Справа № 641/6361/16-ц
Провадження № 2/638/1055/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

за участю секретаря Гармаш К.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Євгенієвича до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Євгенієвича про збільшення розміру алiментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

26.07.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.09.2008 р. на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з розміру 1/4 частини з усіх видів його заробітку до 500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.09.2008 р. з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь колишньої дружини - відповідача ОСОБА_2 (прізвище ОСОБА_1 змінено в звязку з реєстрацією шлюбу) на утримання їх дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вказав, що на час розгляду справи він мав достатній заробіток, проти позову не заперечував. Але згодом в його особистому житті сталися зміни: був зареєстрований, а 31.10.2013 р. розірваний його другий шлюб з ОСОБА_4. Від цього шлюбу у нього також є дитина - дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з матірю.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.01.2014 р. з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, вказує позивач, він має утримувати матеріально двох своїх дітей і робить це. В той самий час, на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.09.2008 р. стягувач аліментів ОСОБА_2 звернулась до виконавчої служби з виконавчим листом у Червонозаводський ВДВС ХМУЮ, відкрито виконавче провадження.

Позивач зазначає, що згідно довідки від 22.12.2015 р. державного виконавця Ісаєвої А.О., розмір аліментів на даний час становить щомісячно від 700 грн. до 900 грн., а в наступному з урахуванням підвищення середньої заробітної плати по Харківському регіону розмір аліментів буде ще вищім. При тому, він добровільно сплачує аліменти в сумі 400 грн. на утримання дочки ОСОБА_5, в звязку з чим її мати - ОСОБА_4 не зверталась за примусовим виконанням рішенням суду.

Позивач вказує, що на даний час він знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Він не може знайти роботу за своєю спеціальністю і його дохід має випадковий, не офіційний характер та не перебільшує в середньому суму 2000 грн. на місяць. З цих коштів він має сплатити аліменти на утримання двох дітей, що становить суму 1300 грн. (900 + 400 грн.). То ж, йому на існування залишається 700 грн., що значно менше, ніж прожитковий мінімум, який 01.09.2015 р. підвищився до 1330 грн. Щодо дітей у віці від 6 до 18 років, якою є його дочка ОСОБА_3, то прожитковий мінімум згідно ЗУ від 17.09.2015 р. №704-VII "Про внесення змін до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2015 рік", становить 1455 грн., то ж, 30% від прожиткового мінімуму (як передбачено ст. 182 Сімейного кодексу України) складає суму 436,50 грн.

Також позивач повідомив суд про те, що він не має у своїй власності рухомого чи нерухомого майна, а лише засоби для щоденного проживання.

З урахуванням всіх зазначених обставин позивач вважає можливим сплачувати на користь стягувана аліментів ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 суму 500 грн. щомісячно.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.09.2016 р. відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.09.2016 р. цивільну справу №641/6361/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів передано за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.11.2016 р. відкрито провадження по вказаній справі.

17.11.2016 р. ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_6, про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в якій просила збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 17.11.2016 р. до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 8046,58 грн.

Обгрунтовуючи вказані вимоги зазначила, що на її утриманні знаходиться малолітня донька, потреби якої з часом збільшуються. Дитина займається спортом, за що вона щомісячно сплачує 550,00 грн. Крім того, нею було сплачено суму на придбання канцелярських товарів у розмірі 524,81 грн.; на купівлю дитині ортопедичного матрацу та подушки - сплачено 5968,00 грн., відремонтували кімнату, де мешкає дитина, на суму 6282,35 грн. Всі витрати на дитину на загальну суму 16093,16 грн. Таким чином, з ОСОБА_1 підлягаю стягненню половина витрат на дитину - 8046,58 грн.

Враховуючи, що відповідач за зустрічним позовом офіційно не працює та керуючись ст. 184 Сімейного кодексу України, ОСОБА_2 вважає, що потрібно визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2000, 00 грн. щомісячно.

26.01.2017 р. ОСОБА_1 подав до суду заперечення на зустрічний позов, в задоволенні якого просив відмовити, посилаючись на те, що відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

ОСОБА_1 вказує, що істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Він вважає безпідставним зазначені у зустрічному позові суми на придбання канцелярських товарів, ремонт кімнати, тощо, з оглядом на те, що щомісячно мати дитини отримувала гроші в сумі 1000,00 грн. на утримання дитини і з урахуванням того, що іншій дитині він сплачує 400,00 грн. на місяць і більшу суму сплачувати можливості не має, бо не має стабільного заробітку.

В судовому засiданнi ОСОБА_1 та його представник пiдтримали позов в повному обсязi, просили позовнi вимоги задовольнити у задоволенні зустрічного позову просили відмовити.

