АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/2525/17 Головуючий 1 інстанції - Бровкіна М.І.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді Хорошевського О.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

ОСОБА_1

за участю секретаря: Гончар А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2017 рокупо справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_6 про визнання неправомірними дій нотаріуса по посвідченню договору купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2016 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просив визнати неправомірними дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 по посвідченню договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 05.02.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.12.2012 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки АДРЕСА_2 і надано позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк» продати предмет іпотеки для задоволення вимог за кредитним договором.

05.02.2015 року банк від імені ОСОБА_5, за якою було зареєстровано право власності продав зазначену квартиру ОСОБА_6

Ця угода була посвідчена нотаріусом ОСОБА_4

Посвідчуючи цю угоду нотаріус не взяв до уваги, що ОСОБА_5 придбала зазначену вище квартиру перебуваючи у шлюбі з позивачем. Згоди на відчуження квартири ОСОБА_2 не надавав, хоча майно, що пізніше було передано у іпотеку є спільною сумісною власністю подружжя, частки співвласників у цьому майні не визначились, а тому відчуження такого майна повинно було відбуватись в порядку передбаченому ст. ст. 63-65, 67 СК України.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2017 рокуу задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить зазначене рішення скасувати, як ухвалене з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права та ухвалити нове рішення задовольнивши позовні вимоги.

Скарга містить посилання на ст. ст. 60-67 СК України та п. 68 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України № 20/т від 03.03.2004 року.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду доказів неправомірності дій нотаріуса ОСОБА_4 по посвідченню договору купівлі-продажу від 05.02.2015 року.

Судова колегія з таким висновком погоджується оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Та обставина, що ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_3 за спільні кошти у спільну сумісну власність в період перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 не заперечувалась відповідачем і підтверджується договором купівлі-продажу від 05.05.2008 року за яким ОСОБА_5 була покупцем (а.с. 11).

Позивач не заперечував проти того, що надав дозвіл своїй дружині на укладення договору іпотеки належній їм квартири.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.12.2012 року звернено стягнення на АДРЕСА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_5 будь-яким способом з іншою особою покупцем (а.с. 41-42).

У виконання цього рішення ПАТ КБ «ПриватБанк» продано вказану квартиру ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 05.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 (а.с. 9-10).

Посилання апеляційної скарги на ч. 3 ст. 63 СК України не може бути взято до уваги, оскільки йдеться про відчуження майна у порядку визначеному судом. ОСОБА_2 у цьому випадку виступав як іпотекодавець у забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_5 перед банком, а тому застосування до спірних правовідносин підлягають не норми СК України, а норми, що регулюють відносини, які виникли щодо іпотечного майна.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.12.2012 року не оскаржувалось, набрало законної сили і було виконано.

Будь-яких порушень з боку нотаріуса під час посвідчення договору купівлі-продажу від 05.02.2015 року встановлено не було.

Доводи апеляційної скарги на те, що у порушення вимог п. 65 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій на висновки суду першої інстанції не впливають, оскільки у ньому йдеться про те, що нотаріус повинен упевнитись посвідчуючи договір, що іпотекодержатель повідомив осіб, які мають зареєстроване у встановленому законом порядку право чи вимоги на предмет іпотеки, відповідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Будь-яких відомостей про те, що права позивача на предмет іпотеки були зареєстровані у встановленому законом порядку суду надано не було.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді І.С. Кіпенко

ОСОБА_1