У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Григоренко М.П.

секретар судового засідання: Вихотень Я.В.

за участі: представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Гощанського районного суду від 3 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року в суд звелося Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" або банк) з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором і пріоритетним правом на судовий захист свого порушеного права.

Заочним рішенням Гощанського районного суду від 3 листопада 2015 року позов банку задоволено.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за кредитним договором № Ф1-08/59601-16 від 19.02.2008 року в розмірі 191 767, 75 гривень звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом надання позивачу права продажу від свого імені будь-якій особі - покупцеві предмету іпотеки: земельної ділянки площею 0, 3312 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться в смт. Гоща Рівненської області і призначена для розміщення дорожньо-автомобільного комплексу, Державний акт серії НОМЕР_2 від 09.08.2007 року, з укладанням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем зі встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки, в розмірі її оціночної вартості, що буде визначена незалежним суб'єктом оціночної діяльності на момент такого продажу за вибором банку.

Надано ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" всі повноваження, що необхідні для здійснення продажу, в т.ч., але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки з відповідних установ, організацій, підприємств, незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату та їх реєстрація; здійснення будь яких платежів за продавця; отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав на нерухоме майно в органах бюро технічної інвентаризації, житлово-експлуатаційного управління, нотаріату, Державного земельного кадастру та інших органах, установах організаціях; отримати дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку в управлінні земельних ресурсів в м. Рівне Рівненської області; надання вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки; подавати документи та заяви, необхідні для здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, згідно з отриманими дублікатами правовстановлюючих документів та отримувати останні; подавати відповідні заяви, документи та отримувати інші документи, які пов'язані з оформленням права власності тощо; отримати довідку про відсутність (наявність) обмежень (обтяжень) за даними Державного земельного кадастру; отримати витяг з бази даних автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру; отримати витяг з Поземельної книги; довідки про нормативну-грошову оцінку земельної ділянки; довідки про відсутність забудови та/або наявність забудови тощо, право підпису договору купівлі - продажу; право банку отримати в органах Державного реєстру прав на нерухоме майно, нотаріуса витяг з Державного реєстру прав на предмет іпотеки; подавати від імені іпотекодавця в органи Державної реєстрації прав, нотаріусу документи, необхідні для здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, згідно з отриманими дублікатами правовстановлюючих документів та отримувати останні, а також подавати відповідні заяви, документи та отримувати інші документи від імені іпотекодавця, які пов'язані з оформленням права власності; право банку здійснювати будь-які платежі, що стосуються предмету іпотеки, на який звернено стягненню за цим рішенням.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" 243,60 гривень судового збору.

Ухвалою Гощанського районного суду від 16 червня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

На заочне рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де покликався на його незаконність та необґрунтованість, що полягають у неправильному застосуванні норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначав, що позивачем на мотивацію своїх вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором надано ксерокопії документів, які не оформлені належним чином, не зазначено прізвище посадової особи, яка зняла копію документа, немає підпису цієї особи та печатки банку, що не відповідає нормативним вимогам про оформлення документів, закріплених в ДСГУ 4163-2003 "Вимоги до оформлення документів", затвердженого наказом Держспоживстандарту України № 55 від 17 квітня 2003 року, що відповідно до ч.3 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про стандартизацію та сертифікацію" від 10 травня 1993 року підлягає виконанню.

Вважав, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту цивільного права, який суперечить положенням ст. 16 ЦК України та правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 30 березня 2016 року у справі № 6-1851цс15 та від 2 листопада 2016 року у справі № 6-2457цс16.

З цих міркувань просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове - про відмову банку в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи відповідача, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно виходив з його доведеності і обґрунтованості, адже відповідачем не дотримано своїх договірних зобов'язань перед ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", через що законом та договором іпотеки йому надано право вимагати задоволення своїх вимог у т.ч. і шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечено належне та своєчасне повернення кредитних коштів.

Матеріалами справи встановлено, що 19 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Північно - Західне регіональне управління" (після зміни найменування - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Ф1-08/59601-16, згідно з умовами якого кредитодавець надав позичальникові кредитні кошти у розмірі 75 000 гривень зі сплатою 16,9 процентів річних за користування кредитом терміном до 18 лютого 2023 року (а.с. 5-7).

З метою повернення кредитних коштів за кредитним договором ОСОБА_1 як іпотекодавець за іпотечним договором № 59601-16 від 19 лютого 2008 року, що укладений з Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Північно - Західне регіональне управління" передав в іпотеку належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,3312 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться в смт. Гоща Рівненської області і функціонально призначена для розміщення дорожньо-автомобільного комплексу. Дана земельна ділянка належить відповідачеві на підставі Державного акта серії НОМЕР_2 від 09.08.2007 року (а.с. 9 - 11).

Відповідач належним чином не виконував набутих зобов'язань перед банком, в зв'язку з чим 3 липня та 4 липня 2009 року Рівненським міським судом ухвалено рішення, якими стягнуто із нього та поручителя - ОСОБА_2 солідарно на користь Відкритого акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" 80 764, 24 гривні заборгованості за кредитним договором, 807, 64 гривні судового збору і 30 гривень витрат з оплати послуг за інформаційно-технічного забезпечення судового процесі, а також 29 930, 47 гривень заборгованості за процентами за кредитом і 419, 30 гривень судових витрат (а.с. 14-14, зв.). На виконання зазначених рішень було видано виконавчі листи, виконавче провадження за якими було відкрито 28 грудня 2009 року і 5 березня 2012 року (а.с. 12, 15, 19).

