Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1982/17

23 листопада 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря: Скоблей О.В.

позивача: ОСОБА_2

представника позивача : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

03.10.2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням житлом АДРЕСА_1, що знаходиться за адресою: м.Надвірна вул.Грушевського Івано-Франківської області.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.06.1993 року йому та його батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є власниками в рівних частках двохкімнатної квартири, що знаходиться в м. Надвірна, по вул. Грушевського 9/11, Івано-Франківської області.

12.06.2016 року його батько ОСОБА_5.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.01.2017 року він успадкував 1/3 частку двохкімнатної квартири, що знаходиться в м. Надвірна, по вул. Грушевського 9/11, Івано-Франківської області.

17.01.2017 року його мати ОСОБА_6 подарувала йому 1/3 частину двохкімнатної квартири, що знаходиться в м. Надвірна, вул. Грушевського 9/11, Івано-Франківської області, згідно договору дарування частки квартири від 17.01.2017 року, який зареєстровано в реєстрі за № 73 та посвідчений державний нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_7.

25.10.2007 року у двохкімнатній квартирі, що знаходиться в м. Надвірна, вул. Грушевського 9/11, Івано-Франківської області була зареєстрована його племінниця ОСОБА_4.

З 20 червня 2016 року і включно по даний час ОСОБА_4 за вищевказаною адресою не проживала і не проживає, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов.

Реєстрація у вказаній квартирі відповідачки ОСОБА_4 порушує його права та законні інтереси як власника, оскільки він не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном.

Просить позов задоволити та визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: м.Надвірна по вул.Грушевського, 9/11 Івано-Франківської області. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві та проситьвизнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: м.Надвірна по вул. Грушевського, 9/11 Надвірнянського району Івано-Франківської області. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчить оголошення, яке розміщене в газеті «Галичина» від 21.11.2017 р. № 85 (5335), про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідносвідоцтва про право власності на житло від 24.06.1993 року позивачу ОСОБА_2 та його батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частинах належала двохкімнатна квартира, що знаходиться в м. Надвірна, по вул. Грушевського 9/11, Івано-Франківської області (а.с. 41 ).

12.06.2016 року ОСОБА_5 помер, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області (а.с. 8 ).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.01.2017 року позивач ОСОБА_2 успадкував 1/3 частку двохкімнатної квартири, що знаходиться в м. Надвірна, по вул. Грушевського 9/11, Івано-Франківської області (а.с. 4 ).

17.01.2017 року ОСОБА_6 подарувала позивачеві ОСОБА_2 1/3 частину двохкімнатної квартири, що знаходиться в м. Надвірна, вул. Грушевського 9/11, Івано-Франківської області, згідно договору дарування частки квартири від 17.01.2017 року, який зареєстровано в реєстрі за № 73 та посвідчений державний нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_7 (а.с. 9 ).

25.10.2007 року у двохкімнатній квартирі, що знаходиться в м. Надвірна, вул. Грушевського 9/11, Івано-Франківської області була зареєстрована ОСОБА_4.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї від 25.09.2017 р. за № 1899 відповідач ОСОБА_4 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, однак з червня 2016 року по даний час за вказаною адресою не проживала і не проживає. (а.с. 7).

Крім того, відповідач не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі порушує права позивача та законні інтереси як власника, оскільки він не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном.

Вказані обставини також ствердили допитані в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_8 та ОСОБА_9, показання яких логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника житла таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_4 не існує жодних домовленостей щодо збереження за ним права користування житлом у разі його відсутності за місцем реєстрації понад один рік у належному позивачу на праві приватної власності квартирі, що знаходиться в м.Надвірна по вул.Грушевського, 9/11 Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Реєстрація відповідача у належній позивачу на праві власності квартирі створює позивачу перешкоду у здійсненні ним права власності, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 319, 346, 391, ч.2 405 ЦК України, ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 60, 74, 76, 79, 169, 197 ч. 2, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовільнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: м.Надвірна, вул. Грушевського, будинок№ 9 АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено 28.11.2017 року.