АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Яремка В.В., Кулянди М.І.

секретар Герман Я.І.

за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро, про відшкодування матеріальної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2016 року -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро, про відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовував слідуючими обставинами. 08 листопада 2012 року о 14 год. 30 хв. позивач, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», державний номер НОМЕР_1, належний на праві власності позивачу ОСОБА_4, яким він має право керувати та розпоряджатися на підставі довіреності від 02 вересня 2005 року, на вул.Садова в с.Мигове Вижницького району, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду (далі ДТП), за участю автомобіля марки ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_2, яким керував відповідач ОСОБА_2 і який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_5

ОСОБА_1 зазначав, що зіткнення та ДТП сталися по вині відповідача ОСОБА_2, який допустив порушення п.12.1, 13.1 ПДР України, а саме

22-ц/794/170/ 2017р. Провадження № 713/2002/15-ц Головуючий у 1 інстанції Пилипюк І.В.

Категорія 30 доповідач Перепелюк І.Б

не забезпечив безпечної швидкості руху та безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», яким керував позивач.

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2012 року по адміністративній справі №3-912/12 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

В результаті допущеного порушення відповідачем ПДР та зіткнення двох транспортних засобів, було пошкоджено автомобіль марки «Фольксваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1, а саме: пошкоджено петлю передніх дверей лівих, нижню петлю дверей передніх лівих, механізм скло піймача дверей передніх лівих, облицювання (обшивку) дверей передніх лівих, прокладку оббивки облицювання дверей передніх лівих, комплект кріплень облицювання внутрішнього (обшивка) дверей передніх лівих, шумоізоляція дверей передніх лівих, ящик для дрібних речей дверей передніх лівих, а всього спричинено матеріальний збиток на суму 25 292 грн.

Позивач просив стягнути солідарно із відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 25 842 грн., в тому числі вартість матеріального збитку в сумі 25292грн. та вартість проведеного експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 550 грн.; судові витрати стягнути з ОСОБА_2

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25292грн. матеріальної шкоди, 487,20 грн. витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро, про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просив заочне рішення в частині задоволених позовних вимог - скасувати та відмовити у їх задоволенні.

Апелянт вважає оскаржуване заочне рішення незаконним та необґрунтованим. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що ні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, ні в постанові суду немає жодного доказу про те, які саме пошкодження отримав автомобіль, яким керував позивач.

Також апелянт вказує, що він не був повідомлений про проведення технічного огляду та вважає безпідставним проведення актуалізації при визначені матеріального збитку. Апелянт звертає увагу суду на те, що з моменту ДТП пройшло майже 3 роки, і позивач не звертався протягом цього часу до відповідача про відшкодування шкоди.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, заочне рішення - залишити без змін з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з ОСОБА_2 підлягає стягненню завдана ОСОБА_1 матеріальна шкода в розмірі, встановленому висновком експертного автотоварознавчого дослідження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_2, 08 листопада 2012 року о 14.30 годин в с.Мигове по вул.СадоваД Вижницького району, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2105 державний номерний знак 72644 М.О., не вибрав безпечної швидкості руху та безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Фльксваген Транспортер державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується копією постанови Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2012 року.

Настання ДТП відбулося в результаті порушень ОСОБА_2 М.Д.п.12.1, 13.1 ПДР України.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно з вимогою ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до довідки державної автомобільної інспекції у Вижницькому районі МВС України в Чернівецькій області № 9103609 від 04.03.2012р., власником автомобіля марки ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_2, який потрапив в ДТП є ОСОБА_3

Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПРАТ НФСК «Добробут» і ОСОБА_2 22.05.2012р., цивільна відповідальність водія автомобіля ВАЗ на момент ДТП була застрахована.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 92/02/13 від 22.02.2013р. матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Фольксваген Транспортер, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП станом на 22.02.2013 року складає 8783,27 грн.

З актуалізації висновку №110-11-15 експертного авто товарознавчого дослідження про визначення матеріального збитку від 04.11.2015р. вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Фольксваген Транспортер державний реєстраційний номер 07188 в результаті актуалізації висновку №92/02/13 від 22.02.2013р. про визначення матеріального збитку в цінах на 04.11.2015р. складає 25 292,70грн.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1, просив стягнути всю суму збитків з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та зазначав, що згідно листа Моторного(транспортного) страхового бюро України № 3/1-04/10843 від 14.04.2014р., 18.01.2013р. ПрАТ «НФСК «Добробут» позбавлено членства в МТСБУ, у звязку з чим МТСБУ на може застосувати до зазначеного страховика заходів впливу.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів.

Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (статті 3, 5 вказаного Закону).

Сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обовязково припиняє деліктне зобовязання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (ч. 2 ст. 14 ЦК України).

Відповідно до ст. 511 ЦК України зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами 1 та 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином, потерпілому належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної безпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частині залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, законодавець пов'язує покладення відповідальності за шкоду заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, з наявністю вини заподіювача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 зазначеної норми передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що законодавцем встановлена презумпція вини завдавача шкоди, відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з його вини. При цьому потерпілий повинен надати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Встановивши, що дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль позивача, сталася з вини відповідача та з урахуванням експертного автотоварознавчого дослідження № 92/02/13 від 22.02.2013р. та актуалізації висновку №110-11-15 експертного авто товарознавчого дослідження про визначення матеріального збитку від 04.11.2015р., суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 майнової шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу та витрат на проведення експертизи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Посилання апелянта на те, що ні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, ні в постанові суду немає жодного доказу які саме пошкодження отримав автомобіль, яким керував позивач не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки пошкодження, які отримав автомобіль позивача при ДТП були зафіксовані при проведенні експертного автотоварознавчого дослідження № 92/02/13 від 22.02.2013р .

Заперечуючи щодо розміру відшкодування та не погоджуючись із висновком авто товарознавчого дослідження як доказу, апелянт не надав інших доказів на спростування цього.

Доводи апелянта щодо неповідомлення його про проведення авто товарознавчого дослідження є безпідставними, оскільки він повідомлявся про проведення дослідження телеграмою №35/2101 від 19.02.2013р., копія якої міститься в матеріалах справи, а також про це зафіксовано у висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 92/02/13 від 22.02.2013р.

Апелянт посилається на те, що проведення актуалізації не передбачено законом. Однак, апелянтом не враховано, що матеріальний збиток в розмірі 8783,27грн. визначений висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 92/02/13 був встановлений станом на 22.02.2013р. і враховуючи курс валюти становив 1098,73дол.США. При проведені актуалізації висновку №110-11-15 експертного авто товарознавчого дослідження від 04.11.2015р. вбачається, що вартість матеріального збитку (1098,73дол.США) в цінах на 04.11.2015р. становить 25292,70грн.

Суд першої інстанції встановив всі обставини, дослідив докази, дав їм належну оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Керуючись ст. 307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :