Справа № 466/9920/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/5310/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Ванівського О.М., Струс Л.Б.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування" до ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2017 року позов задоволено.Стягнуто з ОСОБА_2 в користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування" страхове відшкодування в порядку регресу 12 650 грн. (дванадцять тисяч шістсот пятдесят гривень) та 1378 грн. ( одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) витрат по оплаті судового збору.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить постановити рішення, яким рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2017 року скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог ПрАТ СК «АХА Страхування» за безпідставністю. Вважає рішення таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України при врегулюванні та відшкодуванні збитків, завданих внаслідок ДТП, прийняте судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не взято до уваги те, що позивач вже отримав відшкодування в порядку регресу від ПрАТ АСК «ОСОБА_3 Україна» в розмірі 20676,52 грн., відповідно до ст. 30.2 спеціального Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що передбачає відшкодування шкоди з врахуванням фізичного зносу транспортного засобу, який визначений оцінювачем ОСОБА_4 у розмірі (0,5378). Вказує на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ АСК «ОСОБА_3 Україна», відповідно страховик виплатив у порядку регресної вимоги позивачу 20676,52грн. за завдану майнову шкоду із врахуванням амортзносу, що передбачено чинним законодавством. Крім цього, зазначає, що розмір страхового відшкодування не перевищує ліміту страхового відшкодування, який діяв на час ДТП та складав 50000 грн., а сума у розмірі 12650грн., яку стягує суд першої інстанції це розмір амортзносу, на який зменшується сума відшкодування не відшкодовується при виплаті страхового відшкодування.

У судове засідання представник позивача не зявився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що вказана особа повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки представника суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України та те, що від представника позивача до суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та представника третьої особи на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Так, як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції посилаючись, зокрема, на ст.ст. 1187, 1192, 999, 511, 636 ЦК України, ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 20 січня 2016 року №6-954цс16 тазадовольняючи позов, виходив з того, що 20 листопада 2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_5 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №52465а4вса, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль НОМЕР_1. 16 червня 2015 року о 12:00 на вул. Шевченка у м. Львові сталася дорожньотранспортна пригода за участю автомобіля марки «Skoda», д.н.з. В С1597СХ, яким керував водій ОСОБА_6 (власник автомобіля ОСОБА_5Л.), та автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_2. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова № 466/4627/15-п від 26 червня 2015 року ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що він 16 червня 2015 року о 12.00 год., керуючи автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Шевченка,315 у м. Львові, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3, завдавши автомобілям технічних ушкоджень. Як встановлено у звіті №1227/15 від 26.06.2015 року, складеному фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Octavia», р.н. ВС 1597СХ, складає 34 760, 47 грн. У зв'язку з настанням страхового випадку ПрАТ «СК «АХА Страхування» складено страховий акт №1.003.15.08821/VESKО14376 від 26.06.2015 року, в якому зазначені підстави для проведення страхової виплати, реквізити, за якими таку необхідно провести, інформація про страховий випадок. Як вбачається з платіжного доручення №182 478 від 30.06.2015 року, АТ «СК «АХА Страхування» перерахувала ОСОБА_5 33326,52 грн. відшкодування згідно акту №VESKО14376/2015. 30 листопада 2015 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулося з заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» у розмірі 33326,52 грн. у зв'язку з настанням страхового випадку з вини ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» сплатило на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування в розмірі 20 676,52 грн. З огляду на зазначене сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов'язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Як встановлено судом першої інстанції, вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорювалось та не спростовано, 16.06.2015 року о 12 год. 00 хв. на вул. Шевченка в м.Львові мало місце ДТП за участі автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_6, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована позивачем (Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №52465а4вса від 20.11.2014 року (страхувальник ОСОБА_5Л.) а.с. 7-8) та автомобіля НОМЕР_5 під керуванням відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована третьою особою (поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3802583 від 10.02.2015 року а.с. 36).

Винним у вчиненні ДТП та відповідно, спричиненні шкоди внаслідок такої визнано відповідача (постанова Шевченківського районного суду м.Львова від 26.06.2015 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП а.с. 4, довідки про ДТП ДАІ МВС України а.с. 9-10).

Відповідно до умов договору страхування (а.с. 7-8), матеріалів, що стосуються ДТП, зокрема, звіту про оцінку автомобіля НОМЕР_4 СПД ФО ОСОБА_7 (а.с. 14-20), рахунку на оплату проведених ремонтних робіт, калькуляції проведених ремонтних робіт ТзОВ «Велдет Авто» (а.с. 21-24), позивачем 30.06.2015 року було перераховано ТзОВ «Велет Авто» 33326,52 грн. коштів за проведений відновлювальний ремонт застрахованому автомобілю без врахування франшизи.

В подальшому позивач звернувся до третьої особи по справі з метою повернення їм виплачених коштів страховиком винної особи та на їх заяву, 28.04.2016 року ПрАТ АСК «ІНГО Україна» було перераховано позивачу 20676,52 грн. страхового відшкодування, що визначена третьою особою як вартість завданої майнової шкоди з врахуванням амортзнозу (платіжне доручення №3209 від 28.04.2016 року а.с. 106, пояснення третьої особи по справі, зокрема, і письмові на позовну заяву а.с. 55).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до змісту ст.ст. 166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 1.03.2013 року, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

У разі якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування, потерпілий із цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після зростання цін і тарифів.

Враховуючи вказані норми закону та їх розяснення слід вказати що до позивача за договором страхування перейшло право потерпілого володільця автомобіля Skoda на відшкодування у повному обсязі вартості відновлювального ремонту, який був здійснений безпосередньо після ДТП, внаслідок її спричинення з вини відповідача та в межах визначеної вартості такого згідно висновку спеціаліста товарознавця. Зважаючи на вказане відповідач не вправі вимагати врахування зношеності автомобіля, що могло б мати місце у випадку відшкодування лише заподіяної шкоди автомобілю, а не відновлювального ремонту, що був проведений (відновлення його попереднього стану).

Щодо питань про повернення винуватцю ДТП деталей, що були замінені на нові після відновлювального ремонту, а також можливого повернення стягнутої оскаржуваним рішенням суду суми коштів (різниці вартості відновлювального ремонту, частина яких була виплачена третьою особою) третьою особою, страховиком відповідача, то такі відповідач вправі вирішувати після розгляду справи шляхом предявлення таких вимог та у випадку незадоволення таких шляхом звернення до суду за захистом своїх прав у випадку, невизнання, порушення або оспорення таких до відповідних осіб.

Зважаючи на наведене доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу відхилити.

Рішення ж суду слід залишити без змін, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення та вимогам закону при правильному застосуванні судом норм матеріального закону.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргуОСОБА_2 відхилити.

РішенняШевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: О.М. Ванівський

ОСОБА_8