АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/9457/16-ц Номер провадження 22-ц/786/885/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Лобова О.А., Хіль Л.М.

при секретарі Шевченко І.М.

за участю: представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_5 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука з цим позовом у якому просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь на утримання доньки, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно та аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Позовні вимоги вмотивовувала тим, що з червня по жовтень 2016 року вони з відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. 01 вересня 2016року у них народилась донька ОСОБА_6. З жовтня 2016р. вони з відповідачем проживають окремо і з цього часу ОСОБА_4 не надає їй матеріальної допомоги на утримання спільної доньки. Оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, також потребує матеріальної допомоги.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2017 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 Вячеславіни, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 грудня 2016 року і до досягнення донькою ОСОБА_6 повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 05 грудня 2016 року і до досягнення донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 віку трьох років.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в сумі 1102,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати, пов?язані з оплатою правової допомоги, у розмірі 700 грн.

З даним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_4 та в особі свого представника ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього на утримання доньки аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, в звязку з неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що він отримує мінімальну заробітну плату, після відрахувань з якої у нього залишається менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для дорослого.

Вважає, що суд дійшов невірного висновку про наявність у нього можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина. Вказує на необхідність проведення лікування після отриманої ним, внаслідок вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, черепно-мозкової травми та інших травм.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що остання підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-КЕ №250256, виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №869.

Сторони проживають окремо. Їх малолітня донька, ОСОБА_6, перебуває на утриманні матері, яка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Також встановлено і не заперечується самим відповідачем, що він не надає коштів на утримання доньки.

Згідно довідки ( а.с. 20), виданої 06 лютого 2017 року, ОСОБА_4 працює охоронцем у ПП «Анлайт» з 21 вересня 2016 року. Отримує дохід в розмірі мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу, батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі.

В ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України зазначено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Відповідно ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно зі ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання обгрунтованості доводів апеляційної скарги, судом встановлено, що сумарний розмір аліментів за рішенням суду на утримання дитини та матері із заробітку відповідача становить менше половини цих коштів ( 5/12), а тому не створює надмірний тягар для платника.

Положеннями статті 128 КЗпП визначено обмеження розміру відрахувань із заробітної плати. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п?ятдесят процентів заробітку.

При стягненні аліментів на утримання неповнолітніх дітей такі відрахування не можуть перевищувати сімдесяти відсотків.

Дана норма гарантій трудового законодавства не порушена.

Доводи апелянта в тій частині, що він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі ? частини заробітку на утримання дитини та взагалі надавати матеріальну допомогу на утримання матері дитини, оскільки є потерпілим внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого щодо нього, та потребує лікування, також не доводять необгрунтовності висновків місцевого суду. З наданих у додатках до апеляційної скарги копій документів встановлено, що кримінальне провадження як і факт отримання тілесних ушкоджень відповідачем мав місце у 2015 році. Це не стало перешкодою для працевлаштування відповідача у подальшому на посаду охоронця, критерії відповідності якій потребують відповідності фізичного стану особи. Надані медичні довідки також не вказують на наявність необхідності систематично проводити коштовне лікування, що б, в свою чергу, виключало можливість ОСОБА_4 надавати матеріальну допомогу на утримання інших осіб.

Вирішуючи питання щодо обгрунтованості доводів апеляційної скарги в частині стягнення з відповідача за рішенням суду 700 гривень в рахунок компенсації позивачу ОСОБА_5 витрат, пов?язаних з отриманням правової допомоги, колегія суддів виходить з наступного.

З акту приймання-передачі та квитанції (а.с.17-18) вбачаються понесені позивачем на правову допомогу, надану адвокатом ОСОБА_8 ( свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПП №1391 від 22 листопада 2013 року), який 28 листопада 2016 року надав позивачу юридичні послуги у вигляді підготовки проекту позовної заяви про стягнення аліментів. На складення проекту ним було витрачено часу 1,5 годин.

Участі в судових засіданнях ОСОБА_8 як представник позивача, не брав.

Перелік видів адвокатської діяльності, визначений нормами ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» містить одним із них - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру ( п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону).

Тому, складення проекту позовної заяви колегія суддів не вважає належним видом надання юридичних послуг, витрати на отримання яких можуть підлягати компенсації у розумінні ст. 88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку про скасування рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2017 року в частині стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 700 гривень.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 3 ст. 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2017 року - в частині стягнення 700 гривень судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про компенсацію судових витрат в сумі 700 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_9 /підпис/ ОСОБА_10

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Полтавської області __________ П.С. Абрамов