Справа № 401/2833/17;
Провадження № 2/401/1613/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2017 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

- головуючий суддя - Андріянов О.В.

За участю: - секретаря - Суботніцької О.А.;

- представника позивача - ОСОБА_1;

- представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя: 27500, м. Світловодськ Кіровоградської області, вул. В. Бойка, б. 4, кв. 146; ід. номер: НОМЕР_1,

до

Спільного підприємства - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут», м. Світловодськ, вул. Григорія Сковороди, 2-а; ,

про стягнення середнього заробітку та компенсації втрати частини заробітку в звязку із затримкою її виплати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення компенсації втрати частини заробітку з часу звільнення працівника по час винесення судового рішення та середнього заробітку за час затримки розрахунку, з часу винесення попереднього судового рішення, 19.10.2017 р., по час винесення даного судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при звільнені відповідачем з працівником не був проведений повний розрахунок, а тому є підстави для стягнення компенсації втрати частини заробітку та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Представник позивача підтримав заявлений позов та пояснив, що при звільненні з позивачем не був проведений розрахунок, повністю відповідач розрахувався 27.10.2017 р. Вважає, що, так як відповідач не розрахувався з позивачем за судовим рішенням про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та не сплатив компенсацію, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, по день винесення судового рішення в цій справі.

Представник відповідача проти позову заперечив та пояснив, що з позивачем розрахунок із виплат, які йому належали на час звільнення, був проведений у повному обсязі, рішення суду за серпень 2017 р. виконано повністю, заборгованості із сум, які належали до сплати при звільненні працівника, немає. Виплати за судовим рішенням за жовтень 2017 р. є компенсаційними виплатами та не є заборгованістю перед працівником, яку б підприємство мало сплатити на час звільнення працівника.

В судовому засіданні були досліджені докази:

- копія рішення Світловодського міськрайонного суду від 16.08.2017 р. по справі № 401/3933/16-ц про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку з часу звільнення по 16.08.2017 р.;

- копія рішення Світловодського міськрайонного суду від 19.10.2017 р. по справі № 401/2331/17 про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку;

- копія розрахунку розподілу стягнутих з боржника сум по зведеному виконавчому провадженню від 27.10.2017 р., відповідно до якого на користь позивача було стягнуто з відповідача 89551,50 грн.;

- копії постанов про арешт коштів боржника державним виконавцем.

Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні було встановлено, що 16.11.2017 року позивача було звільнено.

На час звільнення позивача, відповідачем не було виплачено йому заробітну плату в сумі 30009,0 грн. Відповідач повністю сплатив належну працівникові при звільнені суму лише 27.10.2017 р.

Так як відповідач не провів розрахунку із звільненим працівником, це є порушенням ст. ст. 47, 116 КЗпП України.

Судами було встановлено, що розмір середнього заробітку відповідача складав 381,68 грн.

Таким чином, у судовому засіданні знайшло підтвердження твердження позивача щодо не проведення з ним розрахунку відповідачем під час його звільнення, а тому позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню згідно ст. 43 Конституції України; ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України, за період з 20 жовтня 2017 року, з урахуванням судового рішення про стягнення середнього заробітку від 19.10.2017 р., по час, коли з працівником було проведено розрахунок із заборгованості, яка існувала на час звільнення працівника, у повному обсязі 27.10.2017 р.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку по час винесення судового рішення, з урахуванням наявного боргу по компенсаційних виплатах, стягнутих з відповідача згідно судових рішень, так як вказані виплати не є боргом, який виник перед працівником за час роботи та не був сплачений працедавцем на час звільнення такого працівника.

Згідно ст. ст. 116, 117 КЗпП України середній заробіток стягується лише у разі не проведення із звільненим працівником розрахунку, виплати йому суми, що належить до сплати на час його звільнення.

З часу винесення попереднього судового рішення 19.10.2017 р. про стягнення середнього заробітку, до часу розрахунку із боргу по заробітній платі, який належало сплатити позивачу під час його звільнення, пройшло 5 робочих днів, з 20.10.2017 р. 26.10.2017 р. включно.

Стягнення середнього заробітку за робочі дні узгоджується з правовим висновком, зробленим ВС України по справі № 6-2807цс16.

Середньоденний заробіток позивача складав 381,68 грн. 5 р. д. х 381,68 грн. = 1908,4 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці», ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у звязку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів.

Згідно ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у звязку з порушенням строків їх виплати» та п. 5 Постанови КМ України від 21 лютого 2001 р. № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Судом встановлено, що відповідач виплатив заборгованість із заробітної плати 27.10.2017 р., відповідачем не була нарахована та виплачена працівнику компенсація, що порушує права працівника.

З часу звільнення позивача по час винесення судового рішення сукупний індекс інфляції склав 112,54% (30009,0 грн. х 112,54) 30009,0 грн. = 3763,13 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати по справі повинні бути покладені на відповідача.

Керуючись ст. ст.: 3, 8, 10, 11, 88, 208-209, 212-215, 292-294, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути зі Спільного підприємства - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 20.10.2017 р. по 26.10.2017 р. в сумі одна тисяча девятсот вісім гривень 40 коп. та компенсацію втрати частини заробітку за період з грудня 2016 р. по серпень 217 р. включно, в сумі три тисячі сімсот шістдесят три гривні 13 коп.

Стягнути зі Спільного підприємства - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі шістсот сорок гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4