Представник ОСОБА_2 в судовому засiданнi заперечував проти задоволення вимог за позовом ОСОБА_1; вимоги ОСОБА_2, пред'явлені за зустрічним позовом, підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про слухання справи без її участі; з позовом ОСОБА_1 погодилась, проти зустрічного позову ОСОБА_2 заперечувала, оскільки це може позначитись на інтересах її неповнолітньої дитини, в утриманні якої їй допомагає ОСОБА_1

Заслухавши учасникiв судового засiдання, дослiдивши матерiали справи, суд приходить до висновку, що позовнi вимоги ОСОБА_1 не пiдлягають задоволенню з наступних пiдстав.

Вiдповiдно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.09.2008 р., позовнi вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, народженого у м. Харкові, на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.08.2008 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до інформації, наданої Червонозаводським ВДВС ХМУЮ листом №50052 від 22.12.2015 р., на примусовому виконанні рішення знаходиться виконавчий лист №2-3705 від 26.09.2008 р., виданий Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.08.2008 р. і до досягнення дитиною повноліття.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по аліментам відповідно до виконавчого листа №2-3705 від 26.09.2008 р. за період з 26.08.2008 р. по 22.12.2015 р., станом на 22.12.2015 р. загальна сума боргу складає 49669,91 грн.

З тексту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_7 після реєстрації другого шлюбу взяла прізвище ОСОБА_2.

Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 На утримання дитини з ОСОБА_1 рішенням суду, яке є обов'язковим для виконання, стягнуто аліменти. В звязку з несплатою аліментів в установленому розмірі утворилася заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на погіршення своїх матеріальних умов. Однак, до суду ним не було подано жодних доказів на підтвердження цього.

Також ОСОБА_1 посилався на необхідність сплачувати аліменти на утримання дитини від іншого шлюбу - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.01.2014 р., з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., але не менше 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 23.12.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, доказів на підтвердження фактичної сплати визначеної суми аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_5 позивачем за первісним позовом суду також не надано.

Пояснень третьої особи - ОСОБА_4 щодо цього питання суду не надано. З поданої нею до суду заяви лише вбачається, що вона підтримує позовну заяву ОСОБА_1 і заперечує проти зустрічної позовної заяви ОСОБА_2, оскільки це може суперечити інтересам її дитини. Будь-яких конкретних пояснень нею суду не надано, свою позицію не обгрунтовано.

З наданого до суду розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3, вбачається, що станом на 22.12.2015 р. вказана заборгованість складала 49669,91 грн. Інформації щодо погашення або зменшення розміру цієї заборгованості суду не надано.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Вiдповiдно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При ухваленні рішення від 26.09.2008 р. Комінтернівський районний суд м. Харкова дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття заявлені обгрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв'язку з чим були задоволені в повному обсязі. При цьому, суд, зокрема, керувався ст. 182 СК України, а отже при визначенні розміру аліментів ним були враховані всі необхідні обставини, визначені законодавством, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_1 не було надано доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану з моменту винесення вказаного рішення, враховуючи, що наявність у позивача за первісним позовом іншої дитини, на утримання якої його також зобов'язано сплачувати аліменти, сама по собі не може служити підставою для звільнення його від виконання в повному обсязі рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини від першого шлюбу, суд вважає заявлені ним позовні вимоги про зменшення розміру аліментів необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Зустрічний позов ОСОБА_2 про збільшення розміру алiментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини також не пiдлягає задоволенню, оскільки аліменти з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 стягуються у відповідності з діючим законодавством України, їх розмір визначений рішенням суду, яке набрало законної сили; доказів, які б свідчили про необхідність збільшення їх розміру суду не надано.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Таким чином, обов'язковою умовою стягнення додаткових витрат на утримання дитини є наявність особливих обставин, якими вони були викликані. Наприклад, розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо.

Обставини, які в обгрунтування позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 додаткових витрат наводить ОСОБА_2, суд не вважає особливими, оскільки придбання канцтоварів, ремонт кімнати, придбання матрацу та подушки відноситься до необхідності в забезпеченні елементарних умов життя дитини, на забезпечення чого з ОСОБА_1 і стягуються щомісячно аліменти на утримання дитини.

Виходячи з викладеного, заявлені ОСОБА_2 вимоги за зустрічним позовом суд вважає безпідставними і відмовляє в їх задоволенні.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 150, 180, 182, 185 СК України, суд, -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовiв ОСОБА_1 Євгенієвича до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, та ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Євгенієвича про збільшення розміру алiментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: О.І. Шестак