Провадження № 22-ц/773/492/17 Категорія: 2 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Федонюк С.Ю., Здрилюк О.І.,

з участю: секретаря Губарик К.А.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, ОСОБА_3 про визнання права власності, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду від 25 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 25.03.2016 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на автомобіль марки «Mercedes Sprinter», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з такого.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_5 на законних підставах придбав спірний автомобіль, а тому набув право власності на нього.

Висновки суду відповідають встановленим в справі обставинам та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 610161, виданого Центром ДАІ № 6101 УДАІ УМВС України в Тернопільській області, власником автомобіля Merсedes-Веnz Sprinter 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_3 (а.с.11). З цього свідоцтва вбачається, що право користування вказаним автомобілем має ОСОБА_6.

Місцевим судом також встановлено, що 01.01.2015 цей транспортний засіб затримано працівниками Митного відділу в Медиці Митного управління в Перемишлі ОСОБА_7 як доказ у карно-фіскальному провадженні. В ході дій, повязаних із затриманням автомобіля, було складено протокол огляду механічного транспортного засобу і квитанція опис (а.с.97-98).

В наступному зазначений автомобіль марки перейшов у власність державного бюджету ОСОБА_7 на підставі Рішення Районного Суду в м. Перемишлі від 22.05.2015 року, яким було винесено постанову про його конфіскацію. Митна палата в Перемишлі, виконуючи вищевказане вище рішення Суду, здійснила продаж вказаного транспортного засобу з публічних торгів. Покупцем автомобіля стала фірма TRYTON Spolka z.o.o на підставі фактури за номером FVL/400000/2015/0290 від 18.09.2015 року. Попередньому власнику транспортного засобу, тобто відповідачу ОСОБА_3, не надавалося право на першочерговий викуп. Товар продано за умови зворотного вивезення за межі Союзу протягом 14 днів від дати придбання.

Наведене вище свідчить про те, що згаданим рішенням суду від 22.05.2015 року відповідача ОСОБА_3 фактично позбавлено права власності на спірний автомобіль, який перейшов у власність державного бюджету ОСОБА_7 в порядку конфіскації, хоча за реєстраційними документами в Україні він не знімався з обліку і продовжував обліковуватись за ОСОБА_3

29.09.2015 року ОСОБА_5 шляхом купівлі придбав автомобіль Merсedes-Веnz Sprinter 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2 в польської фірми TRYTON Spolka z.o.o за ціною 25293 польських злотих, що підтверджується фактурою № 005/2015/ЕКS (а.с.5-6).

03.10.2015 року Луцьким МВ УМВС України у Волинській області вказаний автомобіль у ОСОБА_5 було вилучено та поміщено на штрафний майданчик на підставі заяви ОСОБА_3 про незаконне заволодіння автомобіля позивачем (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупця), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згадана фактура № 005/2015/ЕКS від 29.09.2015 року, на підставі якої ОСОБА_5 придбав у польської фірми TRYTON Spolka z.o.o спірний автомобіль, є підтвердженням укладенням договору купівлі-продажу вказаного транспортного засобу і переходу права власності на нього до позивача, оскільки в ній зазначено предмет цього договору, його ціна і факт внесення плати за це майно.

На підставі викладених обставин, проаналізувавши матеріали справи та виходячи з предмета заявленого позову, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалене місцевим судом рішення про задоволення позову в даній справі відповідає вимогам закону.

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження місцевого суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Покликання відповідача ОСОБА_3 у своїх доводах апеляційної на те, що спірний автомобіль мав бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ перед відчуженням, є безпідставними, з огляду на те, що він вибув із власності останнього в порядку конфіскації та перейшов у власність іноземної держави, органи якої і здійснили його продаж в порядку, який встановлено в цій державі.

Крім того, не приймаються до уваги покликання відповідача ОСОБА_3 на те, що спірний автомобіль підлягав митному оформленню при перетині державного кордону, оскільки даний транспортний засіб не знімався з обліку в органах ДАІ та вже попередньо був розмитнений, перед тим як був постановлений на українську державну реєстрацію. Крім цього, факт сплати чи несплати необхідних митних платежів за автомобіль має значення для його реєстрації у відповідних державних органах України, і не може бути перешкодою для визнання за особою, яка його придбала на законних підставах, права власності на це рухоме майно.

Доводи представника відповідача про те, що згадана фактура не є підтвердженням факту купівлі позивачем спірного автомобіля, є неспроможними, оскільки в цьому документі (безвідносно до того, як він називається) зазначені всі необхідні дані (предмет договору, його ціна, оплата покупцем цієї ціни), які дають підстави кваліфікувати його як договір купівлі-продажу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 25 березня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: