Провадження № 2/234/443/17
19 січня 2017 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:
судді Марченко Л.М.,
при секретарі Овчаровій Ю.Д.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 (треті особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Приватне підприємство «Торгово-виробнича компанія» ) про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, у звязку з невиконанням кредитних зобовязань. Третіми особами по справі зазначено -Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Приватне підприємство «Торгово-виробнича компанія» .
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, позов підтримав, просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
У судове засідання відповідачка не зявилася, була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, заперечень проти позову не надала.
На підставі ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи.
Згідно позову, 27.12.2011 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ПП «Торгово-виробнича компанія» укладено кредитний договір №08КЛ-11, відповідно до п. 1.1. якого Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у вигляді відкличної поновлювальної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 35 000 000,00 року з терміном користування до 26.12. 2012 року з процентною ставкою за користування кредитом: 23 % річних. 28.12.2011 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ПП «Торгово-виробнича компанія» укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №08КЛ-11, якою було доповнено пункт 2.1. договору №08КЛ-11 наступним змістом: «(2.1.3 в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки, а також інших витрат виступає іпотека. Позичальник в строк до 31.08.2012 року зобов'язується передати в іпотеку Банку нерухоме майно».
29.12.2011 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ПП «Торгово-виробнича компанія» укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору №08КЛ-11, якою було доповнено, пункт 2.1. Кредитного договор) №08КЛ-11 наступним змістом: «2.1.3 в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо повернення Кредиту), сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки, а також інших витрат виступає іпотека. Позичальник в строк до 28.09.2012 року зобов'язується передати в іпотеку Банку нерухоме майно».
26.12.2011 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ПП «Торгово-виробнича компанія» укладено Додаткову угоду №3 до Кредитного договору №08КЛ-11, відповідно до п.1 Додаткової угоди №3 сторони домовились підпункт 1.1.2. Договору викласти в наступній редакції: «1.1.2. Термін користування Кредитом до 25 лютого 2013 року».
Відповідно до п.2 Додаткової угоди №3 сторони домовились підпункт 1.1.3 Договору викласти в наступній редакції: «1.1.3. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 26 % річних.
Сторони погоджуються, що у разі не погашення Позичальником кредиту у строк визначений п. 1.1.2. цього Договору, починаючи з наступного календарного дня за датою вказаною у п. 1.1.2. цього Договору, нарахування процентів за Кредитом здійснюєть фіксованою процентною ставкою у розмірі 31 % річних».
03.01.2013 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ПП «Торгово-виробнича компанія» укладено Додаткову угоду №4 до Кредитного договору №08КЛ-11 відповідно до п.1 якої сторони домовились пункт 2.8. Договору викласти в наступній редакції: «2.8. Проценти за поточний календарний місяць Позичальник сплачує на рахунок, вказаний Банком, щомісячно до 7 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення строкової заборгованості за Кредитом в повному обсязі. Проценти, нараховані за грудень 2012 року Позичальник сплачує до 31.01.2013 року».
25.02.2013 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ПП «Торгово-виробнича компанія» укладено Додаткову угоду №5 до Кредитного договору №08КЛ-11 відповідно до п. 1 якої сторони домовилися змінити підпункт 2.1.2. Договору і викласти в наступній редакції: «1.1.2. Термін користування Кредитом до «25» грудня 2013 року»
14.05.2013 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ПП «Торгово-виробнича компанія» укладено Додаткову угоду №6 до Кредитного договору №08КЛ-11, відповідно до п. 1 якої сторони домовились змінити підпункт 2.1.2. Договору і викласти в наступній редакції: «2.1.2 в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо повернення Кредиту, сплати процентів, комісій, можливої неустойки, а також інших витрат виступає іпотека згідно Іпотечного договору №4 від 18.02.2013 року, іпотека згідно Іпотечного договору №6 від 19.02.2013 року, іпотека згідно Іпотечного договору №8 від 20.02.2013 року, іпотека згідно Іпотечного договору №11 від 14.05.2013 року та застава майнових прав вимоги на отримання грошових коштів за договорами, згідно договорів застави вказаних в Додатку №2 до Кредитного договору №08КЛ-11 від 27.12.2011 року».
