№ 336/27/17
пр. № 2/336/736/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

20 березня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, про визнання осіб такими, що втратили право користування будинком,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_2 як законний представник останніх, до ОСОБА_4, вказавши, що квартира АДРЕСА_1 (колишня вулиця Кузнецова) у м. Запоріжжя на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 по ? частці кожному. У вказаній квартирі зареєстрований проживаючим, але фактично не мешкає з грудня 2015 року відповідач ОСОБА_4, який є колишнім чоловіком позивача ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_2 Оскільки відповідач більше року в квартирі не мешкає без поважних причин, позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 83 в будинку № 32 по вул. Миколи Корищенка (колишня Кузнецова) у м. Запоріжжя.

В судовому засіданні позивач, яка діяла від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітніх позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_2 як їх законний представник, на позові наполягала, пояснивши додатково, що квартира АДРЕСА_1 (колишня Кузнецова) у м. Запоріжжя первісно надавалась батькам позивача, а згодом у 2007 році вона, її мати та діти приватизували квартиру, отримавши свідоцтво про право власності. До грудня 2015 року ОСОБА_2 як чоловік позивача ОСОБА_1 мешкав у квартирі, натомість у грудні 2015 року відповідач квартиру покинув за власним бажанням у звязку з припиненням шлюбних стосунків, а згодом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розлучились. Оскільки на цей час відповідач відмовляється анулювати свою реєстрацію у квартирі, що призводить до порушення прав її власників через збільшення нарахувань за комунальні послуги, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся за допомогою оголошення у пресі у звязку з відсутністю відомостей про його фактичне місце проживання. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала заявлені позивачами вимоги, вказуючи, що ОСОБА_4 в квартирі не мешкає більше року, шлюб між ним та ОСОБА_1 розірваний, натомість знятись з реєстрації він відмовляється.

При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне.

Квартира АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 по ? частці кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло № 21293 від 03.05.2007 року, що підтверджено свідоцтвом про право власності та витягом про державну реєстрацію прав. (а.с. 6, 7).

На цей час вул. Кузнецова перейменована на вул. ОСОБА_6.

На час розгляду справи в будинку зареєстрований проживаючим відповідач ОСОБА_4 з 2008 року, що підтверджено довідкою Адресно-довідкового підрозділу УДМС в Запорізькій області (а.с. 30).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.02.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірваний (а.с. 15).

Також судом за клопотанням позивача були допитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які суду пояснили, що є сусідами позивачів, з грудня 2015 року відповідач ОСОБА_4 в квартирі не мешкає та не зявляється, проживає в орендованому житлі поблизу.

При вирішенні справи суд виходить з такого.

Стаття 391 ЦК України надає право власнику майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 405 ЦК України вказує, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_4 більш ніж рік не мешкає у квартирі.

Оцінюючи в сукупності пояснення позивача, третьої особи та свідків та досліджені письмові докази, суд дійшов висновку, що обставини справи позивачами доведені, позовні вимоги обґрунтовані, тож вбачає підстави для задоволення позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою.

Також з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57-60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, про визнання осіб такими, що втратили право користування будинком задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 83 в будинку № 32 по вул. Миколи Корищенка у м. Запоріжжя.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551.20 гривень (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк