Справа № 559/1693/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Федчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малосадівської сільської ради Дубенського району Рівненської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог, позивачка посилається на те, що 14 березня 2000 року померла бабуся позивачки - ОСОБА_2, яка на день смерті була постійним жителем ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який був посвідчений секретарем Малосадівської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 02 лютого 2000 року, за реєстраційним № 10.

Згідно даного заповіту ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла позивачці земельну частку (пай), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0153355, який зареєстрований 5 травня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів за № 14855.

Як спадкоємець за заповітом згідно ст. 549 ЦК УРСР (редакція 1963 року) позивачка вчасно прийняла спадщину після померлої ОСОБА_2, так як до дня смерті здійснювала за нею догляд, разом з нею проживала в житловому будинку, що стверджується довідкою виданою Миколаївською сільською радою Млинівського району Рівненської області за № 116 від 20 лютого 2017 року.

Лише в цьому році по Малосадівській сільській раді Дубенського району Рівненської області проводилась перевірка по не витребуваних державних актах та сертифікатах на земельну частку (пай) і зясувалось, що до кола таких осіб належить і баба позивачки.

На запит адвоката з управління Держгеокадастру Дубенського району Рівненської області надійшло підтвердження того, що за ОСОБА_2 обліковується сертифікат серії РВ №0153355 від 05.05.1997р. № 14855 на земельну частку (пай) розміром 3,47 умовних кадастрових гектарів для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Малосадівської сільської ради Дубенського району Рівненської області.

За відсутності правовстановлюючого документа на земельну ділянку позивачка позбавлена можливості оформити належним чином у нотаріуса право на земельну частку (пай), а тому звернулася до суду з відповідною заявою.

Разом з тим, в зв'язку з втратою правовстановлюючого документа на земельну ділянку позивачка помістила оголошення в місцевій газеті про його втрату та недійсність.

Позивачка, згідно тексту позовної заяви, просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача, належно повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява голови Малосадівської сільської ради Дубенського району, в якій він просить справу розглядати без участі представника сільської ради, позов визнають (а.с.16,25,29).

Дослідивши докази, суд приходить до наступного.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Згідно ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Отже, діями, які свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що 14 березня 2000 року померла ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ГЮ № 066809 (а.с.3). Позивачка по справі є її онукою (а.с.4,5).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який був посвідчений секретарем Малосадівської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 02 лютого 2000 року, за реєстраційним № 10, згідно даного заповіту ОСОБА_2 на випадок своєї смерті, заповіла позивачці земельну частку (пай), згідно сертифіката на право на земельну частку ( пай ) серії РВ № 0153355, який зареєстрований 5 травня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів за № 14855 (а.с.8).

Позивачка вчасно прийняла спадщину після померлої ОСОБА_2, так як до дня смерті здійснювала за нею догляд, разом з нею проживала в житловому будинку, що підтверджується довідкою виданою Миколаївською сільською радою Млинівського району Рівненської області за № 116 від 20 лютого 2017 року (а.с.9).

Згідно довідки Управління Держгеокадастру №0-17-0.22-233/106-17 від 26.06.2017 за ОСОБА_2 обліковується сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0153355 реєстраційний № 14855 від 05.05.1997, площею 3,47 умовних кадастрових гектарів (а.с.10).

Оригінал сертифікату на право власності на земельну ділянку серії РВ № 14855 втрачений, про що розміщено оголошення в газеті «Скриня» (а.с.12).

Згідно повідомлення Державного нотаріуса Другої Дубенської державної нотаріальної контори №1023/01-16 від 10.11.2017 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №49812646 від 10.11.2017, спадкова справа після смерті ОСОБА_2, яка померла 14.03.2000, не заводилася (а.с.30,31).

Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Другої Дубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 №207/01-16 від 30.03.2017, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку позивачці не видано у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.11).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідач позовні вимоги визнав. Реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивачка не може.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_2 при житті неправомірно набула або володіла земельною ділянку площею 3,47 умовних кадастрових гектарів, згідно отриманого сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0153355 реєстраційний № 14855 від 05.05.1997, в суді не встановлено. Враховуючи, що позивачка спадщину прийняла, а також, що державним нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Керуючись ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Малосадівської сільської ради Дубенського району Рівненської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 14 березня 2000 року, право на земельну частку (пай) площею 3,47 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії РВ №0153355 реєстраційний № 14855 від 05.05.1997 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Малосадівської сільської ради Дубенського району Рівненської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: