Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №335/4329/15 Головуючий у 1 інстанції: Рибалко Н.І.
Провадження № 22-ц/778/772/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Дзярука М.П.

суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

за участі секретаря: Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-07030-030607,.

В позові зазначало, що 03.06.2007 року між ПАТ " Дельта Банк" і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 002-07030-030607, за яким банк відкриває відповідачу картковий рахунок № 2184, в національній валюті гривня, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до договору та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобовязань за договором. Згідно умов договору банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 1500 грн. та самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідно з умовами договору, держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування. Також держатель доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів.

Станом на 31.03.2015 р. відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 21268,77 грн., яка складається з заборгованості за: тілом кредиту 11668,95 грн.; простроченим тілом кредиту 4819,22 грн., за відсотками 4780,60 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь.

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом до ПАТ „Дельта Банк про визнання недійсним кредитного договору № 002-07030-030607 від 03.06.2007 року.

В зустрічному позові зазначала, що договір не містить порядку зміни та припинення договору, не містить умови про відповідальність сторін, що суперечить ст.6 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг. Крім того, банк включив в договір незаконні умови, а саме про нарахування комісії при здійсненні розрахунково-касового обслуговування. Згідно наданого банком до позову розрахунку суми заборгованості за період з 01.08.2007 року по 30.01.2015 року була нарахована комісія у розмірі 14 339,92 грн. При укладанні кредитного договору вона не була ознайомлена ні з Тарифним пакетом Visa Лояльний, ні з Правилами здійснення операцій за картковим рахунком. Крім того, кредитний договір не містить зазначень про сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним з зазначенням її як в процентному значенні у вигляді реальної процентної ставки так і в грошовому виразі.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2016 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором № 002-07030-030607 на відкриття карткового рахунку від 03 червня 2007 року станом на 31 березня 2015 року у розмірі 21 268 грн. 77 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернуласядо суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її зустрічні позовні вимоги задовольнити, у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив із розрахунку заборгованості відповідача по справі.

Колегія суддів із вказаними висновками погоджується, оскільки вони є обґрунтованими і відповідають вимогам закону.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із положеннями ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 03 червня 2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки.

За умовами договору Банк відкриває держателю картковий рахунок в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки та відкриває держателю кредитну лінію.

Держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені, які зазначені в тарифному пакеті VISA Лояльний, що міститься в додатку № 1 до цього договору та зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, в розмірі, визначеному тарифами, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом.

Держатель зобов'язаний здійснювати оплату вартості послуг, які надаються банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку, в розміри, строки та порядку, визначені правилами та тарифами.

У зв»язку з неналежним виконанням умов вказаного кредитного договору, у відповідача виникла заборгованість, яка згідно з наданим банком розрахунком станом на 31.03.2015р. складає 21 268,77 грн., в тому числі: тіло кредиту 11 668,95 грн.; прострочене тіло кредиту 4 819,22 грн.; заборгованість за відсотками 4 780,60 грн.

Ухвалюючи рішення у справі, суд обґрунтовано виходив з положень ст.ст. 526, 536 ЦК України та встановленого судом факту неналежного виконання відповідачем обов»язків за кредитним договором.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції, що покладені в обґрунтування прийнятого рішення.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим суду банком видно, що відповідачка користувалась кредитною карткою протягом червня 2007 травень 2014 років, а саме зняття готівки у цей період, а операції з погашення кредиту здійснювались щомісячно, починаючи з липня 2007 року. Остання оплата була здійснена 30.03.2015р. (а.с. 5-6). Зазначене підтверджується і випискою по рахунку клієнта (а.с. 163-185) та відповідачем не спростовано.

Перебіг трирічного строку позовної давності про стягнення заборгованості за кредитним договором розпочався з квітня 2015 року, оскільки відповідач мав внести черговий платіж згідно умов договору, але цього не зробив. Позивач звернувся до суду 12.05.2015р., тобто в межах строку позовної давності. За таких обставин посилання відповідачки щодо пропуску банком трирічного строку звернення до суду не заслуговують на увагу.

Заборгованість за комісією нараховувалась згідно п. 1.2. Тарифів на обслуговування платіжної карти, які є додатком до кредитного договору, а починаючи з 03.03.2015 р., дня введення тимчасової адміністрації, заборгованість за комісією була переведена на рахунок заборгованості за відсотками, що передбачено п.2.13. Договору (держатель доручає Банку здійснювати договірне списання з Рахунку всіх сум заборгованості, яка виникає за цим Договором, в т.ч. і плати за надані Банком послуги з розрахунково-касового обслуговування в розмірі та строки, передбачені Правилами та Тарифами.

Позичальник за Договором не виконав своїх зобовязань, а тому Банк має право на заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника у повному обсязі, тому судом першої інстанції було правомірно задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний договір 002-07030-030607 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 03.06.2007 року укладений в письмовій формі, що відповідає ст.1055 Цивільного кодексу України. Окрім того, позивач ознайомлений з правилами, тарифами та погоджувався вважати їх обов'язковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього договору, про що зазначено у договорі, оспорюваним договором передбачені усі визначені законодавством істотні умови.

З висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з нормами ст.ст. 627, 628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, а зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими.

Як видно з матеріалів справи, позивач виконувала умови договору, сплачувала платежі по кредиту, за недостатністю проплат у банку виникло право вимоги про стягнення боргу, та такий з позовом звернувся до суду про стягнення заборгованості.

Пунктом 4.3 оспорюваного договору передбачено, що з підписанням цього договору клієнт засвідчує, що він ознайомлений з правилами, тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього договору.

Судом першої інстанції належним чином досліджено зміст оспорюваного договору на відкриття поточного карткового рахунку з використанням платіжної картки, при укладенні договору банком дотримано всіх вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а отже доводи позивача про порушення його прав як споживача кредитних послуг є безпідставними і спростовуються вищенаведеним, відтак суд першої інстанції зробив вірний висновок про відсутність підстав для визнання недійсним оспорюваного договору.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315,317,319 ЦПК України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2016 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: