Справа № 752/6650/17
Провадження №: 2/752/3425/17
30 жовтня 2017 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.
при секретарі Мороз О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського управління юстиції у м. Києві Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, третьої особи ОСОБА_2, третьої особи Десятої Київської Державної нотаріальної контори, Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання батьківства,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського управління юстиції у м. Києві, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, третьої особи ОСОБА_2, третьої особи десятої Київської Державної нотаріальної контори, Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання батьківства.
Позивач просить суд: 1) Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком дитини ОСОБА_1 народженої ІНФОРМАЦІЯ_3; 2) Виключити відомості з актового запису №625 від 05.03.1983 року, вчиненого Відділом цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві про народження дитини ОСОБА_1 народженої ІНФОРМАЦІЯ_3 відомості про ОСОБА_4, як батька дитини; 3)Внести зміни до актового запису №625 від 05.03.1983 року, вчиненого Відділом цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві про народження дитини ОСОБА_1 народженої ІНФОРМАЦІЯ_3 вказавши в графі «Батько» - громадянин України, ОСОБА_3 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1.
У мотивування заявлених позовних вимог вказує, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та почала проживати разом з моїми батьками - ОСОБА_3 та ОСОБА_5.
Крім неї ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася її сестра-близнючка - ОСОБА_2.
На момент народження її батько - ОСОБА_3 офіційно ще був одружений з іншою жінкою, а тому її мати - ОСОБА_5 відповідно до ст. 135 СК України записала у свідоцтві про народження в графі батько - (ОСОБА_4) його ім'я та по-батькові, а прізвище вписала своє.
За весь час спільного проживання батьки проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, батько визнавав її своєю донькою, займався її вихованням та утриманням, бажав оформити батьківство, однак за життя не встиг цього зробити, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
Мати - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 коли їй було лише 10 років.
Протягом всього подальшого життя ними з сестрою опікувався батько - ОСОБА_3 який постійно спілкувався з ними, проводив з ними час, цікавився особистим життям, брав участь у навчанні та вихованні, надавав матеріальну допомогу.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 років наш батько - ОСОБА_3 помер що підтверджується свідоцтвом, про смерть ОСОБА_3 виданим ІНФОРМАЦІЯ_2.
Всіма питаннями пов'язаними з його похованням займалась вона та сестра ОСОБА_2
Визнання батьківства ОСОБА_3 стосовно її -доньки ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:
- Це велика кількість фотокарток мене її та сестри з батьком та матір'ю починаючи з того моменту коли вони народились і до моменту коли батька не стало.
- Медичною карткою її рідної сестри - ОСОБА_2 в якій, як мати зазначена ОСОБА_5, а батько - ОСОБА_3.
- Листом, яким батька було повідомлено по стан здоров'я її матері та їх стан після народження, так як під час народження батько проживав в місті Рига та був в офіційному шлюбі з іншою жінкою.
- Докази того, що на момент виписки з пологового будинку є фотографії, які були зроблені під час виписки її з сестрою з пологового будинку.
- Довідкою за №340 від 23 квітня 2005 року виданою Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_1 відповідно якої відомості про її батька ОСОБА_4 були записані за вказівкою матері;
- Довідкою №339 від 23 квітня 2005 року виданою Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_2 відповідно якої відомості про її батька ОСОБА_4 були записані за вказівкою матері;
- Пенсійне посвідчення ОСОБА_3 відповідно якого останній отримував пенсію. В даному пенсійному посвідченні вона, ОСОБА_6 та її сестра ОСОБА_1 зазначені як особи що мали право та отримували пенсію.
- Віршами які батько написав після їх з сестрою народження та які були опублікуванні
Встановлення факту батьківства необхідно їй для оформлення спадщини яка залишилась після батька на підставі заповіту батька.
В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримують, просять позов задовольнити, а справу розглянути без їх участі.
Представник відповідача в судове засідання двічі не з'явився, відповідач повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.
Третя особа ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позову.
Представники третіх осіб Десятої Київської Державної нотаріальної контори та Головного управління юстиції у м. Києві, в судове засідання не з'явились. Ці треті особи по справі повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представників.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
В порядку Глави 6 ЦПК України, може бути встановлено факт батьківства у разі втрати або не можливості відновити документи, які його підтверджували, про що заявник повинен вказати в заяві про встановлення факту (пункт 2) частини 1 ст.258 ЦПК України).
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року роз'яснено, що справи про визнання батьківства та материнства суд розглядає у позовному провадженні. Суд визнає материнство, якщо походження дитини від певної жінки, підтверджено відповідними доказами, у тому числі висновками експертизи.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.
З аналізу наведених норм вбачається, що передумовою звернення до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту батьківства (материнства), є смерть того, батьківство (материнство) кого встановлюється, або оголошення його померлим.
Згідно з ч.4 ст.256 ЦП К України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.
Заява про встановлення батьківства підлягає розгляду в порядку позовного провадження підлягає у даному випадку розгляду в порядку позовного провадження оскільки з неї вбачається спір про право спадкування.
Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснюється, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.
З огляду на те, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 то при вирішенні даного питання необхідно виходити з норм ст.53 КпШС УРСР, оскільки дитина народилася до набрання чинності новим Сімейним кодексом України.
Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 роз'яснено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.
Аналізом наданих суду доказом встановлено, що за життя ОСОБА_3, останній визнавав факт свого батьківства щодо позивачки ОСОБА_1 та третьої особи по справі ОСОБА_2 народжених ОСОБА_5. При народженні забрав їх з пологового будинку, протягом свого життя займався їх вихованням та доглядом, утримував їх.
Сумнівів в достовірності наданих позивачкою по справі доказах у суду не виникає.
Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України, що діяв на час народження позивачки, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Згідно із ст. 55 КпШС України, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у запис у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має грунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.
Відповідно до ч. Зет. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 130 СК Українку разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзіреєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 СК України.
Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.
У п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Згідно ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,57-61, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.126,128,135 СК України, суд,-
Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком дитини ОСОБА_1 народженої ІНФОРМАЦІЯ_3, народження якої було зареєстроване відділом РАГЦ Московського району м. Києва про що в книзі реєстрації актів про народження 05.03.1983 року було зроблено актовий запис № 625.
Виключити з актового запису № 625 від 05.03.1983 року, про народження дитини ОСОБА_1 народженої ІНФОРМАЦІЯ_3, вчиненого відділом РАГЦ Московського району м. Києва (на теперішній час Відділ цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві) відомості про ОСОБА_4, як батька цієї дитини.
Внести зміни до актового запису № 625 від 05.03.1983 року, вчиненого відділом РАГЦ Московського району м. Києва (на теперішній час Відділ цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві) про народження дитини ОСОБА_1, народженої ІНФОРМАЦІЯ_3, вказавши в графі «Батько» - громадянин України, ОСОБА_3 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, через Голосіївський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Ладиченко