Справа № 606/2189/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Теребовлянського району Тернопільської області у якому просить визнати за нею право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Гумниська, вул. Семенівська, буд.№11, Теребовлянського району Тернопільської області. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що в 2013 році помер її батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який заповітом від 27.03.2009 року заповів усе своє майно позивачці ОСОБА_1 Позивач є спадоємницею усього майна після смерті батька ОСОБА_3 - ОСОБА_4 за заповітом. Прийняла спадщину в порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України, так як подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Однак, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Враховуючи наведене, для реалізації своїх спадкових прав, позивач змушена звертатися до суду щоб визнати право власності на спадщину.

Позивач в судове засідання до суду не з'явилась, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, про що надала до канцелярії суду письмову заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської

ради Теребовлянського району Тернопільської області (до складу якої входить с. Гумниська) просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Справа розглянута відповідно до п. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 18.08.2013 року помер ОСОБА_3 - ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії 1-ИД №161351 видане Острівецькою сільською радоюТеребовлянського району Тернопільської області від 19.08.2013 року, актовий запис №21). ОСОБА_3 - ОСОБА_4 був батьком позивачки ОСОБА_1, що підтверджується рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.09.2014 року.

27.03.2009 року ОСОБА_3 - ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого, все своє майно останній заповів ОСОБА_1, заповіт посвідчений секретарем Острівецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за № 05, за життя спадкодавця заповіт не був змінений та відмінений.

Позивач звернулась в ОСОБА_2 державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 - ОСОБА_4 за заповітом. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.05.2014 року №633/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Гумниська, вул. Семенівська, буд.№11, Теребовлянського району Тернопільської області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказане майно. Інші особи із заявою про прийняття спадщини не зверталися.

У довідці виданій ОСОБА_2 бюро Технічної інвентаризації від 14.01.2014 року № 466 вказано що 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Гумниська, вул. Семенівська, буд.№11, Теребовлянського району Тернопільської області належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва на право власності виданого 17.06.2009 року виконкомом ОСОБА_2 районної ради та зареєстрованого в ОСОБА_2 БТІ 25.08.2009 року №18.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1296 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що позовні вимоги ОСОБА_1

є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі,встановивши, що позивач є спадкоємцем померлого батька ОСОБА_3 - ОСОБА_4 за заповітом , а тому слід визнати за позивачкою в порядку спадкування після смерті батька за заповітом право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Гумниська, вул. Семенівська, буд.№11, Теребовлянського району Тернопільської області, оскільки позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами.

Керуючись ст. ст.15,16, 328, 392, 1216 -1218, 1222, 1233, 1296 ЦК України Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 - ОСОБА_4, померлого 18.08.2013

року право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Гумниська, вул. Семенівська, буд.№11, Теребовлянського району Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Марціцка