АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/3/17-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1761/К/17 суддя Коваль Н.В.
Категорія - 39 (І) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
УХВАЛА

Іменем України

21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря - Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Апостолівської районної ради Дніпропетровської області, Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до Апостолівської районної ради Дніпропетровської області, Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його дядько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку площею 6,3967 га, яка розташована на території Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

За життя, 20 вересня 2012 року, ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів позивачу зазначену земельну ділянку.

05 серпня 2015 року ним подано в м. Кривому Розі, у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Євгенія Михайловича, заяву про прийняття спадщини за заповітом. Він вважав, що для прийняття спадщини головним є складання заяви про прийняття спадщини за заповітом у шестимісячний термін, а не її направлення до нотаріальної контори, а тому ним із запізненням надіслано вищезгадану заяву до Апостолівської державної нотаріальної контори.

10 лютого 2016 року Державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори, заяву ОСОБА_2 про прийняття спадщини повернуто з посиланням на те, що він мав направити заяву до 09 серпня 2015 року, а згідно печатки відділення УДППЗ «Укрпошта» він її направив у 2016 році, тому йому запропоновано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Вказані обставини порушують його права на спадкування вищезазначеної земельної ділянки, яка лишилась після смерті дядька ОСОБА_3

Також, зазначив, що про час направлення заяви у законодавстві яким він керувався при прийнятті спадщини, не сказано жодного слова, тонкощами спадкового права він не володіє, у зв'язку з чим і допустив помилки при направленні заяви до Апостолівської державної нотаріальної контори.

Просив суд: визначити йому додатковий строк у три місяці після набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що суд не врахував всіх обставин справи та прийшов до помилкового висновку щодо відсутності поважних причин пропуску строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Зокрема, позивач зазначає, що він у шестимісячний строк, у встановленому законом порядку, у присутності нотаріуса, в місті Кривому Розі, склав заяву про прийняття спадщину, однак через невизначеність в Українському законодавстві та нечіткому розумінні норм права, направив її поштою до нотаріальної контори в місті Апостолове, за місцем відкриття спадщини, із запізненням.

Позивач ОСОБА_2, будучи завчасно (26.10.2012 року) належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи за його апеляційною скаргою (а.с. 31), в судове засідання не з'явився і про причини своєї неявки суд не повідомив, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, про що видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 09 лютого 2015 року (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно - земельну ділянку, площею 6,3967 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1, яке належало померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 28.11.2013 (а.с. 10).

За життя ОСОБА_3 на випадок смерті здійснив розпорядження своїм майном, згідно якого заповів ОСОБА_2, позивачу по справі, належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, що знаходиться на території Красінської сільської Ради Криворізького району Дніпропетровської області за номером 86-4, площею 6,3967 га, кадастровий номер якої НОМЕР_1, що підтверджується копією заповіту від 12 вересня 2012 року серії НОМЕР_4 зареєстрованого в реєстрі за №2807 та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 46724584 від 10.02.2017 (а.с. 6, 22) .

05 серпня 2015 року позивачем, у присутності приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Євгенія Михайловича складено заяву про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 8), однак, згідно інформаційного листа Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кульбіди Є.М. за № 318/01/16 від 24.05.2017 року, за заявою ОСОБА_2 від 05 серпня 2015 року про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадкова справа не заводилася (а.с. 39).

10 лютого 2016 року заява ОСОБА_2 від 05 серпня 2015 року про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, була надіслана позивачем до Апостолівської державної нотаріальної контори (а.с. 9).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, суд першої інстанції керувався ст. 1272 ЦК України та виходив з відсутності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини.

З висновками суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

За загальними положеннями про спадкування - право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власне недбальство чи неуважність, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кульбіди Є.М. для належного оформлення заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

При складанні цієї заяви, нотаріус роз'яснив ОСОБА_2 зміст статей 1241, 1258, 1261, 1267, 1268, 1270, 1272, 1296, 1298 ЦК України, що підтверджено підписом ОСОБА_2 (а.с. 8), а тому його доводи про те, що він не був обізнаний про порядок звернення із заявою про прийняття спадщини колегія суддів вважає необґрунтованими.

Інших причин пропуску шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, позивачем ОСОБА_2 не зазначено.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що причини пропуску позивачем стоку для прийняття спадщини не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу і зводяться до переоцінки доказів та прийнятих на підставі них висновків суду, яка не передбачена ст.212 ЦПК України, оскільки суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвалюючи рішення суд достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи та дав їм правильну правову оцінку, рішення відповідає нормам матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, воно повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: