У Х В А Л А

23 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про перегляд ухвали апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про стягнення грошових коштів,

встановила:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

У серпні 2016 року ПАТ «Діамантбанк» звернулося з апеляційною скаргою, з підстав порушення правил підсудності.

Під час розгляду справи від ПАТ «Діамантбанк» надійшла заява про відмову від апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2016 року заяву ПАТ «Діамантбанк» про відмову від апеляційної скарги задоволено. Апеляційне провадження у справі закрито.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2017 року касаційну скаргу ПАТ «Діамантбанк» відхилено, ухвалу апеляційного суду залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ПАТ «Діамантбанк» просить скасувати рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій та направити справу на новий апеляційний розгляд, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, та на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 129 Конституції України, статті 161 ЦК України, статей 47, 48 Закону України «Про господарські товариства», частини четвертої статті 10, статті 11, частини третьої статті 38, частини четвертої статті 300, статті 213, статті 292 ЦПК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Постановляючи ухвалу про відхилення касаційної скарги та залишення ухвали апеляційного суду без змін, суд касаційної інстанції виходив з того, що доводи касаційної скарги ПАТ «Діамантбанк» про те, що він не уповноважував ОСОБА_5 подавати заяву про відмову від апеляційної скарги і закриття апеляційного провадження, безпідставні, оскільки матеріали справи містять посвідчену довіреність від 21 березня 2016 року, за якою ПАТ «Діамантбанк» в особі голови правління банку ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_5 бути його представником, у тому числі, у судових органах, з використанням усіх прав, наданих відповідачем. Окрім того, суд касаційної інтенції зазначив, що зміст довіреності, приєднаної до справи, містить обмеження лише щодо права підпису мирових угод та не обмежує повноважень ОСОБА_5 у частині реалізації права особи, яка подала апеляційну скаргу, відмовитись від неї.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- від 8 липня 2015 року суд касаційної інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні документи, які б підтвердили наявність повноважень у ОСОБА_6 для відмови від апеляційної скарги від імені ОСОБА_2, не роз'яснив останньому наслідки такої відмови у спосіб, передбачений процесуальним законом, перед прийняттям такої відмови та закриттям апеляційного провадження;

- від 30 березня 2016 року суд касаційної інстанції виходив з того, що особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника, тому, враховуючи вимоги статті 26 ЦПК України, ОСОБА_7, як відповідач у справі поряд з її представником є особою, яка бере участь у справі, наділена цілим рядом процесуальних прав та обов'язків, у тому числі має право на те щоб суд повідомив її про судове засідання в установленому порядку, оскільки про прийняття відмови від апеляційної скарги, яка подана ОСОБА_7, а не її представником, апеляційний суд мав роз'яснити її процесуальні наслідки таких дій.

У наданій для порівняння постанові Вищого господарського суду України від 29 квітня 2009 року суд касаційної інстанції виходив з того, що подана Одеською обласною спілкою споживчих товариств «Облспоживспілка» апеляційна скарга підписана від її імені Головою правління ОСОБА_7, а заява про відмову від апеляційної скарги підписана від імені спілки представником ОСОБА_8, тому не можна визнати переконливими, наведені в оскарженій ухвалі доводи апеляційного суду про те, що відмова від апеляційної скарги не суперечить чинному законодавству, оскільки підписана неповноважною особою, в довіреності якої не зазначено про його право на вчинення таких дій.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року суд виходив з того, що відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що судами касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального та процесуального права спірних правовідносин дійшли протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог, а надана для порівняння постанова Верховного Суду України не слугує прикладом невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про стягнення грошових коштів за заявою публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про перегляд ухвали апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук