судом України в постанові від 28 вересня 2016 року у справі № 6-1243цс16, та керуючись вимогами ст. ст. 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку», позивач ТОВ «Кей-Колект» просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 22 червня 2007 року, яка становить 239 986,04 доларів США, що еквівалентно 6 265 752,32 грн., яка складається із: заборгованості по основній сумі кредиту 171 559,76 доларів США, що еквівалентно 4 479 222,89 грн., заборгованості за процентами 68 426,28 доларів США, що еквівалентно 1 786 529,43 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова, яка на праві власності належить ОСОБА_1, шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною, що становить 341 820 грн., яка визначена на підставі оцінки предмета іпотеки.

У судовому засіданні представник позивача ТОВ «Кей-Колект» позов підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнав та заперечував проти його задоволення у повному обсязі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов п. 1.1. якого банк зобовязався надати позичальнику ОСОБА_3 кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 200 000 доларів США, що еквівалентно 1 010 000 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті, та сплатити плату за кредит у порядку і на умовах, визначених договором. При цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту зазначається в договорі лише в разі надання банком кредиту в іноземній валюті.

ОСОБА_2 умов п. 1.2.2 договору позичальник зобовязався повернути банку кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1), але не пізніше 22 червня 2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту.

ОСОБА_2 умов п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту, за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,2 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. Відповідно до п. 1.3.3. договору нарахування процентів здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360», відповідно до вимог чинного законодавства. Період нарахування процентів за вказаним кредитним договором починається з дня фактичного надання кредитних коштів, якщо інше не встановлено договором, а в наступному з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця, і такі проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком і не повернуті позичальником у власність банку. Відповідно до умов п.1.3.4. Договору строк сплати процентів встановлено з 01 по 21 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані банком такі проценти.

ОСОБА_2 умов п. 1.5. договору сторони погодили наступну черговість погашення грошових зобовязань позичальника за цим Договором, а саме: 1) прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення); 2) строкові комісії; 3) прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); 4) строкові проценти; 5) прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); 6) строкова сума основного боргу; 7) штрафні санкції за Договором.

Відповідно до п. 1.7. Договору у випадку переказу/перерахування коштів на погашення будь-яких грошових зобовязань позичальника за цим договором з порушенням вищезазначеної у п. 1.6 договору черговості, банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобовязань, відповідно до викладеної в п. 1.6 договору черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок.

ОСОБА_2 з умовами п. п. 2.1. договору виконання зобовязань позичальника за цим Договором забезпечується наступним чином, а саме з метою забезпечення виконання зобовязань позичальника банком приймається застава нерухомості, а саме земельної ділянки загальною площею 0,15 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова та є власністю ОСОБА_1.

Відповідно до умов п. 3.4.1 договору позичальник зобовязався використовувати кредит на зазначені у цьому Договорі цілі, а також повернути одержаний кредит, і сплатити проценти, комісії та інші грошові платежі на рахунки банку у порядку та на умовах, передбачених Договором. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на зазначений у договорі рахунок.

Банк виконав свої зобовязання в повному обсязі, а ОСОБА_1, всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання.

Станом на 14 грудня 2016 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 239 986,04 доларів США, що еквівалентно 6 265 752,32 грн., яка складається із: заборгованості по основній сумі кредиту 171 559,76 доларів США, що еквівалентно 4 479 222,89 грн., заборгованості за процентами 68 426,28 доларів США, що еквівалентно 1 786 529,43 грн.; заборгованість за нарахованою комісією 0, 00 грн..

В якості забезпечення зобовязань за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № 3788, відповідно до умов якого іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку нерухоме майно, зазначене в п. 1.4 цього договору. За домовленістю сторін вартість предмету іпотеки складає 1 472 280 грн..

Відповідно до умов п. 1.2 договору іпотеки іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань іпотекодавця за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22 червня 2007 року та за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22 червня 2007 року.

Пунктом 1.2.2 договору іпотеки передбачено, що зобовязання по поверненню в повному обсязі отриманих, в порядку та на умовах відповідно до Кредитного договору № 0 від 22 червня 2007 кредитних коштів у сумі 200 000 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату укладення договору складає 1 010 000 грн..

Відповідно до умов п. 4.1. договору іпотеки іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

У відповідності до положень п. 4.2. договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса; застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. У випадках, передбачених п.п. 2.1.1 2.1.2 цього договору іпотеки, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю повідомлення, оформлене згідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку».

ОСОБА_2 умов п. п. 5.1., 5.2 договору іпотеки у разі настання обставин, зазначених в п. 4.1 цього договору іпотеки, іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іплотекодержателя. В повідомленні, про яке йдеться в п. 5.2., іпотекодержатель зазначає який із способів задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачені ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», застосовується іпотекодержателем для задоволення своїх вимог.

12 грудня 2011 року у відповідності до умов Договору відступлення прав вимоги ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги ТОВ «Кей-Колект» за кредитними та іпотечними договорами.

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу № 1, відповідно до умов якого клієнт ПАТ «УкрСиббанк» зобовязується передати у власність фактору ТОВ «Кей-Колект» - прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

ОСОБА_2 вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

ОСОБА_2 ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

ОСОБА_2 вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України «Про іпотеку».

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

ОСОБА_2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Оскільки позичальник не виконує взятих на себе за кредитним договором зобовязань, суд вважає, що позов про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення розміру існуючої заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Якщо предметом іпотеки є два або більше обєктів нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є обєкти, які належать різним особам, та задоволення отримується за рахунок частини переданого в іпотеку майна, ті іпотекодавці, на майно яких було звернено стягнення, мають право на пропорційне відшкодування від іпотекодавців, на майно яких не зверталось стягнення, і набувають прав іпотекодержателя на частину майна, на яку не було звернено стягнення, для забезпечення такого відшкодування.

ОСОБА_2 вимог ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки

в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між

іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

ОСОБА_2 до вимог ст. 39 Закону України « Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 не виконує належним чином взятих на себе кредитних зобов'язань, про що свідчить надана позивачем довідка-розрахунок залишку заборгованості за кредитним договором № НОМЕР_1 від 22 червня 2007 року. Доказів у спростування зазначеного відповідач суду не надав.

Відповідно до п. 4.5 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі цього Договору, виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду.

У відповідності до роз'яснень п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч. 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Разом з тим, вирішуючи питання початкової ціни предмета іпотеки, слід виходити з того, що дана ціна встановлюється в самому договорі, якщо остання не оспорюється сторонами.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.

ОСОБА_2 звіту про експертно-грошову оцінку земельної ділянки, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова, станом на 23 грудня 2016 року становить 12 908 доларів США, що еквіваленто 339 300 грн..

Як вбачається з матеріалів справи, згідно п. 1.2. договору іпотеки ринкова вартість предмету іпотеки складає 1 472 280 грн..

Умови п.п. 4.1., 4.2. договору іпотеки від 22 червня 2007 року містять перелік випадків здійснення іпотекодержателем звернення стягнення на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса; застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

ОСОБА_2 розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 9 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи для погашення боргових зобов'язань перед позивачем, як це передбачено умовами договору та Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання у судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_1 на те, що на даний час ТОВ «Кей-Колект» не є належним кредитором та/або іпотеко держателем щодо ОСОБА_1, оскільки право вимоги за кредитним договором № 0 від 22 червня 2007 року від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Кей-Колект» не перейшло у відповідності до вимог чинного законодавства України, не підтверджено належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Кей-Колект» є фінансовою установою, яка має право на здійснення факторингу без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавста, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Кей-Колект», видане Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України від 08 грудня 2011 року та Додатком до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи № 300 серії ФК від 08 грудня 2011 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

ОСОБА_2 з п. 11 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовими послугами є операції з фінансовими активами, що здійснюються на користь третіх осіб за власний рахунок або за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

ОСОБА_2 вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Додатку до договору про внесення змін до договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року ТОВ «Кей-Колект» прийняв право вимоги за договором іпотеки № 3788 від 22 червня 2007 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1.

ОСОБА_2 про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація змін) за № 37840800 від 17 вересня 2012 року до Державного реєстру іпотек приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 внесено відомості про реєстрацію договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Кей-Колект» повідомляв ОСОБА_1 про відступлення права вимоги за кредитним договором № 0 від 22 червня 2007 року, що підтверджується долученим до матеріалів справи повідомленням № 12-22/26983 від 15 грудня 2011 року.

Посилання представника відповідача ОСОБА_1 на те, що договір про відступлення прави вимоги, який був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» є фіктивним не підтверджено належними доказами.

Доводи, на якій представник відповідача ОСОБА_1 посилався у судовому засіданні, як в обґрунтування своїх заперечень на позовну заяви, а саме, що ТОВ «Ке-Колект» не набув права іпотекодержателя відносно ОСОБА_1 не були підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що позичальником належним чином не виконуються зобовязання за кредитним договором, банк має право з метою задоволення своїх вимог щодо стягнення заборгованості в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 22 червня 2007 року, яка становить 239 986,04 доларів США, що еквівалентно 6 265 752,32 грн., та яка складається із заборгованості по основній сумі кредиту 171 559,76 доларів США, що еквівалентно 4 479 22,89 грн., заборгованості за процентами 68 426,28 доларів США, що еквівалентно 1 786 529,43 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,150 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова, що належить на праві власності ОСОБА_1, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 09 липня 1996 року на підставі рішення Віто-Поштової сільської ради народних депутатів від 27 липня 1995 року № 10/84, шляхом застосування процедури продажу, передбачений ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, що становить 341 820 грн., яка встановлена згідно звіту про експерту оцінку вартості земельної ділянки.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. ст. 525, 526, 611, 1054 ЦК України, ст. 33, 36, 37, 38, 39 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 10, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 22 червня 2007 року, яка становить 239 986,04 доларів США, що еквівалентно 6 265 752,32 грн., та яка складається із заборгованості по основній сумі кредиту 171 559,76 доларів США, що еквівалентно 4 479 22,89 грн., заборгованості за процентами 68 426,28 доларів США, що еквівалентно 1 786 529,43 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,150 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова, що належить на праві власності ОСОБА_1, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 09 липня 1996 року на підставі рішення Віто-Поштової сільської ради народних депутатів від 27 липня 1995 року № 10/84, шляхом застосування процедури продажу, передбачений ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, що становить 341 820 грн., яка встановлена згідно звіту про експерту оцінку вартості земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» судовий збір в розмірі 5127,30 грн..

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Л.М. Ковальчук