РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17313/16-ц

пр. № 2/759/1910/17

24 жовтня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді П'ятничук І.В.,

з секретарем Винарчук М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Київської міської Ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4

3-ті особи: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Авіатор 4», Перша Київська державна нотаріальна контора

про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_5, після його смерті залишилось спадкове майно серед якого трикімнатна квартира АДРЕСА_1 що належала померлому як члену ЖБК «Авіатор - 4» оскільки саме ним внесено кошти в розмірі 9995 руб.13 коп. На випадок смерті спадкодавець жодних розпоряджень не залишив. Після смерті ОСОБА_5, вона ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1 і своєчасно звернулась з заявою про прийняття спадщини до Перої Київської державної нотаріальної контори. Однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Просить визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловіка ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, суду надано пояснення з приводу заявлених вимог, тому суд вважає можливим розгляд справи в відсутності вказаного представника.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залучені судом до участі в справі в якості співвідповідачів, як спадкоємці першої черги померлого ОСОБА_5 надали суд заяви в яких визнали заявлені позовні вимоги та проти їх задоволення не заперечували. Вказували, що бажають щоб право власності на всю квартиру АДРЕСА_1 було визнано за їх матір'ю, позивачкою.

Представники третіх осіб Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Авіатор 4», Першої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим розглянути справу в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 січня 1977 р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_3 (а.с. 121).

Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_4, яка відповідно до свідоцтва про одруження 19 липня 2003 р. змінила прізвище на ОСОБА_4 ( а.с. 118, 119).

Відповідно до ордера НОМЕР_2 від 25 квітня 1980 р. виданого на ім'я ОСОБА_5, останньому на сім'ю з трьох осіб надано квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Відповідно до довідки №35 від 22.06.2010 р. виданої ОСОБА_5 останній є власником кооперативної квартири АДРЕСА_1 оскільки ним виплачено пайовий внесок за вказану квартиру в розмірі 9995 руб. 13 коп. (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3

З заявами про прийняття спадщини після померлого до Першої Київської нотаріальної контори звернулись позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (а.с. 102, 127, 143).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.11.2016 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. (а.с. 14).

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 17 Закону України "Про власність" член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на це майно. Майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 61 постанови від 18 вересня 1987 року №9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи", за змістом частини першої статті 17 Закону України "Про власність" кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім'ї. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах.

Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Судом встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у житлово-будівельному кооперативі «Авіатор 4» м. Києва є власністю ОСОБА_5 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Тому після смерті ОСОБА_5 крім іншого відкрилася спадщина і на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця.

Спадкоємцями першої черги за законом є дружина спадкодавця - ОСОБА_1 та діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно частинам 1 та 10 статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Частиною 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

У теперішній час оформити право власності на спірну квартиру є неможливим у зв'язку зі смертю ОСОБА_5.

В судовому засіданні відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які були залучені судом до участі в справі в якості співвідповідачів, як спадкоємці першої черги померлого ОСОБА_5 суду надано заяви в яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнали заявлені позовні вимоги та проти їх задоволення не заперечували. Вказували, що бажають щоб право власності на всю квартиру АДРЕСА_1 було визнано за їх матір'ю, позивачкою.

Суд вважає доведеним наявність правових підстав для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 на квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України "Про власність " від 7 лютого 1991 року, Законом України "Про нотаріат", п. 61 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року №9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи", п.п. 8, 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", 1218, 1261, 1266, 1267, 1296 Цивільного кодексу, ст.ст.10, 11, 57-61, 208-209, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської Ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 3-ті особи: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Авіатор 4», Перша Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою м.Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя