У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Рувіна Олександра Григоровича про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, обґрунтовуючи його тим, що він перерахував на рахунки Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (далі - КНДІСЕ) грошові кошти у розмірі 2 000 грн та сплатив 3 відсотки ставки банку для проведення судової експертизи.

Позивач вказує, що звертаючись із заявою про продовження строку на оплату експертизи він додатково сплатив ще 2 070 грн.

06 березня 2014 року, яка зазначає позивач, його повідомлено про те, що кошти за проведення експертизи не перераховано, експертиза не може бути проведена, а кошти у розмірі 1 920 грн повернуто.

Посилаючись на те, що йому повернуто не всю суму грошових коштів, позивач просив суд стягнути з КНДІСЕ матеріальну шкоду у розмірі 997 грн 80 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз РувінаОлександра Григоровича про відшкодування шкоди відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення та задовольнити позов, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Зважаючи на те, що строк касаційного оскарження пропущений з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

У касаційній скарзі викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Оскільки судом вбачаються підстави для звільнення від сплати судового збору, тому клопотання необхідно задовольнити.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не доведено, що завдана йому шкода спричинена внаслідок протиправних дій відповідача.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень не дають підстав для висновку, що судами було неправильно застосовано норми матеріального права та допущено порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк касаційного оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Рувіна Олександра Григоровича про відшкодування шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко