Справа № 152/1504/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 листопада 2017 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря - Палій М.Д.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області в інтересах дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину,

у с т а н о в и в:

У вересні 2017 року Шаргородська районна державна адміністрація Вінницької області, як орган опіки та піклування звернулася до суду із позовом, в інтересах дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину.

У позові зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 народила дочку ОСОБА_3, державна реєстрація народження якої проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

07 березня 2017 року малолітня ОСОБА_3 поступила до КП «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де перебуває і на теперішній час.

ОСОБА_2 ніде не працює, власного житла не має, зловживає алкогольними напоями.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Шаргородської райдержадміністрації від 02 березня 2017 року № 17 сім'ю ОСОБА_2 було взято під соціальний супровід.

Рішенням комісії з питань прав дитини райдержадміністрації від 15 червня 2017 року № 38 вирішено припинити соціальний супровід сім'ї із негативним результатом достроково, через відсутність соціальних послуг.

За місцем проживання ОСОБА_2 зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями. Проживає ОСОБА_2 в будинку, який відрізаний від електромережі, в кімнатах брудно, продукти харчування в мінімальній кількості.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Шаргородської райдержадміністрації від 19 вересня 2017 року № 01.1-38/2641, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на зазначене вище, а також на те, що ОСОБА_2 вихованням дитини не займається, матеріально не допомагає, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, Шаргородська райдержадміністрація просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати дитину органу опіки та піклування для вирішення питання про подальше влаштування та стягнути аліменти на її утримання в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.

Представник позивача - Шаргородської районної державної адміністрації ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Зазначила, що оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, то згідно з пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підстави позбавити її батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Пояснила, зокрема, що у неї відсутні кошти для утримання дитини, власного житла не має, просила позбавити її батьківських прав.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, показання свідка, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір'ю малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 НОМЕР_1

Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, вбачається, що відомості про батька дитини внесені за вказівкою матері, відповідно до ст. 135 СК України (а.с. 11, 12).

Наказом служби у справах дітей Шаргородської районної державної адміністрації від 21 лютого 2017 року № 013 малолітню ОСОБА_3 взято на облік, як таку, що перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 13).

Згідно з рішенням комісії з питань захисту прав дитини Шаргородської районної державної адміністрації від 02 березня 2016 року № 9 сім'ю ОСОБА_2 взято під соціальний супровід (а.с. 39, 40).

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Шаргородської районної державної адміністрації від 15 червня 2017 року № 38 припинено соціальний супровід сім'ї ОСОБА_2, у зв'язку із тим, що ОСОБА_2 не змінила способу життя, не виконувала план соціального супроводу, довівши, що вона не бажає виправлятися (а.с. 41, 42).

У листах від 07 березня 2017 року № 46 та від 29 червня 2017 року № 139 директор Комунального закладу «Жмеринський оласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_3 поступила в заклад 07 березня 2017 року, де і перебуває на цей час. Мати, ОСОБА_2 жодного разу до дитини не навідувалась, не цікавилась її життям та здоров'ям (а.с. 15, 16).

Наказом головного спеціаліста служби у справах дітей від 21 лютого 2017 року № 013, малолітню дитину ОСОБА_3 було поставлено на облік як дитину, що опинилася в складних життєвих обставинах (а.с. 13).

Згідно з довідкою Носиківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 01 серпня 2017 року № 633, ОСОБА_2 зареєстрована та періодично проживає у АДРЕСА_1

У довідці-характеристиці від 01 березня 2017 року № 337, виданої Перепільчинецькою сільською радою Шаргородського району Вінницької області зазначено, що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 разом із співмешканцем ОСОБА_6. ОСОБА_2 належного догляду за дитиною не здійснює, ніде не працює, коштів на проживання не має, схильна до вживання алкоголю. (а.с. 18).

Відповідно до рішення від 31 серпня 2017 року № 54, комісія з питань захисту прав дитини Шаргородської районної державної адміністраціївважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 48-51).

Згідно з висновком від 11 вересня 2017 року № 01.1-38/2641, орган опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 52-56).

Допитана у судовому засіданні. як свідок - ОСОБА_7 показала суду, що їй відомо, що ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки ОСОБА_3.

Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються, зокрема, Конвенцією про права дитини та СК України.

Так, згідно зі ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У пункті 49 рішення від 18 грудня 2008 року Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява №39948/06) зазначено, що Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII).

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, судом встановлено на підставі переконливих доказів, що відповідач свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своєї доньки ОСОБА_3

Отже, оскільки судом установлено, що право малолітньої ОСОБА_3 на належне утримання, виховання, турботу про фізичний та духовний розвиток з боку її матері ОСОБА_2 порушене, то воно підлягає судовому захисту, шляхом позбавлення останньої батьківських прав відносно доньки, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Ухвалюючи це рішення, суд враховує, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухвалення цього рішення не позбавляє відповідача права, передбаченого у ст. 169 СК України за певних умов звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Отже, на думку суду, з відповідача слід стягувати аліменти на доньку ОСОБА_3 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 10, 11, 57-60, 62-64, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передати малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року органу опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області для вирішення питання про подальше влаштування.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її утримання у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 26 вересня 2017 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до Державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, отримувач коштів - ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 640 гривень.

Згідно зі статтями 223, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Войнаровський