БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1671/17
Провадження № 2/497/968/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2017 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

при секретарі судового засідання Бекметовій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград за відсутністю сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2017 року представник позивача за довіреністю звернулася до суду з вищезазначеним позовом, яким просить визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 3га, що розташована на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що йому згідно державного акту на право приватної власності на землю від 13.02.2002року, серії РІ №475094, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1132-Т, належить земельна ділянка 3га, що розташована на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак у державному акті помилково записано по батькові "Михайлович" замість "Миколайович", в оригіналі державного акту в Баннівській сільській раді Болградського району Одеської області зроблено виправлення помилки, але в реєстр зміни не внесені, тому він, позивач, змушений звернутися з цим питанням до суду за захистом свого права власності.

У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи за її відсутністю, підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач - Баннівська сільська рада Болградського району Одеської області в особі сільського голови ОСОБА_3, - надав заяву про розгляд справи за його відсутності, і, визнавши вимоги позову, проти їх задоволення не заперечував.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.10,11,60,64,131 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи; письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, але якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу; сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу (ЦК) України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового та майнового права та інтересу.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- згідно копії Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №475094, виданого 13.02.2002року на підставі рішення 14 сесії ХХІІІ скликання Баннівської сільської ради народних депутатів Болградського району Одеської області від 05.06.2001року за №102/23, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1132-Т, - ця земельна ділянка належить позивачу ОСОБА_2, в цьому документі описані межі земельної ділянки, що межує з від А до Б з землями загального користування, від Б до В - землями ОСОБА_4, від В до Г - з землями загального користування і з Г до А - з землями ОСОБА_5, розміри ділянки - 64,92х462,30х64,92х462,30;

- з витягу відділу Держгеокадастру у Болградському районі вбачається, що грошова оцінка 1га земельної ділянки складає 29288,33 грн.;

- згідно довідки Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області від 24.10.2017 року за 335/02-17/3 позивачу ОСОБА_2 дійсно належить земельна ділянка площею 3га, рілля що розташована на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - згідно державного акту на право приватної власності на землю від 13.02.2002 року, серії РІ №475094, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1132-Т;

- згідно довідки Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області від 24.10.2017 року за 336/02-17/3, - у державному акті на право приватної власності на землю від 13.02.2002 року, серії РІ №475094, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1132-Т, який належить позивачу ОСОБА_2М, зроблено виправлення помилки, а саме, зазначене ім'я власника по-батькові "Михайловичу" виправлено на "Миколайовичу";

- згідно відповіді начальника відділу Держгеокадастру у Болградському районі позивачу відмовлено у виправленні описки в державному акті на право приватної власності на землю від 13.02.2002 року, серії РІ №475094, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1132-Т, який належить йому, - з мотивів зміни у законодавстві, згідно вимогам якого станом на теперішній час таке виправлення неможливе.

Згідно зі ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України також регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та обєктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача підтверджується доказами, зазначеними вище, а також іншими матеріалами справи, що були досліджені судом.

Відповідач позов визнав, тому обставини, визнані ним, не підлягають доказуванню у відповідності до ст.61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.16,317-319, 321, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 131, 197 п.2, 208, 209, 212-215, 223, 256-259, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити в повному обсязі .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 3га ріллі, що розташована на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до рішення 14 сесії ХХІІІ скликання Банівської сільської ради народних депутатів Болградського району Одеської області від 05.06.2001року за №102/23.

Рішення суду може бути оскаржене зацікавленими особами шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В.Кравцова