Головуючий 1 інстанції Бакуменко А.В.
Категорія 53 Доповідач Кішкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Біляєвої О.М., Папоян В.В.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бахмуті Донецької області справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 23 січня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про розірвання контракту військовослужбовця,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про розірвання контракту військовослужбовця, посилаючись на те, що 25 травня 2011 року ним з військовою частиною НОМЕР_2 , розташованою у м.Умань Черкаської області, був укладений контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України, термін дії контракту до 13 серпня 2016 року. 11 травня 2016 року ним було подано рапорт командуванню військової частини НОМЕР_1 про розірвання контракту з 13 серпня 2016 року у зв`язку з закінченням терміну дії. Однак 12 травня 2016 року йому було надано відмову про розірвання контракту, яка була мотивована тим, що на особливий період для всіх контрактників дія контракту продовжується на невизначений термін. Вважає, що дана відмова порушує його права та просить суд розірвати контракт про проходження військової служби.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23 січня 2017 року позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про розірвання контракту військовослужбовця задоволено.

Розірвано контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України, укладений між командиром військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 25 травня 2011 року.

З вказаним рішенням суду не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що закінчення певного періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду, а тому обґрунтування суду щодо відсутності дії особливого періоду в Україні є необ`єктивним, крім того, твердження суду про те, що в даному випадку порушуються вимоги ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не відповідають дійсності, оскільки відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Також Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» чітко визначено порядок та строки звільнення військовослужбовців, які уклали контракт до оголошення рішення про мобілізацію, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до оголошення мобілізації.

Представник відповідача військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України Зайцев С.М., який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, крім того, додав, що даний спір є публічно-правовим і тому провадження у справі підлягає закриттю.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає апеляційна скарга підлягає задоволенню із скасуванням ухваленого рішення і закриттям провадження у справі з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що згідно із контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України укладений ОСОБА_1 23 травня 2011 року, він є строковим та укладений строком на п`ять років, тобто строк його дії сплинув 23 травня 2016 року. Відповідно до п.9 контракту його умови можуть бути змінені або доповнені тільки за згодою сторін у письмовій формі, в той час як будь-які зміни та доповнення відсутні. Крім того, оскільки рішення про оголошення війни або проведення нової хвилі мобілізації не приймалося, а строки, встановлені для проведення мобілізації на даний момент закінчилися, в Україні особливий період не діє, тому відсутні підстави для продовження військової служби.

Справа вирішена в порядку цивільного процесуального кодексу України, з чим апеляційний суд погодитись не може.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Міністерством оборони України в особі ТВО командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 укладено контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України 25 травня 2011 року строком на п`ять років (а.с.5-8).

Позов ОСОБА_1 про розірвання контракту військовослужбовця пред`явлений до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України і вмотивований нормами спеціального закону закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про оборону України».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Проте, як вбачається зі ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п.2, 3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» № 8 від 20 травня 2013 року для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з`ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне. У публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 ч. 2 п. 2 КАС України і в п. 13.1 вказаної постанови Пленуму зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 1 Положення «Про Міністерство оборони України», затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 406/2011 Міністерство оборони України (Міноборони України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міноборони України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та реалізації державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва, а також у формуванні державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, гідрометеорологічної діяльності. Міноборони України є органом військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України (далі - Збройні Сили).

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 зазначеного Закону проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Проходження служби регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Позивач згідно із змістом позову у зв`язку із вирішенням питання про його звільнення просить розірвати контракт військовослужбовця, що пов`язано з проходженням публічної служби.

За наявності вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що вказаний спір не міг бути розглянутий за правилами Цивільного процесуального кодексу, оскільки відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Однак, вирішуючи спір за правилами цивільного судочинства, суд першої інстанції припустився порушення процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд (в порядку виправлення допущеної судом першої інстанції помилки) має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

З огляду на викладене оскаржуване рішення суду, що постановлене в порядку цивільного судочинства підлягає скасуванню через порушення норм процесуального права, а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 307, ч. 1 ст. 310 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 23 січня 2017 року скасувати.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про розірвання контракту військовослужбовця закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Кішкіна

Судді О.М.Біляєва

В.В.Папоян