АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2313/17 Справа № 202/77/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Баранніка О.П.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_4, центр надання послуг, повязаних з використання автотранспортних засобів, з обслуговування міст Нікополь, Орджонікідзе, Марганець, Нікопольського та Томаківського районів, Управління Державтоінспекції Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2016 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 12 листопада 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №50011061, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 380198,58 грн. - еквівалент суми кредиту складає 46309,20 доларів США та суму додаткового кредиту у розмірі 201500,45 грн. еквівалент суми кредиту в іноземній валюті 15559,88 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом 9,9% на рік, які є змінними, з кінцевим терміном повернення кредиту 15 листопада 2020 року. Кредит наданий для купівлі автомобіля марки VW Touareg та оплати страхових виплат. Відповідно до п. 1.6 загальних умов, зобов'язання ОСОБА_3 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за вищезазначеним кредитним договором забезпечено договором застави, згідно з умовами якого ОСОБА_3 надав в заставу автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg NF з обємом двигуна 2967 см.куб., 2013 року виробництва, кузов №WVGZZZ7PZED015625, державний номер НОМЕР_1, що належав йому на праві власності. ОСОБА_3, в порушення викладених норм чинного законодавства та положень укладеного кредитного договору, погашення кредиту не здійснює, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 91656,86 грн. за кредитом та в розмірі 42208,14 грн. за додатковим кредитом. На підставі положень ЦК України, позивачем нараховані 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання ОСОБА_3 в розмірі 1961,49 грн. за кредитом та в сумі 372,44 грн. за додатковим кредитом. Сума підрахованих інфляційних витрат на суму простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь позивача, складає 12459,45 грн. за кредитом та 725,82 за додатковим кредитом. Згідно з п.8.1. загальних умов та вимог чинного законодавства ОСОБА_6 нарахована пеня на загальну суму 6538,32 грн. за кредитом та в розмірі 1241,46 грн. за додатковим кредитом. В положенням п. 3.2. загальних умов сторони погодили, що ТОВ «Порше Мобіліті» має право достроково вимагати повернення кредиту та додаткового кредиту, серед іншого, у випадку порушення ОСОБА_3 терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) або сплати за користування кредитом за строк більше ніж один календарний місяць. Станом на 17 грудня 2015 року загальна сума заборгованості за вищезазначеним кредитним договором становить 1207993,30 грн. та складається з простроченої заборгованості в сумі 112616,12 грн. за кредитом та в розмірі 44547,86 грн. за додатковим кредитом, з яких: 91656,86 грн. сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за кредитом, 42208,14 грн. сума простроченої заборгованості по сплаті за додатковим кредитом та процентами; 1961,49 грн. сума 3% річних за час прострочення за кредитом, 372,44 грн. сума 3% річних за час прострочення за додатковим кредитом; 12459,45 грн. сума інфляційних витрат за час прострочення за кредитом, 725,82 грн. сума інфляційних витрат за час прострочення за додатковим кредитом; 6538,32 грн. - сума пені за прострочення виконання зобов'язання по сплаті чергових платежів за кредитом, 1241,46 грн. - сума пені за прострочення виконання зобов'язання по сплаті чергових платежів за додатковим кредитом; заборгованості з дострокового повернення кредиту в сумі 944722,30 грн., з яких: 842003 грн. - сума заборгованості за кредитом та додатковим кредитом, 31287,94 грн. - сума заборгованості за процентами, 9833,51 грн. сума 3% річних, 32778,35 грн. сума пені, нарахованої за п.8.1 загальних умов, 28818,63 грн. сума інфляційних витрат. Також, відповідно до п. 4.1.2 договору застави у разі невиконання та/або неналежного виконання заставодавцем умов, передбачених ст. 2.3 цього договору заставодержатель може застосувати до заставодавця штрафні санкції у розмірі 10% від вартості предмета застави, визначеної у ст. 1 цього договору, що становить 54314,08 грн. Разом з цим зазначає, що 13 листопада 2015 року предмет застави, без згоди позивача, був знятий ОСОБА_3 з реєстраційного обліку і в той же день зареєстровано на нового власника ОСОБА_5 25 листопада 2015 року ОСОБА_5 зняла вищезазначений автомобіль з реєстраційного обліку, а 25 грудня 2015 року він був зареєстрований на нового власника ОСОБА_2 Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив в рахунок часткового погашення боргу ОСОБА_3 за кредитним договором у розмірі 1207993,30 грн. звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg NF з обємом двигуна 2967 см.кб., 2013 року виробництва, кузов №WVGZZZ7PZED015625, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів; стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» суму штрафу в розмірі 54314,08 грн. в порядку п. 4.1.2. договору застави №50011061 від 15 листопада 2013 року та стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково, в рахунок часткового погашення боргу ОСОБА_3 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором №50011061 від 15 листопада 2013 року, розмір якої станом на 17 грудня 2015 року становить 1202765 грн. 99 коп. та складається з: прострочена сума заборгованості - 112616,12 грн. за кредитом та 44547,86 грн. за додатковим кредитом; заборгованість з дострокового повернення кредиту та додаткового кредиту 944722,3 грн.; штраф 76039,71 грн., звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg NF з обємом двигуна 2967 см.кб., 2013 року виробництва, кузов №WVGZZZ7PZED015625, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу даного майна на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, проведеної субєктом оціночної діяльності відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження»; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» суму штрафу у розмірі 54314 грн. 08 коп. в порядку п. 4.1.2 Договору застави транспортного засобу №50011061 від 15 листопада 2013 року; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» витрати по сплаті судового збору у розмірі 9428,10 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» витрати по сплаті судового збору у розмірі 9428,10 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Згідно змісту апеляційної скарги, ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, наводить доводи щодо непогодження з оскаржуваним рішенням в частині звернення стягнення на предмет застави і стягнення з ОСОБА_2 судових витрат та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні вказаної частини позову.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо непогодження відповідача ОСОБА_2 з оскаржуваним судовим рішенням в частині стягнення штрафу та судових витрат з відповідача ОСОБА_3 Тому суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення в оскаржуваній частині та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на предмет застави та стягнення судових витрат щодо ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Встановлено та стверджується зібраними у справі доказами, що 12 листопада 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №50011061, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 380198,58 грн. - еквівалент суми кредиту складає 46309,20 доларів США зі сплатою за користування кредитом 9,9% на рік, які є змінними, строком на 60 місяців з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки Volkswagen, модель Touareg NF з обємом двигуна 2967 см.кб, 2013 року виробництва, кузов №WVGZZZ7PZED015625, державний номер НОМЕР_1 (а.с. 11 т.1).

Умовами зазначеного вище договору встановлено, що договір між сторонами складають Кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані сторонами у відношенні Кредиту.

Цього ж дня, тобто 12.11.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду до кредитного договору №50011061 від 12.11.2013 року, якою було погоджено строк кредиту 84 місяців, а також графік погашення кредиту (а.с. 12 т.1).

29 жовтня 2014 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін «Додаткова угода №1 до кредитного договору №50011061 від 12.11.2013 року», за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 201500,45 грн. еквівалент суми кредиту в іноземній валюті 15559,88 доларів США на сплату страхових платежів, а також сторонами погоджено зміни до загальних умов кредитування (а.с. 13-17 т.1).

Відповідно до п. 1.6. Загальних умов кредитування, які є невідємною частиною кредитного договору, зокрема, зобов'язання ОСОБА_3 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором №50011061 від 12 листопада 2013 року забезпечується заставою майна відповідно до укладеного сторонами договору застави, а також усім майном позичальника, на яке може бути звернено стягнення за законодавством України (а.с. 18-25 т.1).

Встановлено, що 15 листопада 2013 року, для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором №50011061 від 12 листопада 2013 року, між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 укладено договір застави транспортного засобу №50011061, згідно якого ОСОБА_3 передав у заставу належний йому на праві власності транспортний засіб марки Volkswagen, модель Touareg з обємом двигуна 2967 см.кб., 2013 року виробництва, кузов №WVGZZZ7PZED015625, державний номер НОМЕР_2 (а.с. 30-35 т.1).

Додатковою угодою до договору застави транспортного засобу №50011061 від 15.11.2013 року його сторонами погоджено певні зміни (а.с. 36-37 т.1).

Згідно наданих позивачем розрахунків, загальна сума заборгованості ОСОБА_3 перед позивачем, станом на 15 грудня 2015 року, нарахована у розмірі 1207993,30 грн.

Згідно інформації Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України від 18 квітня 2016 року №31/27-990, 13 листопада 2015 року ОСОБА_3 автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg з обємом двигуна 2967 см.кб., 2013 року виробництва, кузов №WVGZZZ7PZED015625, державний номер НОМЕР_2 було знято з реєстраційного обліку для реалізації і в той же день зареєстровано за свідоцтвом про реєстрацію СХТ 601607, з номерним знаком АЕ 4165 НХ на нового власника ОСОБА_5.

25 листопада 2015 року ОСОБА_5 вищезазначений автомобіль було знято з обліку для реалізації.

25 грудня 2015 року вищезазначений автомобіль зареєстровано за свідоцтвом про реєстрацію СХТ 7100223, з номерним знаком АЕ 0900 ЕІ на нового власника ОСОБА_2.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що автомобіль Volkswagen Touareg 2013 року виробництва, кузов №WVGZZZ7PZED015625, станом на 20 грудня 2016 року був зареєстрований за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується листом територіального сервісного центру №1243 регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області МВС України №31/4-1243-804 від 10.08.2017 року. 27.07.2016 року вищевказаний автомобіль був знятий з обліку з ОСОБА_2 та 02.08.2016 року був перереєстрований на нового власника за договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про заставу», ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постановах від 03 квітня 2013 року №6-7цс13 та від 19 листопада 2014 року №6-168цс14).

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Аналізуючи наведені норми права вбачається, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, суд розглядає справи тільки за звернення особи та тільки відносно тієї особи, яку визначив у своєму позові позивач. Позивач же може звернутися за захистом свого права тільки до особи, яка його порушила.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам розяснено, що предявлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої предявлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення судом першої інстанції рішення (20 грудня 2016 року) про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg NF з обємом двигуна 2967 см.куб., 2013 року виробництва, кузов №WVGZZZ7PZED015625, - відповідач ОСОБА_2 не був власником вказаного транспортного засобу, автомобіль належав на праві власності ОСОБА_5, яка у якості відповідача до участі у справі залучена на була.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що належний відповідач ОСОБА_5 (власник транспортного засобу) місцевим судом до участі у справі у якості співвідповідача залучена не була, колегія дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного судового рішення в частині задоволення позовної вимоги про звернення стягнення на предмет застави з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вказаної позовної вимоги саме з наведених правових підстав.

У зв»язку із зазначеним, виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» витрат по сплаті судового збору у розмірі 9428,10 грн. також підлягає скасуванню з ухваленням у даній частині нового рішення про стягнення з ТОВ «Порше Мобіліті» на користь ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 20828 гривень 08 копійок.

Колегія наголошує, що рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року в частині стягнення штрафу та судових витрат з відповідача ОСОБА_3 не оскаржене, тому суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 303 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, вимог ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення місцевого суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави відмовити в повному обсязі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 20828 (двадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень 08 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку.

Головуючий

Судді