Справа № 474/107/17
Провадження 2/474/78/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22.03.17 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

03.02.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач) залишок заборгованості за кредитними договорами:

- № від 10.12.2013р. в сумі 26 125 грн. 42 коп., в тому числі: залишок заборгованості за кредитом в сумі 22 066 грн. 44 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 1 грн. 36 коп., заборгованість за комісією в сумі 4 057 грн. 62 коп.;

- № від 20.01.2014р. в сумі 26 388 грн. 65 коп., в тому числі: залишок заборгованості за кредитом в сумі 22 530 грн.25 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 1 грн. 53 коп., заборгованість за комісією в сумі 3 856 грн. 87 коп.;

- № від 25.03.2014р. в сумі 18 610 грн.65 коп., в тому числі: залишок заборгованості за кредитом в сумі 15 967 грн.54 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 2 643 грн. 11 коп.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем були укладені кредитні договори про надання споживчого кредиту, а саме:

- 10.12.2013р. № на суму 24 825 грн. 30 коп. на придбання товару. Строк повернення кредиту 10.12.2016р., нарахування процентів становить 0,01 % річних.

- 20.01.2014р. № на суму 24 617 грн. 54 коп. на придбання товару. Строк повернення кредиту 20.01.2017р., нарахування процентів становить 0,01 % річних.

- 25.03.2014р. № на суму 18 610 грн. 65 коп. на придбання товару. Строк повернення кредиту 25.03.2016р., нарахування процентів становить 0,01 % річних.

Відповідно до умов договорів ПАТ "ОТП Банк" взяті на себе зобов'язання виконав, а відповідач порушив умови договору, через що виникла заборгованість.

22.12.2014р. між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та позивачем укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до якого ПАТ "ОТП Банк" відступив ТОВ "ОТП Факторинг Україна" право вимоги за кредитними договорами № , № та № , укладеними з відповідачем.

На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитним договорам № від 10.12.2013р., № від 20.01.2014р., №6 від 25.03.2014р., яка виникла станом на 24.11.2016р.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Судові повістки надіслані відповідачу, в порядку ч.ч. 5 та 6 ст. 74 ЦПК України, рекомендованим листом із повідомленням, за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку: вул. Аграрна, 72, смт. Врадіївка Миколаївської області (довідка Врадіївського РС УДМС України в Миколаївській області № 92 від 07.02.2017р.), повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв'язку: "За закінченням терміну зберігання".

Крім того, в порядку визначеному ч. 9 ст. 74 ЦПК України, відповідач повідомлявся про час та місце судового розгляду через оголошення розміщені у газеті "Рідне Прибужжя" № 11 від 16.03.2017р. та газеті "Урядовий кур'єр" № 50 від 16.03.2017р.

Таким чином, у відповідності до присів ст. 74 ЦПК України відповідач належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так як відповідач, який належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явилася і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою позивача визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, що передбачено ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

10.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № на суму 24 825 грн. 30 коп. та додатки до договору з графіком погашення кредиту та відсотків за ним, що є невід'ємною частиною договору, які сторони підписали.

20.01.2014р. між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № на суму 24 617 грн. 54 коп. та додатки до договору з графіком погашення кредиту та відсотків за ним, що є невід'ємною частиною договору, які сторони підписали.

25.03.2014р. між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № на суму 16 664 грн. 12 коп. та додатки до договору з графіком погашення кредиту та відсотків за ним, що є невід'ємною частиною договору, які сторони підписали.

Відповідно до умов договорів ПАТ "ОТП Банк" взяті на себе зобов'язання виконав, а відповідач порушив умови договору, через що виникла заборгованість.

Відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому договором та додатками до нього ( п. 1.2.1 кредитних договорів).

Пунктом 1.4.4. кредитних договорів визначено, що проценти за користуванням кредитом після закінчення строку дії визначеного цими договорами пільгового періоду. Сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1. даних договорів (0,01% річних). Розмір щомісячних процентів, належних до сплати, зазначений в графіку платежів.

Крім того, п. 1.4.5. кредитних договорів передбачено, що за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів.

Після отримання суми кредиту відповідач нерегулярно сплачувала щомісячні платежі, а в подальшому в односторонньому порядку відмовилась від виконання умов договорів.

Незважаючи на взятті на себе зобов'язання по кредитним договорам, позичальник порушив умови його виконання та з моменту їх підписання щомісячні платежі не вносив, що вбачається з розрахунку та графіку погашення заборгованості.

Згідно п.п. 1.5.4. та 1.5.5. кредитних договорів, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога.

Якщо банк на на основі умов даних договорів вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти днів з дати одержання вимоги. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов договорів, вимога банку втрачає чинність.

22.12.2014р. між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до якого ПАТ "ОТП Банк" відступив ТОВ "ОТП Факторинг Україна" право вимоги за кредитними договорами № від 10.12.2013р., № від 20.01.2014р., № 6 від 25.03.2014р., укладеним з відповідачем.

03.02.2015р. та 07.12.2016р. позивач направив відповідачу повідомлення за №№ 200242076, 200231528 від 05.01.2015р. та № 6483 від 28.11.2016р. (факт направлення підтверджується описом вкладення в цінний лист), в яких повідомив останнього про укладення 22.12.2014р. між позивачем та ПАТ "ОТП Банк" договору факторингу № 22/12/14/1-1.

Вказаному повідомленні позивач також вимагав від відповідача, в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов кредитних договорів, протягом 10 днів з моменту отримання даного повідомлення достроково повернути всю суму боргу по кредитному договору № , яка станом на 05.01.2015р. становила 26 125 грн.42 коп., по кредитному договору № , яка станом на 05.01.2015р. становила 26 388 грн. 65 коп. та по кредитному договору № , яка станом на 28.11.2016р. становила 18 610 грн. 65 коп.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача за кредитним договором № від 10.12.2013р. становить 26 125 грн. 42 коп. з яких: залишок заборгованості за кредитом 22 066 грн. 44 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1 грн. 36 коп., заборгованість за комісією 4 057 грн. 62 коп., що вбачається з наданого позивачем розрахунку, який відповідач належними письмовими доказами не спростував.

Заборгованість відповідача за кредитним договором № від 20.01.2014р. становить 26 388 грн. 65 коп. з яких: залишок заборгованості за кредитом 22 530 грн. 25 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1 грн. 53 коп., заборгованість за комісією 3 856 грн. 87 коп., що вбачається з наданого позивачем розрахунку, який відповідач належними письмовими доказами не спростував.

Заборгованість відповідача за кредитним договором № від 25.03.2014р. становить 18 610 грн.65 коп. з яких: залишок заборгованості за кредитом 15 967 грн. 54 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 0 грн. 52 коп., заборгованість за комісією 2 643 грн. 11 коп., що вбачається з наданого позивачем розрахунку, який відповідач належними письмовими доказами не спростував.

Встановив вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

У відповідності до 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Частиною 1 ст. 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Враховуючи вищезазначене та те, що відповідачем взятті на себе зобов'язання не виконані, чим були порушені умови кредитного договору від 10.12.2013р. № , від 20.01.2014р. №, від 25.03.2014р. № (п.п. 1.2, 1, 4), у позивача, на підставі договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014р., виникло право щодо стягнення суми заборгованості з відповідача у примусовому порядку достроково, як це передбачено п. 1.5.4 кредитного договору.

Таким чином, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

На підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 378 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, та витрати пов'язані з викликом відповідача до суду через розміщення оголошення у пресі в сумі 663 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 158, 197, 209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" суму заборгованості за кредитним договором № від 10.12.2013 року станом на 24.11.2016 року в розмірі 26 125 (двадцять шість тисяч сто двадцять п'ять) грн. 42 коп., з яких: залишок заборгованості за кредитом 22 066 (двадцять дві тисячі шістдесят шість) грн. 44 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1 (одна) грн. 36 коп., заборгованість за комісією 4 057 (чотири тисячі п'ятдесят сім) грн. 62 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" суму заборгованості за кредитним договором № від 20.01.2014 року станом на 24.11.2016 року в розмірі 26 388 (двадцять шість тисяч триста вісімдесят вісім) грн. 65 коп., з яких: залишок заборгованості за кредитом 22 530 (двадцять дві тисячі п'ятсот тридцять) грн. 25 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1 (одна) грн. 53 коп., заборгованість за комісією 3 856 (три тисячі вісімсот п'ятдесят шість) грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" суму заборгованості за кредитним договором № від 25.03.2014 року станом на 24.11.2016 року в розмірі 18 610 (вісімнадцять тисяч шістсот десять) грн. 65 коп. з яких: залишок заборгованості за кредитом в сумі 15 967 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят сім) грн. 54 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 0 (нуль) грн. 52 коп., заборгованість за комісією 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" судові витрати у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. сплаченого судового збору та 663 (шістсот шістдесят три) грн. 00 коп. витрат пов'язаних з викликом відповідача до суду через розміщення оголошення у пресі.

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ф.Г. Сокол