Справа № 369/8143/15-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/260/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 24.03.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

23 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Білоконь О.В.,

за участю секретаря - Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» правонаступником процесуальних прав та обовязків якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк», правонаступником процесуальних прав та обовязків якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» (далі - ПАТ «КБ «Експобанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 09 жовтня 2006 між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Експобанк», та ОСОБА_2 було укладено договір кредитної лінії № ФКЛ-04/06, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 65 000 доларів США на умовах забезпеченості кредиту, його цільового використання, строковості, повернення та платності. Відповідно до угод від 07 грудня 2006 року №08, від 18 червня 2007 року № 19 та від 04 квітня 2008 року № 22, які укладено до договору кредитної лінії від 09 жовтня 2006 року, кредитний ліміт змінено до розміру 160 000 доларів США, а потім до 250 000 доларів США. Згідно з угодою № 40 від 09 жовтня 2009 року, яку укладено до договору кредитної лінії від 09 жовтня 2006 року, ПАТ «КБ «Експобанк» надало ОСОБА_2 кредит у сумі 1 970 872 грн. 16 коп. на строк до 08 жовтня 2010 року.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 09 жовтня 2006 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, за яким відповідач передала банку в іпотеку: житловий будинок загальною площею 101 кв.м., житловою площею 60,7 кв.м., з надвірними будівлями, що розташовані по вул.Жовтнева, 40 у с.Михайлівка - Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області; земельну ділянку площею 0,2400 га з кадастровим номером :01:005:0007, що знаходиться по вул.Жовтнева, 40 у с.Михайлівка - Рубежівка Києво - Святошинського району Київської області; земельну ділянку №1 площею 0,0313 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:005:0006, земельну ділянку № 2 площею 0,0902 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:019:0001, земельну ділянку №3 площею 0,1796 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:022:0002, що розташовані у с.Михайлівка - Рубежівка Києво - Святошинського району Київської області по вул.Жовтнева.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором станом на 17 липня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 10 373 966 грн. 60 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 1 948 872 грн.16 коп., прострочена заборгованість за процентами у розмірі 342 724 грн. 53 коп., пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості у розмірі 6 782 075 грн. 12 коп. та пеня за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 1 300 294 грн. 79 коп.

З урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просив у рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії № ФКЛ-04/06 від 09 жовтня 2006, укладеного між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_2 у розмірі 10 373 966 грн. 60 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на:

- житловий будинок (літера «А»), житловою площею 60,7 кв.м., загальною площею 101 кв.м., з надвірними будівлями: погріб (літ.«Б»), вбиральня (літ.«В»), госпблок (літ.«Д»), колодязь №1, огорожа №2-4, що знаходиться по вул.Жовтнева, 40 у с.Михайлівка - Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області, вартістю 584 397 грн.;

- земельну ділянку площею 0,2400 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :01:005:0007, що знаходиться по вул. Жовтнева, 40 у с.Михайлівка - Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області, вартістю 366 152 грн.;

- земельну ділянку № 1 площею 0,0313 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:005:0006, що знаходиться за адресою: с.Михайлівка - Рубежівка, Києво-Святошинський район, Київської області, вул. Жовтнева, вартістю 38 173 грн.;

- земельну ділянку № 2 площею 0,0902 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:019:0001, що знаходиться за адресою: с.Михайлівка - Рубежівка, Києво-Святошинський район, Київської області, вул. Жовтнева, вартістю 110 008 грн.;

- земельну ділянку № 3 площею 0,1796 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства,, кадастровий номер :04:022:0002, що знаходиться за адресою: с.Михайлівка - Рубежівка, Києво-Святошинський район, Київської області, вул. Жовтнева, вартістю 219 040 грн.

Також ПАТ «КБ «Експобанк» просило визнати за ним право власності на вказане вище нерухоме майно.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «КБ «Експобанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Експобанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов його задовольнити, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 02 березня 2017 року залучено до участі у даній справі товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Депт Фінанс»), правонаступником процесуальних прав та обовязків ПАТ «КБ «Експобанк» (а.с.1-2, т.3).

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, які зявилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості позовних вимог, оскільки передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є позасудовим способом врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки і суд не наділений повноваженнями вирішувати вказане питання таким способом.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна у звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частинами першою та третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобовязаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється з урахуванням положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку».

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, 09 жовтня 2006 між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_2 було укладено договір кредитної лінії №ФКЛ-04/06, відповідно до умов якого відповідачу відкрито кредитну лінію у розмірі 65 000 доларів США на строк до 09 жовтня 2008 року.

Додатковими угодами № 08 від 07 грудня 2006 року, № 19 від 18 червня 2007 року та № 22 від 04 квітня 2008 року, які укладено до договору кредитної лінії від 09 жовтня 2006 року № ФКЛ-04/06, кредитний ліміт змінено до розміру 160 000 доларів США, а потім до 250 000 доларів США.

Також між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_2 було укладено угоду № 40 від 09 жовтня 2009 року до договору кредитної лінії від 09 жовтня 2006 року № ФКЛ-04/06, за якою банком надано ОСОБА_2 кредит у сумі 1 970 872 грн. 16 коп. на строк до 08 жовтня 2010 року.

Відповідно до пункту 1 угоди № 49 від 13 травня 2010 року, яку укладено до договору кредитної лінії від 09.10.2006 року процентна ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 24 % річних. Згідно з пунктом 3 угоди № 49 від 13 травня 2010 року за несвоєчасне повернення кредиту та /або несвоєчасну сплату процентів відповідачка сплачує пеню у розмірі 0,2 проценти від суми заборгованості за кожний день прострочення до повного повернення кредиту і процентів по ньому (а.с.16-70, т.1).

Факт видачі банком кредитних коштів за кредитним договором підтверджується копіями меморіальних ордерів і заяв на видачу готівки (а.с.71-93, т.1).

По справі встановлено, що у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором станом на 17 липня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 10 373 966 грн. 60 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 1 948 872 грн.16 коп., прострочена заборгованість за процентами у розмірі 342 724 грн. 53 коп., пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості у розмірі 6 782 075 грн. 12 коп. та пеня за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 1 300 294 грн. 79 коп. (а.с.12, т.1).

У забезпечення виконання зобовязань за договором кредитної лінії,09 жовтня 2006 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, за умовами якого відповідачка передала банку в іпотеку:

- житловий будинок (літера «А»), житловою площею 60,7 кв.м., загальною площею 101 кв.м., з надвірними будівлями: погріб (літ. «Б»), вбиральня (літ. «В»), госпблок (літ.«Д»), колодязь №1, огорожа №2-4, що знаходиться по вул.Жовтнева, 40 у с.Михайлівка - Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області;

- земельну ділянку площею 0,2400 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :01:005:0007, що знаходиться по вул. Жовтнева, 40 у с.Михайлівка - Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області;

- земельну ділянку № 1 площею 0,0313 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:005:0006, що знаходиться за адресою: с.Михайлівка - Рубежівка, Києво-Святошинський район, Київської області, вул. Жовтнева;

- земельну ділянку № 2 площею 0,0902 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:019:0001, що знаходиться за адресою: с.Михайлівка - Рубежівка, Києво-Святошинський район, Київської області, вул. Жовтнева;

- земельну ділянку № 3 площею 0,1796 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства,, кадастровий номер :04:022:0002, що знаходиться за адресою: с.Михайлівка - Рубежівка, Києво-Святошинський район, Київської області, вул. Жовтнева (а.с.94-97).

Відповідно до положень пунктів 4.1.1 - 4.1.3 іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки за хоча б однією підставою: порушення іпотекодавцем договору кредиту (несвоєчасне повернення кредиту повністю або частково, або несвоєчасна сплата процентів, комісії тощо); порушення іпотекодавцем цього договору; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України та/або цим договором.

Згідно з пунктом 4.2 іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя відповідно до цього договору або чинного законодавства України за виконавчим написом нотаріуса, рішенням суду або шляхом позасудового врегулювання через продаж від власного імені предмету іпотеки чи передачу іпотекодержателю предмету іпотеки у власність.

Відповідно до пункту 4.3 іпотечного договору, за рішенням та на розсуд іпотекодержателя, задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватись шляхом позасудового врегулювання заборгованості за договором кредиту (це застереження є договором про задоволення вимог іпотекодержателя), що полягає у наступному: п. 4.3.1 у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель може прийняти рішення про передачу йому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання договору кредиту. Таке рішення приймається іпотекодержателем одноосібно. Підписанням цього договору сторони цього договору засвідчують, що іпотекодавець надає іпотекодержателю згоду на передачу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя.

Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано ст.39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження, зокрема пункт 4.2 в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку»).

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України №6-1851цс15 від 30 березня 2016 року, № 6-1219цс16 від 14 вересня 2016 року, №6-1685цс16 від 21 вересня 2016 року, № 6-1243цс16 від 28 вересня 2016 року, № 6-504цс16 від 12 жовтня 2016 року, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими для усіх судів України.

Враховуючи вищезазначене, для правильного вирішення даної справи суду слід було зясувати, чи звертався банк до державного реєстратора для реєстрації права власності на іпотечне майно та чи наявні у державного реєстратора підстави для відмови в державній реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Однак, суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.212-215 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув та наведених вище обставин, які мають значення для правильного вирішеня справи не з`ясував.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні дані про те, що ПАТ «КБ «Експобанк» зверталося до державного реєстратора для реєстрації права власності на іпотечне майно за договором іпотеки від 09 жовтня 2010 року, що в свою чергу виключає можливість встановити чи були у державного реєстратора підстави для відмови в державній реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і таких доказів представник позивача у порушення вимог ст.ст.57, 60 ЦПК Україхни апеляційному суду не надав.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку позовні вимоги ПАТ «КБ «Експобанк», правонаступником процесуальних прав та обовязків якого є ТОВ «ФК «Депт Фінанс», про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на майно, є передчасними та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Експобанк», правонаступником процесуальних прав та обовязків якого є ТОВ «ФК «Депт Фінанс» про звернення стягнення на предмет іпотеки з наведених вище підстав.

Що стосується заперечень представника позивача на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2016 року, якою скасовано заочне рішення цього ж суду від 10 вересня 2015 року у даній справі, наданих під час апеляційного розгляду, то вони не підлягають розгляду апеляційним судом з таких підстав.

Відповідно до ч.2. ст. 293 ЦК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Оскільки вказані вище заперечення на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2016 року не були включені до апеляційної скарги на рішення суду у встановлений законом строк на апеляційне оскарження, то у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для їх розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» правонаступником процесуальних прав та обовязків якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» - задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк», правонаступником процесуальних прав та обовязків якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді