Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/900/17
Провадження №: 2-о/332/25/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 р. м.Запоріжжя

Заводський районній суд міста Запоріжжя:

Головуючого судді: Федоренка О.І.;

при секретарі: Євдокимовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Заводський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначив, що 18.03.2017 року померла його бабуся громадянка України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Благодатне, Амвросіївського району, Донецької області, була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2. Місце смерті місто Іловайськ, Донецької області, причина смерті атеросклеротична хвороба серця.

Заводський районний у місті Запоріжжі відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відмовив йому у реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноваження. Тому просить встановить факт смерті ОСОБА_3 Встановлення факту необхідно для оформлення та отримання свідоцтва про смерть українського зразка з метою подальшого оформлення спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3

Заявник через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи та наявні в докази, суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні: ОСОБА_3, НОМЕР_1, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, (а.с.22-23).

Згідно свідоцтва про смерть ДНР № 061734, виданого 21.03.2017 року (мовою оригіналу: Администрацией города Иловайска города Харцызка Донецкой Народной Республики: «ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, умерла 18.03.2017 года, в возрасте: 90 лет, место смерти Донецкая Народная Республика города Иловайска города Харцызка) (а.с.7).

Згідно довідки про причину смерті № 50 від 18.03.2017 року, виданої Вузловою лыкарнею станції Іловайськ Донецької області, причиною смерті ОСОБА_3, 90 років, померлої 18.03.2017 року стала атеросклеротична хвороба серця (а.с.8).

Заводським районним у місті Запоріжжі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 28.03.2017 року, ОСОБА_2 відмовлено в реєстрації смерті ОСОБА_3, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, видний на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноваження ( а.с.13).

Згідно положенням п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Згідно п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001 року заява № 25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи , видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документі як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з»ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території.

Встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть українського зразка.

Таким чином, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими, вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст.4,17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.1,3,9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст.256-259 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити. Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянки України, місце реєстрації: м. Іловайськ, вул. Комова, 203, яка померла 18 березня 2017 року, у віці 90 років, в м. Іловайськ, Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І. Федоренко