У Х В А Л А

судового засідання

22.03.2017 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі :

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи: ОСОБА_3 про розірвання договору про спільну діяльність, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом в якому просить суд розірвати договір про спільну діяльність між ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 17 жовтня 2011 року.

Відповідач ОСОБА_4 подав клопотання про зупинення провадження у даній справі, посилаючись на те, що ним подані заяви в правоохоронні органи про вчинення позивачем та його дружиною ОСОБА_5, кримінальних правопорушень, що виразились у вчиненні шахрайських дій та підробки документів, внаслідок чого вони привласнили та незаконно заволоділи належним відповідачу обєктам нерухомості, квартирам та паркомісцями, в новозбудованому будинку по вул.Рудницького, 11Б; на підставі чого органами національної поліції були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань три кримінальні провадження: №0000574 за ст. 190 ч.4 КК України від 27.02.2016 року Франківським ВП ГУНП у Львівській області; №0000277 за ст. 358 ч.1 КК України від 20.05.2015 року ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, - по яким в даний час проводиться досудове розслідування; №0002950 за ст. 388 ч. 1 від 19.08.2016 року Франківським ВП ГУ НП у Львівській області, за яким вручено підозру ОСОБА_5 Крім того, вказує, що в провадженні Франківського районного суду м.Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 за участю третьої особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про визнання нікчемним акту розподілу часток квартир та парко місць в будинку по вул.Рудницького, 11Б, визнання недійсними свідоцтва про право власності на квартири та паркомісця та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні представник позивача та позивач просили відмовити в задоволенні клопотання.

В судовому засіданні представник відповідача щодо клопотання про зупинення провадження у справі поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, дослідивши подане клопотання та встановивши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі: неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зазначена норма визначає сукупність обставин, за наявністю яких суддя зобов'язаний зупинити провадження у справі. Так, за змістом зазначеної норми такими обставинами є: - розгляд іншої справи іншим судом; - взаємозв'язок такої справи зі справою, що розглядається; - неможливість розгляду такої справи до вирішення пов'язаної з нею справи іншим судом.

Суд зупиняє провадження у справі у разі об'єктивної неможливості вирішення спору без встановлення відповідних обставин справи і фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з'ясувати як пов'язана справа, яка розглядається судом, зі справою, що розглядається іншим судом і чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, що розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення, та є істотними для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пунктом 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч.1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач у клопотанні навів обставини суб'єктивного та об'єктивного характеру, які не перешкоджають суду розглянути справу по суті і постановити рішення та не роблять неможливим його постановлення взагалі у даній справі.

Суд вважає, що у задоволенні вищевказаного клопотання слід відмовити, оскільки зупинення провадження по справі призведе до ускладнення даного судового процесу та порушення процесуальних строків розгляду позовної заяви. Від вирішення цих дій залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог. Зазначені дії можуть бути виконані на будь-якій стадії процесу.

Уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що судові процедури при розгляді справ повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Одне із завдань суду полягає у ефективній протидії недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи відповідно до ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Згідно із ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 10, 60, 201 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи: ОСОБА_3 про розірвання договору про спільну діяльність - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ванівський Ю.М.