Справа №642/1328/17
Провадження №2/642/853/17
У Х В А Л А

24 березня 2017 р. м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Скляренко С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Самієвича про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить: встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з рідною матірю ОСОБА_3, 1939 р.н, в період з 2009 року по 14.02.2011 за адресою: АДРЕСА_1; визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 14.02.2011.

Суд, перевіривши матеріали позовної заяви, приходить до висновку про необхідність залишення її без руху з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п. 3 постанови пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з змінами станом на 25.05.98 року) вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення

фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1)найменування суду, до якого подається заява;

2)імя позивача і відповідача, їх місце проживання, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий;

3)зміст позовних вимог;

4)ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5)виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6)зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7)перелік документів, що додаються до заяви.

Частиною 3 ст. 119 ЦПК України чітко закріплено, що позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Також до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору (ч. 5 ст. 119 ЦПК України).

Відповідно до ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви у справі окремого провадження сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму (320 грн.), а за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (640 грн. 8000 грн.).

Відповідно до вимог п. 9 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Враховуючи, що до позовної заяви не додано довідку про дійсну вартість 1/3 частини квартири, на яку позивач просить визнати за нею право власності, за цінами на дату подачі позовної заяви, вона підлягає залишенню без руху, оскільки у суду немає можливості визначити відповідність сплати судового збору при подачі даної позовної заяви відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог п. п. 4, 6 ст.119 ЦПК України, а саме: не зазначено доказів на підтвердження посилання позивача на те, що ОСОБА_3 є її матірю і померла 14.02.2011, що після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2, що вона з матірю у вказаний в прохальній частині позову строк вели спільне господарство, разом купували необхідні для життя речі, протягом останніх 1,5 року матір була паралізована, що позивач зверталася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину і їй було рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент його смерті, або наявність підстав для звільнення від доказування цих обставин.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.119-120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача.

Таким чином, у звязку з невиконанням позивачем вимог п. 6 ст. 119 ЦПК України, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, встановити позивачу строк для усунення зазначених недоліків два дні з моменту отримання ухвали та усунути вищевказані недоліки.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Самієвича про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення вищевказаних недоліків два дні з моменту отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя С.О.Скляренко