ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/578/17
провадження № 2/753/2745/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря АВДЄЄНКО А.А.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа ОСОБА_4 про визначення порядку користування, -

встановив:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа ОСОБА_4 про визначення порядку користування.

В судовому засіданні 29 серпня 2017 року позивачем ОСОБА_2 подано уточнену позовну вимогу, та додано вимогу про визнання відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування кімнатами площею 18, 6 кв. м. та 18. 7 кв. м. та ванною кімнатою площею 5, 7 кв. м, у квартирі АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 29 серпня 2017 року уточнену позовну вимогу було залишено без руху, а позивачу надано п"ятиденний строк для усунення недоліків.

04 вересня 2017 року за вх. № 42482 до загальної канцелярії суду позивачем ОСОБА_2 подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої недоліки визначені в ухвалі суду від 29 серпня 2017 року усунуті не були.

Разом з цим 04 вересня 2017 року за вх. № 42480 до загальної канцелярії суду ОСОБА_2 подано заяву про звільнення від сплати судового збору.

Частиною 3статті 82 Цивільного процесуального кодексу України та статтею 8 Закону України « Про судовий збір » передбачено, що суд, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, може зменшити розмір належних до оплати судових втрат, пов"язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Суд вважає, що причини, на які посилається заявник, не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявник не надав суду достатніх доказів тяжкого фінансового становища станом на день звернення до суду з даною заявою.

З огляду на зміст заявлених вимог, ціну позову, розмір обов'язковості сплати судового збору та те, що заявником не зазначено підстав та не надано належних доказів тяжкого матеріального становища підприємства на день звернення до суду, для звільнення від сплати судового збору, суд не знаходить підстав для задоволення заяви. До того ж заявник не відноситься до жодної категорії осіб, зазначених у статті 5 Закону України « Про судовий збір », які звільняються від сплати судового збору.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » встановлено, що відповідно до статті 8 Закону України « Про судовий збір » та статті 82 ЦПК, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи ( наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо ). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав ( перешкоджає ) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК, суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону України « Про судовий збір », з власної ініціативи. Так як на стадії вирішення питання про відкриття провадження норма щодо покладення судових витрат на боржника не застосовується, а відомостей про майновий стан заявник не надав, підстави для звільнення від сплати судового збору з подальшим стягненням його з відповідача відсутні.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах », подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов"язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Згідно ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково.

В судовому засіданні 09 серпня 2017 року суд перейшов до стадії розгляду справи по суті, оголосив позовні вимоги, вислухав пояснення сторін по справі.

У звязку із цим, позивач відповідно до ст. 31 ЦПК України має право тільки на зменшення чи збільшення позовних вимог, не змінюючи при цьому предмет або підставу позову.

Заявлена заявапро уточнення позовних вимог, що полягає в доповненні прохальної частини новими вимогами є по суті новими позовними вимогами, оскільки ґрунтуються на окремих правових підставах.

У звязку із викладеним, суд дійшов висновку, що відмову у задоволенні клопотання позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 31 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про звільнення від сплати сдового збору - відмовити.

У прийнятті до провадження заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа ОСОБА_4 про визначення особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК