Апеляційний суд Житомирської області
Справа №281/603/16-ц Головуючий у 1-й інст. Нечуй Б. П.
Категорія 34 Доповідач Гансецька І. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької І.А.

суддів: Кочетова Л.Г.

ОСОБА_1

при секретарі: Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Червона Волока» про відшкодування шкоди

за апеляційною скаргою ТОВ «Червона Волока» на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 17 січня 2017 року

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15 серпня 2016 року близько 9 год. 20 хв. відбулась дорожньо-транспортна пригода у якій належний йому на праві власності автомобіль НОМЕР_1, отримав значні механічні пошкодження в результаті зіткнення з твариною. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини погонича тварин (коров) ОСОБА_3, яка перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Червона Волока». Просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Червона Волока» на його користь вартість відновлюваного ремонту автомобіля ВАЗ 21104 у розмірі 53678,74 грн.; 50000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; 950,00 грн. понесених витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та 1046,29 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 17 січня 2017 року позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні достовірні докази того, що усі пошкодження транспортного засобу, на які вказує позивач, виникли саме у звязку з ДТП, що сталося 15 серпня 2016 року при зіткненні з твариною.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 15 серпня 2016 року близько 9 год. 20 хв. на 189 кілометрі автошляху Київ-Ковель відбулась дорожньо-транспортна пригода у якій належний ОСОБА_2 на праві власності автомобіль НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини погонича тварин (коров) ОСОБА_3, яка залишила корову без догляду, в результаті чого тварина вибігла на смугу дорожнього руху, де відбулось її зіткнення з транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2.

Вказані обставини підтверджуються постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 01.09.2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 275,60 грн.

Частиною 4. ст. 61 ЦПК України передбачено, що вирок суду у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, є обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальними правилами відшкодування матеріальної шкоди, передбаченими ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Отже, передбачена зазначеною статтею презумпція заподіювача шкоди означає, що докази відсутності його вини має подати сам відповідач. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є заподіювачем шкоди або особою, яка в силу закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

За п. 7.6. Правил дорожнього руху переганяти стадо тварин по дорозі дозволяється лише у світлу пору доби, при цьому залучається така кількість погоничів, щоб можна було направляти тварин якомога ближче до правого краю дороги і не створювати небезпеку та перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

У відповідності до п. 7.8 Правил дорожнього руху особи, які керують гужовим транспортом, і погоничі тварин зобов'язані виконувати вимоги інших пунктів цих Правил, що стосуються водіїв і пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.

Згідно з п. 7.7 Правил дорожнього руху особам, що керують гужовим транспортом і погоничам тварин забороняється:

а) рухатися по автомобільних дорогах державного значення (за можливості рухатися автомобільними дорогами місцевого значення);

б) використовувати вози, не обладнані світлоповертачами, без ліхтарів у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості;

в) залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх;

г) вести тварин по дорогах з удосконаленим покриттям, якщо поруч є інші дороги;

ґ) переганяти тварин по дорогах у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості;

д) переганяти тварин через залізничні колії і дороги з удосконаленим покриттям поза спеціально відведеними місцями.

За вимогами ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка супроводжує тварину, зобов'язана забезпечити безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, а також у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Червона Волока», шкода, завдана майну позивача підлягає відшкодуванню за рахунок товариства відповідно до вимог ст.1172 ЦК України.

Разом з тим, стягуючи на користь позивача 53678,74 грн. майнового відшкодування, суд першої інстанції посилався на звіт приватного підприємця ОСОБА_4 про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 22.08.2016 року №22 в акті огляду та ремонтній калькуляції якого зазначено більшу кількість пошкоджень, ніж описано працівниками дорожнього нагляду Лугинського відділення поліції Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області під час складення схеми місця події та викладено у довідці інспектора з дорожнього нагляду, наданій до справи позивачем.

В звязку з наведеним, колегія суддів апеляційного суду вважає за доцільне зменшити розмір відшкодування майнової шкоди на вартість тих запасних частин та робіт, повязаних із їх заміною та ремонтом, які не вказані у довідці про пошкодження транспортного засобу, наданій працівниками дорожнього нагляду Лугинського відділення поліції Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області.

Зокрема, це вартість переднього бампера із кріпленням, роботи по його зняттю, облицюванню, заміні, вартість панелі приладів та роботи по її зняттю і встановленню, вартість фари в зборі, бічних покажчиків повороту та роботи по їх заміні, вартість ковпаків колес, вітровиків та роботи по їх зняттю і встановленню на загальну суму 18585,23 грн.

Ухвалюючи рішення про відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції правильно врахував характер правопорушення, ступінь вини відповідача, зміни у організації його житті та зусиль, яких йому довелося докладати, для відновлення попереднього стану, тому суд апеляційної інстанції, враховуючи вимоги ст.ст. 23, 1167 ЦК України, вважає достатнім відшкодування у розмірі 1000,0 грн.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про зміну рішення в частині відшкодування майнової шкоди, зменшення розміру майнового відшкодування стягнутого з ТОВ «Червона волока» на користь позивача з 53679,74 грн. до 35093,51 грн.

( 53679,74-18585,23).

Керуючись ст.ст. 209,218,303,304,307,309,313,314,316,317,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ТОВ «Червона Волока» задовольнити частково.

Рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 17 січня 2017 року змінити в частині розміру відшкодування майнової шкоди. Ухвалити в цій частині нове рішення. Зменшити розмір майнового відшкодування стягнутого з ТОВ «Червона волока» на користь ОСОБА_2 з 53679,74 грн. до 35093,51 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді :