АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2327/17 Головуючий 1 інст. Іванова І.В.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» березня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» про стягнення банківського вкладу та процентів за договором,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним та у подальшому уточненим позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1». В обґрунтування свого позову посилався на те, що 24 липня 2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» укладено договір банківського вкладу № 826101/2014 депозитного продукту «Марафон лояльності подвійний дохід ЕПС», за умовами якого ним розміщено вклад в доларах США на строк 13 місяців з дня укладення договору з щомісячною виплатою процентів 10 відсотків річних.

За цим договором банк відкрив йому вкладний рахунок, на який може бути перераховано вклад та нараховані проценти, які він може отримати за закінченням строку дії договору.

Початковий вклад в сумі 18697, 00 доларів США він вніс на розрахунковий рахунок банку.

26 серпня 2014 року він звернувся до банку щодо закриття депозиту за цим договором та видачею вкладу.

Однак, банк гроші йому не повернув.

Зазначив, що оскільки банк взяв на себе зобовязання повернути грошові кошти в доларах США, така сума повинна складати 18686,36 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення становить 511259,00 грн., інфляційні витрати - 71684,00 грн., проценти за користування грошима - 7438,00 грн., пеня - 68299,00 грн., а всього - 658644,00 грн.

Просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на свою користь суму за договором банківського вкладу № 826101/2014 від 24 липня 2014 року - 511259,00 грн. основного боргу, 71684,00 грн. інфляційні витрати, 7438,00 грн. проценти за користування грошима, 68299,00 грн. пеня, а всього 658644,00 грн.; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на користь держави судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 березня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на користь ОСОБА_3 суму за договором банківського вкладу № 826101/2014 від 24 липня 2014 року в розмірі 511259,00 грн. основного боргу, 71684,00 грн. інфляційні витрати, 7438,00 грн. проценти за користування грошима, 68299,00 грн. пеня, а загалом 658644,00 грн.; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на користь держави судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 червня 2015 року заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила заочне рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. При цьому посилалася на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно; що випискою по поточному рахунку підтверджується, що позивачу виплачено через банк-агент грошові кошти в межах гарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми відшкодування; що оскільки банк вчасно повернув позивачу грошові кошти на його поточний рахунок, де процентна ставка становить 0,1%, то позовна вимога про стягнення з банку процентів за користування грошима за договором банківського вкладу є повністю незаконною та безпідставною; що оскільки між сторонами не було досягнуто домовленості щодо розміру та порядку притягнення сторін до відповідальності за порушення зобовязань, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування суми пені.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2015 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 задоволено частково, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 березня 2015 року змінено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2017 року касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2015 року скасовано, справу передано на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судове засідання учасники процесу, які повідомлялися про час і місце розгляду справи належним чином, про свідчать зворотні повідомлення про вручення їм судових повісток, не зявилися.

Частиною 3 статті 27 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Відповідно до частини 2 статті 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 необхідно задовольнити, заочне рішення суду скасувати

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24 липня 2014 року між сторонами укладено договір банківського вкладу «Марафон Лояльності подвійний дохід ЕПС», за яким ОСОБА_3 розмістив у банку на 13 місяців 18697, 00 доларів США з щомісячною виплатою 10% річних.

24 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про повернення вкладу та відсотків і погодився на отримання доларів США в еквіваленті 14999,00 грн. на добу за курсом Національного Банку України.

Із виписки по поточному рахунку №3093 вбачається, що ОСОБА_3 через банк-агент виплачено грошові кошти в межах гарантованої суми відшкодування.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року із змінами та доповненнями тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми зазначеного Закону є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини 5 статті 36 цього Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини 2 статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Як вбачається із матеріалів справи у Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію, а 20 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного Банку України від 19 березня 2015 року розпочато процедуру ліквідації цього банку.

Враховуючи, що на момент ухвалення заочного рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року із змінами та доповненнями неможливо.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалюючи заочне рішення, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув, в порушення вимог ст. 212 214 ЦПК України не надав належної оцінки наявним у справі доказам, не встановив фактично обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та дійшов помилкового висновку щодо задоволення позову ОСОБА_3

За таких обставин заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Оскільки ОСОБА_3 як споживача звільнено від сплати судового збору, з нього судовий збір за подачу апеляційної скарги не стягується.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2. ч. 1. ст. 307, п.1 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії