Справа №242/4807/17
Провадження №2/242/1815/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Пирогової Л.В., при секретарі Клименко А.В., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора м.Гірник» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Карпенка Андрія Анатолійовича, третя особа: Приватний нотаріус Селидівського міського нотаріального округу Козирєва Леся Вікторівна, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02.11.2017 р. звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та права власності на нерухоме майно придбане на аукціоні. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є переможцем аукціону проведеного відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Після проведення аукціону він сплатив повну вартість за придбаний об'єкт нерухомості - нежиле приміщення (Літ. А), загальною площею 67,9 кв.м., а саме: 1. підсобна площа - 22,5 кв.м., 2. основна площа - 45,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Між позивачем та відповідачем укладено у простій письмовій формі договір-купівлі продажу та акт про передання права власності на придбане нерухоме майно від 25.07.2017 року. Позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про придбане нерухоме майно, але постановою приватного нотаріусу Селидівського міського нотаріального округу від 12.10.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки нотаріус не може посвідчувати договір купівлі-продажу, укладений сторонами з перервою у часі та підписаний ними до нотаріального посвідчення. Просить суд визнати договір про придбання майна банкрута на аукціоні між ним та ліквідатором та Акт про передання права власності на куплене нерухоме майно дійсним та визнати за ним право власності на нежиле приміщення (Літ. А), загальною площею 67,9 кв.м., а саме: 1. підсобна площа - 22,5 кв.м., 2. основна площа - 45,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач ліквідатор - арбітражний керуючий Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора м.Гірник» - Карпенко А.А. в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з клопотанням слухати справу без його участі, заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні.

Третя особа Приватний нотаріус Селидівського міського нотаріального округу Козирєва Леся Вікторівна в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву з клопотанням слухати справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, судом встановлено наступне.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що відповідно до протоколу №10-б/17 проведення аукціону на Товарній біржі «Донбас» від 17.07.2017 року щодо продажу Лоту №9 (Літ. А), загальною площею 67,9 кв.м., а саме: 1. підсобна площа - 22,5 кв.м., 2. основна площа - 45,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, переможцем аукціону став ОСОБА_1

Між КП «ЖЕК м.Гірник» в особі ліквідатора Карпанка А.А., який діє на підставі постанови Господарського суду Донецької області від 27.01.2010 року, та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення (Літ. А), загальною площею 67,9 кв.м., а саме: 1. підсобна площа - 22,5 кв.м., 2. основна площа - 45,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Даний договір нотаріально не посвідчувався.

Згідно з акту про передання права власності на нерухоме майно від 25.07.2017 року КП «ЖЕК м.Гірник» в особі ліквідатора Карпанка А.А. передав ОСОБА_1 у власність нежиле приміщення (Літ. А), загальною площею 67,9 кв.м., а саме: 1. підсобна площа - 22,5 кв.м., 2. основна площа - 45,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою від 12.10.2017 року, приватним нотаріусом Козирєвою Л. В. відмовлено у видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажу майна в провадженні у справі про банкрутство, оскільки нотаріус не може посвідчувати договір, укладений сторонами з перервою у часі та підписаний ними до нотаріального посвідчення.

Як убачається з матеріалів справи аукціон продажу майна проведено 17.07.2017 року, 18 та 19 липня 2017 року позивачем ОСОБА_1 внесена до КП «ЖЕК м.Гірник» сума у розмірі 50 000 грн. та 24000,00 грн., що підтверджується касовими ордерами №11, 12 від 18.07.2017 року та від 19.07.2017 року. 25.07.2017 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна та того ж дня складено акт про передання права власності на куплене нерухоме майно за Договором від 25.07.2017 року, та лише 12.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про придбання нерухомого майна.

У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ст.. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач просив визнати договір купівлі-продажу нежитлового приміщення придбаного на аукціоні, який проведено відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 60 ч. 2 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України у разі, якщо недійсність правочину встановлена законом такий правочин є нікчемним. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Отже, закон надає суду право визнавати дійсним договір, який через недодержання сторонами вимог закону про його нотаріальне посвідчення є нікчемним.

Судом встановлено, що сторони уклали договір купівлі-продажу нерухомо майна придбаного на аукціоні та нотаріально його не посвідчили.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз'яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Статтею 657 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з'ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Звертаючись із даним позовом позивач не зазначав, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення правочину, а лише повідомив позивачу, шо у зв'язку із відсутністю в Державному реєстрі речових прав державної реєстрації спірного майна КП «ЖЕК м.Гірник» залишається власником спірного майна, що не може свідчити про наявність спору між позивачем та відповідачем.

Крім того, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачена особлива процедура відчуження та набуття права власності на об'єкти нерухомого майна, придбані з аукціону.

Так, частиною 4 ст.50 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що укладений на аукціонах договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Частиною 3 ст. 75 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що акт про передання права власності на куплене нерухоме майно разом із протоколом про проведення аукціону не пізніше трьох робочих днів після повної сплати переможцем запропонованої ним ціни передається нотаріусу, а копії акта не пізніше наступного дня разом із відомостями про нотаріуса надсилаються (вручаються) покупцю, замовнику аукціону та продавцю. За невчасне передання акта нотаріусу організатор торгів сплачує покупцю пеню у розмірі 0,5 відсотка на день від ціни продажу за період прострочення. Згідно з п. 4 ст. 50 цього Закону укладений на аукціоні договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Згідно з п.п.4.1-4.4 Глави 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, придбання нерухомого майна на аукціоні при його продажі в провадженні у справі про банкрутство оформлюється нотаріусом відповідно до ст.75 ст. 75 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», за місцезнаходженням такого майна шляхом видачі набувачу відповідного свідоцтва.

Свідоцтво про придбання майна на аукціоні видається нотаріусом на підставі акта про передання права власності на придбане майно, що підписується сторонами, та протоколу про проведення аукціону, складеного організатором аукціону.

До протоколу обов'язково має бути доданий засвідчений організатором текст договору, вказаний в оголошені про проведення аукціону.

Таким чином, даним порядком передбачено, що за результатами проведення аукціону та на підставі протоколу про проведення такого аукціону нотаріусами видається набувачу свідоцтво.

Суд звертає увагу, що позивачем не оспорюється виконання відповідачем вимог ст. 75 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Разом з тим, позивач у позові посилався на те, що дії нотаріуса з приводу відмови у видачі свідоцтва порушують його права як власника, що свідчить про те, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту та позивач не позбавлений права оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно, є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 219 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора м.Гірник» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Карпенка Андрія Анатолійовича, третя особа: Приватний нотаріус Селидівського міського нотаріального округу Козирєва Леся Вікторівна, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 12.12.2017 року.

Суддя Л.В.Пирогова