21.06.2013 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ПП «Торгово-виробнича компанія» укладено Додаткову угоду №7 до Кредитного договору №08КЛ-11, відповідно до УМОВ якої внесені зміни до п. 1.2. Кредитного договору №08КЛ-11.
25.12.2013 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ПП «Торгово-виробнича компанія» укладено Додаткову угоду №8 до Кредитного договору №08КЛ-11, якою викладено Кредитний договір №08КЛ-11 в новій редакції.
Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору №08КЛ-11 строк користування (термін повернення) Кредиту до «25» грудня 2014 року включно. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та становить 26 % річних. Починаючи з 01.01.2014 року процента ставка за користуванням Кредитом є фіксованою та становить 25 % річних.
05.02.2014 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ПП «Торгово-виробнича компанія» укладено Додаткову угоду №9 до Кредитного договору №08КЛ-11, відповідно до якої в розрізі Кредитної лінії, банк надає відповідачу кошти в сумі 3 092 500,00 грн. для поповнення обігових коштів.
06.02.2014 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ПП «Торгово-виробнича компанія» укладено Додаткову угоду №10 до Кредитного договору №08КЛ-11, відповідно до п. 1 якої в розрізі Кредитної лінії, Банк надає Позичальнику кошти (Транш в межах ліміту) в сумі 6 587 000.00 грн. для поповнення обігових коштів. Позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання за Кредитним договором №08КЛ-11, надавши ПП «торгово-виробнича компанія» кошти у розмірі 97 564 450 грн., що стосується ПП «торгово-виробнича компанія», то з його боку мав місце факт невиконання перед АТ «Брокбізнесбанк» прийнятих на себе договірних зобов'язань, передбачених вищезазначеним Кредитним договором.
09.05.2015 року у зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору №08КЛ-11 AT «Брокбізнесбанк» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовною заявою про солідарне стягнення з ПП «Торгово-виробннча компанія» та TOB «Торговий дім ОСОБА_3» 84 004 980,18 грн. Рішенням Господарського суду Донецької області від 18.08.2015 року по справі №908/3379/15 позов AT «Брокбізнесбанк» задоволено частково. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.02.2016 року по справі №908/3379/15 апеляційну скаргу AT «Брокбізнесбанк» на Рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2015 р. у справі №908/3379/15 залишено без задоволення. Рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2015 р. у справі №908/3379/15 скасовано в частині задоволення вимог AT «Брокбізнесбанк» про солідарне стягнення з відповідачів пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в сумі 1 719 685.80 грн., штрафів в сумі 16 238 492.50 гри., в частині стягнення з відповідача штрафів в сумі 675 500,00 грн., з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вимог позивача в цих частинах. В іншій частині рішення залишено без змін, позов ПАТ «Брокбізнесбанк» до ПП «Торгово-виробнича компанія» м. Слов'янськ та ТОВ «Торговий дім ОСОБА_3» м. Слов'янськ про стягнення солідарно з відповідачів 84 004 980,18 грн. та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ОСОБА_3» - 1 351 000.00 грн.. задоволено частково, стягнуто солідарно з ПП «Торгово-виробнича компанія» та ТОВ «Торговий дім ОСОБА_3» на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» 32 639 500.00 грн. заборгованості за кредитом, 9 754 189.39 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 980 000,00 грн. заборгованості по комісії, 9 589 130.02 грн. інфляційних втрат, 4 651 436.38 грн. - 30% річних, 10 793.75 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 180 469,46 грн. пені за прострочення сплати комісії, 4 072 600,00 грн. штрафу. В задоволенні решти вимог позивача - відмовлено. Таким чином, заборгованість ПП «торгово-виробнича компанія» перед AT «Брокбізнесбанк» складає 61 878 119.00 грн. На даний час Постанова Донецького апеляційного господарського суду від 09.02.2016 року по справі №908/3379/15 фактично не виконана, заборгованість за кредитним договором не погашена.
З метою забезпечення виконання відповідачем умов кредитного договору №08КЛ-11 між AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_2 укладено наступні іпотечні договори:
Право власності іпотекодавця на предмет іпотеки підтверджується Договором купівлі-продажу посвідченим приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу ОСОБА_3 29.11.2011 року, зареєстрованим в реєстрі за №4560.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, позов підтримав, просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
У судове засідання відповідачка не зявилася, була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, заперечень проти позову не надала.
Представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не зявився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи заперечень не надав.
Представник третьої особи ПП «Торгово-виробнича компанія» у судове засідання не зявився, по невідомій суду причину про час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяв чи заперечень не надав.
На підставі ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи.
Судом встановлено, що 27.12.2011 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ПП «Торгівельно-виборча компанія» укладено кредитний договір №08КЛ-11, відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів грошові, позивач належним чином виконав свої договірні зобовязання за кредитним договором №08КЛ-11, надавши ПП «Торгово-виробничу компанія» гроші в розмірі 97564450,00 грн., однак відповідачем були порушенні умови договору та виникла заборгованість. У звязку з чим, що позивач звернувся за захистом своїх прав до Господарського суду Донецької області.
Відповідно до рішення Господарського суду Донецької області від 18.08.2015 року, було стягнуто солідарно з ПП «Торгово-виробнича компанія» та ТОВ «Торгівельний дім ОСОБА_3» на користь позивача ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитом 32 639 500,00 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 9 754 189,39 грн., заборгованості по комісії 980 000,00 грн., інфляційних втрат 9 589 130,02 грн., 30% річних 4 651 436,38 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом 10 793,75 грн., пені за прострочення сплати комісії 180 469,46 грн., штрафу 4 072 600,00 грн., а всього 61878119,00 грн.
Відповідно до п.2.1 Іпотечних договорів №6, №11, №4, передбачено, що з метою забезпечення повного та своєчасного виконання Основного та інших зобовязань, передбачених Кредитним договором та зобовязань за цим Договором, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку Предмет іпотеки, зазначений у п. 2.2. цього Договору.
Відповідно до п.6.1 Іпотечних договорів №6, №11, №4 іпотекодавець має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання основного зобовязання або його частини, вони будуть не виконані або неналежного виконані.
Відповідно до п.8.2. Іпотечних договорів №6, №11, №4 передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором Іпотекодержателя на підставі рішення суду, виконавчого напис нотаріуса, або шляхом позасудового врегулювання згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому договору.
Правовідносини по даному позову регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про іпотеку».
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 549 ч. 3 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятидений строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Ст.ст.38, 39 вказаного Закону передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки та проведення реалізації предмету іпотеки за рішенням суду.
Згідно з ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предмет іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч.1 ст.40 вказаного Закону та ст.109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підствою для виселення всіх мешканців.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В ст.3 вказаного Закону встановлено, що реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу.
Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, отримувати офіційну кореспонденцію, оплачувати комунальні послуги та інше. Позивач обгрунтовано зазначає, що наявність осіб, зареєстрованих у квартирі, на яку позивач просить звернути стягнення як на предмет іпотеки, може негативно відобразитися на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмету іпотеки.
Згідно ст.7 ч.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою.
Так, відповідно до п.37 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» невиконання вимог ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобовязання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (ч.3 ст.33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя. Також, згідно з ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. При цьому, відповідно до положень ст.40 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок виселення при позасудовій процедурі звернення стягнення (згідно з ст.33 це звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя), та порядок виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки з задоволеними вимогами про виселення, встановлено: перед примусовим виконанням рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з виселенням (ст.39 ч.2 Закону України «Про іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів направляє вимогу про добровільне звільнення житла, і тільки якщо такого звільнення приміщення не відбулося, звертається до органів ДВС за примусовим виселенням.
Таким чином вимоги позивача є обґрунтованими, основаними на законі. За таких обставин позов слід задовольнити.
Відповідно до ст.88 ЦПК України за рахунок відповідача ОСОБА_5 позивачу ПАТ «Брокбізнесбанк» слід відшкодувати витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. (а.с.1)
Керуючись ст.ст. 3, 14, 60, 88, 213-215, 223-233 ЦПК України, ст.ст.526,549,589,610 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», постановою Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд, -
Позов публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 (треті особи- Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Приватне підприємство «Торгово-виробнича компанія») про звернення стягнення на предмет іпотеки, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» судові витрати в розмірі 1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте Краматорським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Л.М.Марченко