Справа № 355/1364/17
Провадження № 2/355/716/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Яблунівської сільської ради, Баришівського району, Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Баришівська районна державна адміністрація Київської області про визнання права на земельну ділянку (пай) у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Яблунівської сільської ради, Баришівського району, Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Баришівська районна державна адміністрація Київської області про визнання права на земельну ділянку (пай) у порядку спадкування. Свою заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік, ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7671 га, що розташована на території Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області, яка належала ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_2 від 12 березня 2001 року. На підставі сертифікату, державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,7671 га на гр. ОСОБА_2 виготовлений, але не зареєстрований. Після смерті чоловіка, позивач ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу. Однак нотаріусом відмовлено представнику позивача за довіреністю ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (сади), виділену в натурі з землі, наданої в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області, за відсутності документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії та запропоновано звернутись до суду. Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7671 га, що розташована на території Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_3, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 20 вересня 2010 року, який виданий на гр. ОСОБА_2.

В судове засідання на розгляд справи представник позивача ОСОБА_3 не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача - Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області у судове засідання на розгляд справи не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду від сільського голови Яблунівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Баришівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився. На адресу суду від виконуючого обов'язки голови адміністрації Гордієнко В.М. надійшов лист про те, що Баришівська районна державна адміністрація не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1. Просять справу розглядати без участі представника.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом та заповітом відповідно до статті 1217 ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 віці 70 років помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 17 червня 2009 року (а.с. 6).

В день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на земельну ділянку, площею 0,7671 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_3.

За життя ОСОБА_2 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_2 від 12 березня 2001 року, та на підставі сертифікату виготовлений на гр. ОСОБА_2 Державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області, але не зареєстрований.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкоємицею ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1, яка постійно проживала з ним і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, де проживає по даний час, що підтверджується довідкою (а.с. 38).

Як вбачається з наданого свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 від 23 грудня 1961 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1. було зареєстровано 23 грудня 1961 року (а.с. 5).

Зі спадкової справи №327/2009 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 вбачається, що 03 липня 2009 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с. 36), та отримала витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03 липня 2009 року (а.с. 39).

23 липня 2016 року в Баришівську районну державну нотаріальну контору звернувся представник за довіреністю ОСОБА_3 з заявою про видачу на ім'я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (сади), виділену в натурі з землі, наданої в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області, однак у видачі свідоцтва було відмовлено в зв'язку з відсутністю документу, який би підтверджував право власності спадкодавця на земельну ділянку та Витяг з ДЗК, про що державним нотаріусом ОСОБА_5 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 липня 2016 року (а.с. 49).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

За правилами статті 131 Земельного кодексу України вбачається, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, підсумовуючи викладене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем та третьою особою позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Встановлене судом підтверджується:

- ксерокопією паспорта ОСОБА_1, серії НОМЕР_7 від 1996 року;

- ксерокопією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 від 23 грудня 1961 року;

- ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 17 червня 2009 року;

- ксерокопією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 12 березня 2001 року;

- ксерокопією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 20 вересня 2010 року;

- постановою Баришівської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 липня 2016 року;

- ксерокопією спадкової справи №327/2009 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2;

- іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 88, 153-154, 208, 209, 212, 214, 215, 218, 223, 294 ЦПК України ст.ст. 16, 328, 1216, 1217,1218, 1220,1222,1223, 1258,1261,1268,1269, 1270, 1274, 1275, ч. 1 ст. 1297 ЦК України, ст.120,125,126 ЗК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1), зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі 0.7671 га з кадастровим номером НОМЕР_3, що знаходиться на території Яблунівської сільської ради, Баришівського району, Київської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 20.09.2010 року, виданого на померлого ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду В. М. Єременко