Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/2313/17
Номер провадження: 2/511/938/17
12 грудня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Ільяшук А. В.,,
секретарі Чернецької А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу,
В судове засідання позивача ОСОБА_1 не зявилася, надала суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. (а.с.26 )
В судове засідання представник позивача ОСОБА_3, який діяв на підставі договору про надлання юридичної допомоги від 30.09.2017 року не зявився, надав суду заяву в якій позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі, та просив суд розглянути справу у його відсутність (а.с.30-32 ).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак, відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідач за зазначеною адресою не проживає, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. (а.с. 25)
В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача і її представника.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконаннярішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В подальшому позивач ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_2 аванс за будинок в розмірі: 3000,00 грн - 26.05.2016 року, що підтверджується письмовою розпискою від 26 травня 2016 року, яка були нотаріально посвідчена секретарем Кам`янської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. (а.с. 9)
14.07.2016 року ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_2 аванс за будинок в розмірі: 4000,00 грн. та продовжено строк передачі грошей до 31.07.2016 року, що підтверджується письмовою розпискою від 14 липня 2016 року, яка була посвідчена секретарем Кам`янської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. (а.с. 8)
На час розгляду справи угода купівлі-продажу між сторонами не відбулась.
Належні позивачу грошові кошти відповідач, не повернула.
Згідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.
Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Отже, на відміну від завдатку аванс - це лише спосіб платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати.
Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс-це лише спосіб платежу і він не є зобов'язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов'язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов'язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків.
Тобто, боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов'язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків.
Частиною 1 ст. 571 ЦК України передбачено, що якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.
Враховуючи вищевикладене, правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, застосовується тоді, коли між сторонами укладений договір, проте, він не виконується з вини когось зі сторін договору.
У випадку, коли сторони домовились укласти договір, але не оформили його у встановленому у законі порядку, сплачені в рахунок майбутнього договору суми є авансом, який підлягає поверненню у тому самому розмірі, в якому він був переданий незалежно від того, з вини з якої із сторін не відбулася угода.
При цьому, законодавець та судова практика виходять із того, що завдаток може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке виникло на підставі укладених договорів. Якщо певна сума сплачується до укладення основного договору, вона є виключно авансом, який не виконує забезпечувальну функцію тобто, якщо договір не укладений з ініціативи будь-якої з сторін, то аванс, безумовно, повертається його власнику.
Як вбачається зі змісту вищевказаного рішення ВСУ аванс не є видом забезпечення виконання зобовязань та за своєю природою і правовими наслідками не надає кредитору жодних гарантій задоволення його вимог.
В процесі розгляду справи сторони визнали, що :
- нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу між ними не відбулось;
- спірні грошові кошти фактично отримані відповідачем та не повернені нею.
Так, з виниклих між сторонами правовідносин вбачається, що передана позивачем сума у розмірі 12 000,00 гривень є авансом, який повинен бути повернений відповідачем, незалежно від того, з вини якої із сторін не відбулася угода купівлі-продажу житлового будинку.
Враховуючи викладене, вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними нею в процесі розгляду справи.
Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року № 4191-VІ (зі змінами та доповненнями) затверджено граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною …. Не може перевищувати 2,5 відсотка прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
За надання правової допомоги під час підготовки та подання позовної заяви до суду позивач сплатив 4000,00 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 02.10.2017 року (а.с.16).
Прожитковий мінімум для працездатних осіб на січень 2017 року складає 1600 грн.
1600грн. х 2,5 % = 4000 грн.(на підставі Закону України № 2137-VIII від 13.07.2017)
На підставі викладено, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати повязані з наданням правової допомоги під час підготовки та подачі позовної заяви до суду у розмірі 4000 гривен, оскільки зазначена сума не перевищує граничного розміру компенсації витрати на правову допомогу.
Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 640 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн.
На підставі ст.11, 509, ч.1 ст.626, 635, 657, 570, 625 ЦК України, керуючись ст. 10,11, 60,61, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-229 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІПН НОМЕР_2) в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору 640 (шістсот сорок) грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІПН НОМЕР_2)в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. В. Ільяшук