Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2017 Справа №607/10090/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 компанія «Уніка» до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 «ОСОБА_2 компанія «Уніка» звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення коштів в сумі 13320,11 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що ОСОБА_3, 25 грудня 2016 року близько 10.10 год. в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, 5 керуючи автомобілем НОМЕР_1», не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Шкода Октавія» д.н.з. «ВО0977ВА» що належить ОСОБА_5, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та залишив місце події. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.3б, 13.1, 13.3, 2.10а Правил дорожнього руху. 07.02.2017 року постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25.12.2016 р. о 10 год. 10 хв. в м.Тернополі, та притягнено його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_2» був застрахованим транспортним засобом ОСОБА_4 «ОСОБА_2 компанія «Уніка», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ 7355976, а тому страховою компанією було виплачено потерпілому у ДТП ОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 13320,11 грн. Однак оскільки відповідач ОСОБА_3 будучи причетним до ДПТ самовільно залишив місце пригоди, тому в порядку п.38.1.1(в) ст.38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ПрАТ «ОСОБА_2 компанія «Уніка» набуло право регресної вимоги до відповідача про відшкодування матеріальних втрат у межах фактичної виплати. Оскільки добровільно відповідач кошти не відшкодовує страховій компанії, просить суд стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 «ОСОБА_2 компанія «Уніка» виплачене страхове відшкодування в сумі 13320,11 грн. та судові витрати в сумі 1600,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 компанія «Уніка» в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує представник позивача.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 лютого 2017 року встановлено, що ОСОБА_3, 25 грудня 2016 року близько 10.10 год. в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, 5, керуючи автомобілем НОМЕР_1», не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Шкода Октавія» д.н.з. «ВО0977ВА» що належить ОСОБА_5, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та залишив місце події. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.3б, 13.1, 13.3, 2.10а Правил дорожнього руху. Даною постановою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушеннь передбачених ст. ст.122-4, 124КУпАП.

На момент вчинення ОСОБА_3 дорожньо - транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_3» був застрахованим транспортним засобом ОСОБА_4 ОСОБА_2 компанія «Уніка», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ 7355976.

27.12.2016 року ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_4 «ОСОБА_2 компанія «Уніка» з заявою про виплату страхового відшкодування матеріального збитку завданого в ДТП.

06.01.2017 року ОСОБА_4 «ОСОБА_2 компанія «Уніка» складено ОСОБА_2 №211921 яким визначено суму страхового відшкодування матеріального збитку завданого гр. ОСОБА_5 в розмірі 13320,11 грн.

10.01.2017 року ОСОБА_4 «ОСОБА_2 компанія «Уніка» виплачено ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 13320,11 грн., що підтверджується платіжним дорученням №000817 від 10.01.2017 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Відповідно до п.38.1.1(в) ст.38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": „ОСОБА_2 після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

30.03.2017 року ОСОБА_4 «ОСОБА_2 компанія «Уніка» направлено на адресу ОСОБА_3 претензію про відшкодування в порядку регресу шкоди на суму 13320,11 грн., яка залишилася без відповіді.

На підставі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Станом на день розгляду справи, відповідачем ОСОБА_3 не подано суду доказів сплати в користь позивача коштів в розмірі страхового відшкодування, тому згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України позивач отримав право вимоги до відповідача на таке відшкодування у примусовому порядку на підставі рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даному випадку порушені права позивача відповідачем, тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_4 «ОСОБА_2 компанія «Уніка» 13320,11 грн. страхового відшкодування.

В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 1600,00 грн. компенсуються позивачу за рахунок відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України ст.ст. 22, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_4 Тернопіль, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 «ОСОБА_2 компанія «Уніка» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 13320,11 грн. та 1600,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_6