АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 688/1715/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1992/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:головуючої-судді Грох Л.М.,

суддів Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2015 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В травні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк», звертаючись до суду з цим позовом до ОСОБА_2, вказував, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.09.2008 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 15900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконував належно умов договору, тому станом на 31.03.2015 року утворилась заборгованість в сумі 29590,92 грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 10666,78 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 15088,86 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1950 грн., а також штрафів відповідно до п. 8.6. умов та правил надання банківських послуг 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1385,28 грн. - штраф (процентна складова). Вказану заборгованість просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 29590,92 грн. заборгованості за кредитним договором від 04.09.2008 року, яка виникла станом на 31.03.2015 року. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає рішення суду необґрунтованим, незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також порушення норм процесуального та матеріального права. Апелянт вказує, що він не був належно повідомлений про розгляд справи, що позбавило його можливості заявити клопотання про застосування позовної давності, надати свої докази. Судом не проаналізовано сплату клієнтом за кредитом та не визначено момент порушення клієнтом зобов'язань. На думку апелянта, суд помилково не застосував ч.3 ст.551, ч.2 ст. 616 ЦК України та не зменшив розмір неустойки.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник позивача просила відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 309 ч.1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, не застосував матеріальний закон, який підлягав застосуванню, порушив норми процесуального права, у зв'язку з чим оспорюване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Так, встановлено, що 04.09.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Сторони визначили, що заява позичальника ОСОБА_2, Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи складають укладений між ними кредитний договір.

У зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань станом на 31.03.2015 року банком нараховано заборгованість по кредиту в сумі 29590,28 грн., а саме, заборгованість за кредитом 10666,78 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 15088,86 грн., заборгованість за пенею та комісією 1950 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1 385,28 грн.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статті 526, 530 ЦК України передбачають, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення відповідача не ґрунтуються на доказах.

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції направлялася судова повістка за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Крім того, суд вживав додатково заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи -судовим розпорядником здійснювалась доставка судової повістки ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання.

В свою чергу за змістом частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Оскільки стаття 267 ЦК України є нормою матеріального права, суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування строків позовної давності.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 30.09.2015 року, справа № 6-780цс15.

Наявність 10666,78 грн. заборгованості по тілу кредиту та 15088,86 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом підтверджується наданим банком розрахунком, достовірність якого не спростовано апелянтом, відтак цю заборгованість суд обґрунтовано стягнув з відповідача на користь банку.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо безпідставного стягнення пені, колегія суддів приймає до уваги таке.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Отже, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року (справа № 6-2003цс15), яка згідно з ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відтак відсутні правові підстави для задоволення позову в частині стягнення пені.

Відповідно до п. 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором більш ніж на 120 днів, Позичальник зобов'язаний сплати Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідачем порушено терміни платежів за договором більше ніж на 120 днів, тому існують підстави для нарахування штрафу. При цьому фіксована частина штрафу складатиме 500 грн., процентна складова - 1287,78 грн. (5% від заборгованості по тілу кредиту та процентах), всього стягненню підлягає 1787,78 грн. штрафу.

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеного позову (93,08 %), в сумі 275,43 грн.

Водночас слід стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 частину понесених ним судових витрат (22,52 грн.) пропорційно до задоволеної апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 10666,78 грн. заборгованості по кредиту, 15088,86 грн. заборгованості по процентах, 1787,78 грн. штрафу, а також 275,43 грн. понесених судових витрат.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 22,52 грн. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

Головуюча у першій інстанції: Козачук С.В. Провадження № 22-ц/792/1992/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія:27