Станом на 12 травня 2015 року за ОСОБА_1 рахувалася на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 529 171, 29 гривень.

Тому вважаючи, що через невиконання відповідачем договірних зобов'язань продовжують порушуватися права ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", у липні 2015 року в суд звернувся позивач із вимогами до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до іпотечного договору № 59601-16 від 19 лютого 2008 року в рахунок погашення кредитної заборгованості у сукупному розмірі 529 171, 29 гривень, з яких: 39 165, 42 гривні складає строкова заборгованість за основним боргом кредиту, 32 500, 26 гривень - прострочена заборгованість за основним боргом кредиту, 1 393, 66 гривень - строкова заборгованість за відсотками, 78 708, 41 гривня - прострочена заборгованість за відсотками, 377 403, 54 гривні - пеня за прострочення заборгованості за основним боргом кредиту.

Згідно із ст.ст. 526, 598, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Такі ж самі положення зазначені і в ст. 1 Закону України "Про заставу" та ч. 6 ст. 3 Закону України "Про іпотеку".

Норми ст.ст. 7 і 12 Закону України "Про іпотеку" вказують про право іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів. неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п.3.4 кредитного договору №Ф1-08/59601-16 від 19 лютого 2008 року у разі порушення зобов'язань за договором банк має право вимагати дострокового повернення кредиту.

Пункт 9.4.8 іпотечного договору № 59601-16 від 19 лютого 2008 року передбачає, що іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання іпотекодавцем будь-якої умови кредитного договору у т.ч., але не обмежуючись переліченим нижче, у разі несвоєчасної чи неповної сплати платежів, несвоєчасного повернення суми основного зобов'язання, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки. Право звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває також, якщо іпотекодержатель відповідно до основного зобов'язання (кредитного договору) заявить іпотекодавцю вимогу повернути кредит та сплатити проценти до настання строку, зазначеного в основному зобов'язанні кредитного договору, а іпотекодавець не виконає зазначеного зобов'язання.

Відповідно до п. 11 іпотечного договору № 59601-16 від 19 лютого 2008 року звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд іпотекодержателя або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору.

Стаття 38 Закону України "Про іпотеку" передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на підставі рішення суду.

Згідно із ст. 590 ЦК України, ст. 33 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, право звернення на предмет іпотеки зберігається в первісному обсязі.

Правильно судом зроблено посилання на вимоги ст.ст. 34, 39 Закону України "Про іпотеку", адже іпотечним договором №59601-16 від 19 лютого 2008 року на спірну земельну ділянку накладено заборону відчуження, а тому передача її в управління іпотекодержателя є з правової точки зору необґрунтованою.

Приходячи до висновку про відхилення апеляційної скарги, колегія суддів також бере до уваги, що судом першої інстанції мотивовано зменшено розмір пені із 377 403, 54 гривні до 40 000 гривень. При цьому враховується підставність зміни неустойки рішенням суду відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України. Тому остаточний розмір заборгованості, в рахунок якої звернено стягнення на іпотеку, складає 191 767, 75 гривень, куди включено 32 500, 26 гривень простроченого тіла кредиту, 1 393, 66 гривень строкової заборгованості за відсотками, 78 708, 41 гривня простроченої заборгованості за відсотками, 40 000 гривень пені (неустойки).

В засіданні апеляційного суду з пояснень представника позивача встановлено, що на час вирішення спірних правовідносин і ухвалення оскаржуваного рішення - рішення Рівненського міського суду від 3 липня і 4 липня 2009 року зобов'язання виконані боржником не були.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність оригіналів документів у справі, які вказують про обчислення заборгованості, то вони на увагу не заслуговують і спростовуються правильністю висновків суду.

Не можна погодитися і з твердженнями автора скарги про необхідність урахування правових позицій Верховного Суду України, що висловлені у постановах від 30 березня 2016 року у справі №6-1851цс15 та від 2 листопада 2016 року у справі №6-2457цс16, адже вони стосуються набуття права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом укладення між іпотекодавцем і іпотекодержателем відповідного правочину.

Окрім того, представником позивача в засіданні апеляційного суду заявлялось клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи на предмет визначення ринкової вартості нерухомого майна - предмета іпотеки. З урахуванням правової позиції, зафіксованої в постанові Верховного Суду України від 8 червня 2016 року у справі №6-1239цс16, дане клопотання колегією суддів задоволено і справу скеровано до експертної установи, однак її виконання унеможливилося відмовою ОСОБА_1 від укладення (підписання) договору з експертом і проведення в зв'язку з цим оплати за виконання експертизи.

Згідно із ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Тому за таких обставин відмова позивача від укладення з експертом договору та неоплата ним експертизи колегією суддів оцінюється як навмисне ухилення від проведення експертизи. Тобто оскільки іншого в засіданні апеляційного суду встановити неможливо, тому вказівку резолютивної частини оскаржуваного рішення про ринкову вартість, яка буде визначена в процесі примусового виконання рішення суду на момент реалізації спірної земельної ділянки, слід вважати правильною.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Гощанського районного суду від 3 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: