Провадження № 22-ц/780/2261/17 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 18 30.03.2017
УХВАЛА

30 березня 2017 року суддя Апеляційного суду Київської області Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2017 року про відмову у задоволені заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України, а саме нею не сплачено судовий збір.

Ухвалою судді Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без руху та надано п'ятиденний строк для сплати судового збору в розмірі 320 грн.

Однак ОСОБА_2 вимоги суду щодо сплати судового збору не виконала, а подала до суду заяву щодо усунення недоліків зі сплати судового збору. ОСОБА_2 вважає, що вимога апеляційного суду щодо сплати судового збору є незаконною, оскільки за подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню до суду першої інстанції судовий збір не справлявся, отже вона також не має сплачувати його і при оскаржені ухвали, яка постановлена за її заявою судом першої інстанції.

Разом із тим, такі твердженням ОСОБА_2 є помилковими і не ґрунтуються на вимогах законодавства виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження є ухвала суду про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу суду без руху та надаючи строк для сплати судового збору, суд апеляційної інстанції керувався Законом України «Про судовий збір» (Закон № 3674-VI) та роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України, що містяться в Постанові Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року (Постанова Пленуму).

Статтею 3 Закону № 3674-VI визначені об'єкти справляння судового збору.

Так, відповідно до ч.1 ст.3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється:

за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством;

за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Також частиною 2 ст. 3 Закону № 3674-VI встановлено, у яких випадках судовий збір не справляється.

Таким чином, в розумінні вказаної статті «судове рішення», це як рішення суду першої інстанції так і ухвали суду, отже за їх апеляційне оскарження справляється судовий збір.

Ставки судового збору встановлені в статті 4 Закону № 3674-VI . При цьому в цій статті зазначені ставки за подання позовних заяв та інших заяв до суду першої інстанції, а також за подання апеляційний скарг як на рішення суду так і окремо на ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до п.9 ч.4 Закону № 3674-VI за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, Законом № 3674-VI чітко встановлено, що за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції необхідно сплатити судовий збір. І розмір цього збору не пов'язаний у частковому відношенні із розміром збору, який підлягав сплаті в суді першої інстанції, а є чітко визначеним і однаковим для оскарження будь-яких ухвал суду першої інстанції.

Тобто, виходячи із об'єктного складу справляння судового збору, він сплачується при оскарженні будь-якої ухвали суду першої інстанції, постановленої в будь-якій справі, навіть якщо сама заява в суді першої інстанції не підлягала оплаті судовим збором.

Про це також роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 23 постанови № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Як зазначено у вказаній постанові, підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI "Про судовий збір" визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду залежно від того, здійснюються такі дії юридичною особою (фізичною особою-підприємцем) чи фізичною особою.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг, заяв про приєднання до них на будь-які ухвали суду, що підлягають оскарженню незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI "Про судовий збір" справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали, проте з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 6 цієї постанови.

В пункті 6 Постанови Пленуму зазначено, що згідно зі статтею 5 Закону № 3674-VI визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Оскільки передбачені Законом № 3674-VI пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред'явлення певних позовів. Проте це не стосується деяких категорій осіб незалежно від виду позову, оскільки Законом № 3674-VI вони взагалі звільнені від сплати судового збору, тобто і за оскарження ухвал суду та за вчинення інших процесуальних дій (зокрема, категорії, визначені у пунктах 8, 9, 18 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI ).

Тобто, як вбачається із вказаних роз'яснень Постанови Пленуму, судовий збір за подачу апеляційних скарг на ухвали суду не стягується лише з тих категорій громадян, які взагалі звільнені відповідно до ст. 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору, а також із позивачів за позовами , які конкретно зазначені у вказаній статті. Однак ОСОБА_2 не має пільг, які пов'язані зі статусом особи, а також не є позивачем .

Виходячи із наведених норм, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути оплачена судовим збором.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_2 станом на 30 березня 2017 року вимоги ухвали суду щодо сплати судового збору не виконала, до апеляційної скарги застосовуються наслідки. що передбачені ст. 121 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 121 ЦПК України, якщо скаржник, згідно з ухвалою суду, у встановлений строк не сплатить суму судового збору, то апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута скаржнику.

Враховуючи викладене та норми цивільно-процесуального законодавства, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід вважати неподаною та повернути заявниці.

Керуючись ст.ст. 297, 121 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Вважати неподаною та повернути апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого2017 року про відмову у задоволені заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Апеляційного суду

Київської області С.А. Голуб