Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/2506/17 Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф.
Категорія 27 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 липня 2017 року,

встановила:

У березні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом, у якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_1 умов договору б/н від 27.12.2005, просило стягнути з останньої заборгованість станом на 31.01.2017 в сумі 23087,35 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26 липня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 27.12.2005, яка станом на 31.01.2017 становила 23087,35 грн., з них: 495,12 грн. заборгованість за кредитом; 17229,14 грн. заборгованість по процентам; 3787,50 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1075,59 грн. штраф (процентна складова). Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд вирішив спір без належного повідомлення її про час та місце розгляду справи, чим позбавив можливості подати докази на підтвердження заперечень проти позову, звернутися до суду із заявами про застосування строку позовної давності та про зменшення розміру неустойки. Судом не враховано, що Банком не надано доказів на підтвердження наявності договірних відносин з Банком та наявності заборгованості за договором від 27.12.2005. Крім того, ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву про застосування позовної давності та про зменшення розміру неустойки, оскільки він значно перевищує розмір збитків (а.с. 54).

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як позичальник, не виконував належним чином свої зобовязання по договору, у звязку із чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню згідно наданого Банком розрахунку.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду.

Так, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами по справі 27.12.2005 укладено кредитний договір № б/н, за яким ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою трьох процентів на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказаний договір було укладено шляхом підписання заяви позичальника, у якій були визначені: сума кредитного ліміту 1500 грн. (згідно довідки банку 18.09.2008 кредитний ліміт був збільшений до 1800 грн.); базова відсоткова ставка; строк дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії картки; дата відкриття рахунку 27.12.2005 та номер картки 804584, строк дії якої згідно довідки банку до 31 грудня 2012 року. У заяві позичальник зазначив, що ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку та виразив свою згоду, що вказана заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та ОСОБА_2 банку складає між ним і Банком договір про надання банківських послуг (а. с. 8-14).

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, до позовної заяви надані Умови та Правила надання банківських послу, які не містять підпису відповідача. Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобовязання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту.

ОСОБА_2 позивачем не надано доказів ознайомлення відповідача з певними Тарифами Банку, які передбачають розмір комісії та неустойки. ОСОБА_2 не надані Банком як суду першої, так і апеляційної інстанцій.

Відтак, правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої комісії, пені і штрафів за порушення останнім зобовязань за кредитним договором відсутні, а тому висновок суду першої інстанції про задоволення позову у цій частині є помилковим.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобовязання за кредитним договором, колегія суддів вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість станом на 31.01.2017 по тілу кредиту в повному обсязі в сумі 495,12 грн., а по процентам за користування кредитом частково - в сумі 548,87 грн.

При розрахунку процентів за користування кредитом колегія суддів виходить з того, що з 30.08.2013 по 31.01.2017 припинилося погашення процентів відповідачем, що складає 1249 днів прострочення, тому до стягнення підлягає заборгованість по процентам за вказаний період у розмірі 548,87 грн. ( 495,12 (тіло кредиту) х 30 (процентна ставка) : 365 днів х 1249 (дні прострочення) : 100 + 39,6 (сальдо простроченої заборгованості на час припинення сплати процентів) = 548,87 грн.).

Колегія суддів вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що вона була позбавлена можливості заявити клопотання про застосування до правовідносин із Банком строків позовної давності, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, остання належним чином повідомлялася про час та місце судових засідань на 16.05.2017 та 26.07.2017, зверталась до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи у звязку із необхідністю надання їй правової допомоги та за сімейними обставинами, а тому не була позбавлена можливості заявляти суду інші клопотання, у тому числі щодо спливу строку позовної давності.

Оскільки вказана матеріально-правова вимога (адже норми ЦК України, які регламентують застосування наслідків спливу строку позовної давності, є нормами матеріального права) про застосування позовної давності не перебувала на розгляді в суді першої інстанції, а її заявлено при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення, застосувати позовну давність апеляційний суд за таких обставин не вправі, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням колегією суддів нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 27.12.2005, яка станом на 31.01.2017 становить 1043,99 грн., з яких: 495,12 грн. заборгованість за кредитом; 548,87 грн. заборгованість за процентами.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь Банку підлягає стягненню 72,35 грн. понесених судових витрат пропорційно до задоволеної частини вимог, а з Банку в дохід держави у звязку із тим, що відповідач ухвалою суду звільнений від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги - судовий збір в сумі 1680,42 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 липня 2017 року скасувати, ухваливши нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором б/н від 27.12.2005, яка станом на 31.01.2017 становить 1043,99 грн., з яких: 495,12 грн. заборгованість за кредитом; 548,87 грн. заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 72,35 грн. судових витрат.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в сумі 1680,42 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: