Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 334/6990/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Дубина Л.А.
Провадження № 22-ц/778/483/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

За участю секретаря: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Кей-Колект», 3 особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та скасування державної реєстрації права власності.

25.10.2016 року ОСОБА_5 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила суд: накласти арешт на житловий будинок зі всіма будівлями та господарчими спорудами, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доватора, 45, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, та земельну ділянку, загальною площею 1143 кв.м, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доватора, 45, кадастровий номер :04:013:0008; заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку зі всіма будівлями та господарчими спорудами, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доватора, 45, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, та земельної ділянки, загальною площею 1143 кв.м, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доватора, 45, кадастровий номер :04:013:0008, до ухвалення рішення у справі.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_5 задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок зі всіма будівлями та господарчими спорудами, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доватора, буд. 45, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, та земельну ділянку, загальною площею 1143 кв.м, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доватора, буд. 45, кадастровий номер :04:013:0008.

Заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо будинку зі всіма будівлями та господарчими спорудами, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доватора, 45, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, та земельної ділянки, загальною площею 1143 кв.м, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доватора, 45, кадастровий номер :04:013:0008.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ТОВ «Кей-Колект» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В силу ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи зі змісту ст.ст. 151-154 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що ухвала від 25 жовтня 2016 року постановлена судом без урахування вказаних вище вимог.

Ці доводи спростовані під час апеляційного розгляду справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, який правомірно задовольнив заяву позивача про забезпечення позову, оскільки спосіб забезпечення позову обрано судом відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, співмірно із заявленими позовними вимогами, та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача.

Як зазначалося вище, ОСОБА_5 просила суд накласти арешт на житловий будинок зі всіма будівлями та господарчими спорудами, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доватора, 45, та земельну ділянку за вказаною адресою, заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку зі всіма будівлями та господарчими спорудами та земельної ділянки до ухвалення рішення у справі, посилаючись на те, що існує вірогідність продажу вказаного нерухомого майна третім особам, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого прийнятого за її позовом позитивного рішення.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали, суддя першої інстанції, розглядаючи заяву про забезпечення позову, дотримався норм процесуального права, з'ясувавши що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суддя підставно задовольнив заяву, наклавши арешт на спірне майно та заборонивши вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що обраним видом забезпечення позову порушено права і охоронювані законом інтереси ТОВ «Кей-Колект» мають характер припущень.

Решта доводів, що викладені в апеляційній скарзі, також не спростовують висновків судді першої інстанції і не містять правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ці доводи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, оскаржувана ухвала відповідає нормам права, а тому підстав для її зміни або скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» відхилити.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: