справа №619/3843/17
провадження №2-о/619/173/17
Рішення

Іменем України

29 листопада 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Кононихіної Н.Ю.

за участю секретаря судового засідання - Михайлової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

встановив:

Заявник просить суд ухвалити рішення, згідно якому встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 01 квітня 2016 року у м. Донецьк Буденовський район Донецька Народна Республіка.

В обґрунтування заяви посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про укладення шлюбу серія 1- БП № 271691, видане Воздвиженською сільською радою Ямпільського району Сумської області за актовим записом 7).

Її чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно довідки від 02.12.2014 року № НОМЕР_1 був взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення за адресою: вул. Козакевича, 25А смт Вільшани Дергачівський район Харківська область.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер 01 квітня 2016 року у м. Донецьк Буденовський район Донецька Народна Республіка, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 83 від 01 квітня 2016 року, виданим Онкологічним Центром імені професора ОСОБА_3 в м. Донецьк, ДНР, де зазначено, що причина смерті рак прямої кишки з метастазами в лімфатичні вузли.

Також, 01 квітня 2016 року їй видали довідку про причину смерті ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_4 до форми № 106/у № 83 (для поховання)- дата смерті 01.04.2016. Причина смерті: рак прямої кишки.

Свідоцтво про смерть серія ДНР № 033465, видане 05.07.2016 року Харцизьким міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної ОСОБА_5 за актовим записом № 533, на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 01.04.2016 в м. Донецьк Буденовський район Донецька Народна Республіка.

Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України (далі Реєстр). Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші правові наслідки.

Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі Правила), підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть).

Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров'я України.

Згідно Правил, державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені пунктом 2 цієї глави, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Місцем проживання є Дергачівський район смт Вільшани та настання смерті померлого в даному випадку є м. Донецьк.

ОСОБА_2 поїхав на тимчасово окуповану територію України для того, щоб взяти там теплі речі, однак захворів і помер.

Тому, вона як родич померлого, звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2, померлого 01.04.2016 року у м. Донецьк.

Однак, 21.11.2017 за № 1702/15.12-04-04 їй видали відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки не підтверджено факт смерті ОСОБА_2, померлого 01 квітня 2016 року у м. Донецьк Буденовський район Донецька Народна Республіка та нею предявлено свідоцтво про смерть ДНР № 033465 від 05.04.2016 року видане Харцизським міським відділом записів актів цивільного стану Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької народної республіки, тобто, документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Вона без рішення суду про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України не має підстав для звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті.

Отримати свідоцтво про смерть у відділ державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті ОСОБА_2, 01.04.2016 року на території України та для отримання свідоцтва про смерть.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву в якій просив справу розглядати у їх відсутність, що суд вважає за можливе.

Заявник у судове засідання не зявилась, в наданій заяві просить справу розглядати за її відсутності, заяву підтримує.

Суд, вивчивши надані докази, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 16 02.1952 року народження, уродженка с. Гремячка Ямпільського району Сумської області перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про укладення шлюбу серія 1- БП № 271691, видане Воздвиженською сільською радою Ямпільського району Сумської області за актовим записом 7).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер 01 квітня 2016 року у м. Донецьк Буденовський район Донецька Народна Республіка, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія ДНР № 033465, видане 05.07.2016 року Харцизьким міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної ОСОБА_5 за актовим записом № 533 та лікарським свідоцтвом про смерть № 83 від 01 квітня 2016 року, виданим Онкологічним Центром імені професора ОСОБА_3 в м. Донецьк, ДНР, де зазначено, що причина смерті рак прямої кишки з метастазами в лімфатичні вузли.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного »стану (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

Статтею 3 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією України є ОСОБА_5 Крим та місто Севастополь.

Розпорядженням Кабінету України від 07 листопада 2014 року № 1085 « Про затвердження населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади, у тому числі органи реєстрації актів цивільного стану, тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року « Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста і селища Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України « Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 Закону України « Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» та Постанови Верховної Ради України № 252 - VIII від 17 березня 2015, яка набрала чинності 08 квітня 2015 до окремих районів міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України « Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроводжується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї постанови. Місто Донецьк віднесено до населених пунктів, у яких тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, а відтак, і до тих, які визначено тимчасово окупованими територіями.

Як зазначено у п.3 розділу 1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових до актових записів цивільного стану, їх поновлення або анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Згідно ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно ч.2 ст.234 ЦПК України в окремому провадженні суд, зокрема, розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.1 ст.2571 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, яка викладена у висновках ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «laizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих та такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а де становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи: для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

21.11.2017 начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області відмовлено ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, який помер 01.04.2016.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Оскільки реєстрація смерті ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті ОСОБА_2, який помер 01 квітня 2016 року.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до частин 4,5 ст.2571 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи".

Свідоцтво про смерть, видане 05.07.2016 року Харцизьким міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної ОСОБА_5 за актовим записом № 533, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, як виняток суд бере до уваги та оцінює його разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки є законні підстави. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 234, 256, 2571, 259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

ОСОБА_6 Вікторівни задовольнити повністю.

Встановити факт смерті громадянина ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця України, Донецької області місто Макіївка, померлого 01 квітня 2016 року в Буденовському районі м. Донецьк Донецької області .

Постановлене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. Ю. Кононихіна