АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/6438/17 Номер провадження 22-ц/786/2986/17Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 жовтня 2017 року

за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Метабанк», Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання права власності, зняття арешту з майна, зобов'язання вчинити певні дії.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 жовтня 2017 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про вжиття заходів по забезпеченню позову.

Не погодившись з даною ухвалою, заявник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 жовтня 2017 року скасувати та передати питання вжиття заходів забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали суду без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

По справі встановлено, що у вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, який на виконання ухвали судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 жовтня 2017 року про залишення позовної заяви без руху уточнила в жовтні 2017 року.

Остаточно позивач просила суд визнати за нею право власності на транспортний засіб - автомобіль легковий марки AKURA модель MDX, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, придбаний за договором купівлі-продажу 1242/2017/314308 транспортного засобу від 01 лютого 2017 року, укладеним між нею та ОСОБА_3, а також зняти арешт з вказаного автомобіля, накладений на підставі постанови старшого державного виконавця Чечелівського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Марінеско А.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, 50913263 від 22 квітня 2016 року у виконавчому провадженні, де боржником є ОСОБА_4 Зобов'язати ДП «Національні інформаційні системи» в особі Запорізької філії зареєструвати у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про припинення обтяження та вилучити з Державного реєстру відомості про приватне обтяження спірного автомобіля, обтяжувач - ПАТ «Мегабанк», боржник - ОСОБА_4 згідно запису № 16184780 від 15 березня 2017 року (підстава обтяження - договір застави від 28.09.2011).

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 жовтня 2017 року за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПАТ «Мегабанк», ДП «Національні інформаційні системи» про визнання права власності, зняття арешту з майна, зобов'язання вчинити певні дії відкрито провадження у справі.

Одночасно з поданням позовної заяви, у вересні 2017 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення продажу спірного автомобілю, в обґрунтування якої посилалась на те, що на спірне майно державним виконавцем накладений арешт в рамках виконавчого провадження, а отже, можлива реалізація спірного майна, що може унеможливити виконання рішення суду у справі про визнання права власності та зняття арешту з рухомого майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов про визнання права власності на арештоване майно і про зняття з нього арешту може забезпечуватись зупиненням продажу цього майна (п. 5 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Порядок вирішення питання щодо забезпечення позову визначений ст. 153 ЦПК України. Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що заявником не доведено обставин, за яких суд може вжити зазначені у клопотанні заходи забезпечення позову, оскільки доводи заявника ґрунтуються на припущеннях, даних щодо здійснення продажу спірного арештованого майна матеріали справи не містять.

При вирішенні порушеного заявником питання судом першої інстанції дотримано встановлений процесуальний порядок. Клопотання розглянуто у судовому засіданні без повідомлення сторін, в день відкриття провадження у справі, що відповідає вимогам ст.ст. 122, 153 ЦПК України.

Незгода заявника ОСОБА_2 з висновками суду першої інстанції при розгляді її заяви про забезпечення позову не є підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення та повторного вирішення вказаного питання судом.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2 і залишення оскаржуваної ухвали без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: підпис С.Б. Бутенко

Судді: підпис О.О. Панченко

підпис В.П. Пікуль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко