Справа № 567/1193/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Власюк І.В.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Української сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з позовом до Української сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями звернувся ОСОБА_1, мотивуючи свою заяву тим, що у власності ОСОБА_4 перебував житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Гай Острозького району по вул. Гайова, 2 і він як спадкоємець ОСОБА_4 за заповітом не може реалізувати свого права на це майно, так як за життя мати не зареєструвала за собою право власності на будинковолодіння та не виготовила свідоцтво про право власності на нього, що неможливо зробити зараз в звязку з її смертю.

Окрім того позивач вказує, що дане будинковолодіння відносилось до типу колгоспного двору та станом на 1991 рік в ньому були зареєстровані та проживали він та ОСОБА_4, а тому кожен з них має право на 1/2 його частину як член колгоспного двору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, просять суд визнати за позивачем як колишнім членом колгоспного двору право власності на 1/2 частину садибного житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в с.Гай по вул.Гайова, 2 Острозького району. Крім того, просять визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка була членом колгоспного двору, право власності на 1/2 частину зазначеного будинковолодіння. Пояснили, що дане господарство відносилось до типу колгоспного двору і по 1/2 його частині фактично належало ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Вказали, що за життя мати залишила заповіт, відповідно до якого вона заповіла житловий будинок для ОСОБА_1

Зазначили, що ОСОБА_1 після смерті своєї матері успадкував її частку, однак не може реалізувати свого права на спадщину в звязку з тим, що вона не зареєструвала за собою право власності на будинковолодіння та не виготовила свідоцтво про право власності на нього.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов визнала та не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права власності на будинковолодіння, яке розташоване в с. Гай Острозького району Рівненської області по вул.Гайова, 2, як колишнім членом колгоспного двору та спадкоємцем матері за заповітом.

Представник Української сільської ради Острозького району в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій позов визнав та просить справу розглянути за його відсутності.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями доведений і підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що у власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 фактично перебував житловий будинок з надвірними будівлями, які розташовані в с. Гай Острозького району Рівненської області по вул.Гайова, 2.

Належність їм зазначеного майна підтверджується випискою з погосподарської книги №7 (особовий рахунок №0359), з якої встановлено, що житловий будинок №2 по вул. Гайовій в с. Гай Острозького району рахується за ОСОБА_4, та довідкою Української сільської ради Острозького району, відповідно до якої даний будинок відносився до типу колгоспного двору та членами колгоспного двору станом на 1991 рік були ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які були зареєстрованими та проживали в зазначеному житловому будинку.

Оскільки до правовідносин, які виникли до моменту введення в дію Закону України "Про власність" необхідно застосовувати діюче на той час законодавство, то при вирішенні питання про власність колгоспного двору необхідно керуватись нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, а отже станом на 15.04.1991 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 рівних частках належав житловий будинок з надвірними будівлями в с.Гай Острозького району Рівненської області по вул.Гайова, 2.

Зі свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №197956 встановлено, що ОСОБА_4 померла 29.01.2017 року. Відповідно до заповіту від 21.08.2014 року, ОСОБА_4 заповіла житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с.Гай Острозького району Рівненської області по вул.Гайова, 2, ОСОБА_1

З матеріалів спадкової справи №110/2017, заведеної після смерті ОСОБА_4 встановлено, що спадкоємцями її майна є ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №473/02-14 від 14.08.2017 року встановлено, що нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Гай Острозького району Рівненської області по вул.Гайова, 2 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно.

Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_4 права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст. 1216, 1233-1235 ЦК України ОСОБА_1 має право на спадщину після смерті матері, то за ним як спадкоємцем за заповітом слід визнати право власності на 1/2 частку садибного житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Гай Острозького району Рівненської області по вул.Гайова, 2.

Окрім того, беручи до уваги те, що позивач був членом колгоспного двору і на 15.04.1991 рік не втратив права на частку в його майні, суд вважає, за можливе задовольнити позовну заяву і в цій частині та визнати за ОСОБА_1 як колишнім членом колгоспного двору право власності на 1/2 частку садибного житлового будинку А-1 з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Гай Острозького району Рівненської області по вул.Гайова, 2 та складається з коридору 1-1-1, житлової 1-1-2, житлової 1-1-3, кладової 1-1-4, загальною площею 40,7 кв.м. і господарсько-побутові будівлі: сарай Б, погріб Пг/Б, вбиральню В.

В судовому засіданні встановлено, що спір підлягає вирішенню між спадкоємцями ОСОБА_4, питання щодо переходу спадкового майна за правом спадкоємства до держави не вирішувалось і спору з цього приводу немає, а тому суд вважає, що в позові до Української сільської ради Острозького району Рівненської області слід відмовити.

На підставі п. 4 ст.25, п. 11 ч.1 ст.346, ст..328, 1216, 1233-1235, 1269 ЦК України, ст.123 ЦК УРСР, Закону України "Про власність", керуючись ст..10, 57, 62, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину садибного житлового будинку (А-1), що складається з коридору 1-1-1, житлової 1-1-2, житлової 1-1-3, кладової 1-1-4, загальною площею 40,7 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: сарай "Б", погреб "Пг/Б", вбиральню "В", які знаходяться в с.Гай Острозького району Рівненської області по вул.Гайова, 2.

Визнати за ОСОБА_1 як колишнім членом колгоспного двору право власності на 1/2 частину садибного житлового будинку (А-1), що складається з коридору 1-1-1, житлової 1-1-2, житлової 1-1-3, кладової 1-1-4, загальною площею 40,7 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: сарай "Б", погреб "Пг/Б", вбиральню "В", які знаходяться в с.Гай Острозького району Рівненської області по вул.Гайова, 2.

В задоволені позову ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Української сільської ради Острозького району Рівненської області відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_5