Провадження № 2/646/770/2017
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
04.04.17 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Салайчук С.М.,
за участі секретаря Сімоненко К.Ю.,
розглянувши цивільну справу за позовом розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому він просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування вимог зазначив наступне. Він є власником спірної квартири на підставі договору дарування від 17.08.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу в реєстрі за №652. У вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, про що свідчить довідка з місця проживання про склад сімї. Відповідач в листопаді 2011 року зі своєю дружиною та дитиною добровільно виїхав з квартири, та після цього більше не з'являвся у вказаній квартирі, в квартирі відсутні його особисті речі. Оскільки у вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач, позивач змушений сплачувати комунальні послуги за нього, що утворює для позивачка додаткові труднощі.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання у відповідності до вимог ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд у відповідності до статті 224 ЦПК України за письмовою згодою позивача, ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, з урахуванням доводів позовної заяви та наданих суду доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Судом встановлено, що згідно договору дарування від 17.08.2016 року власником спірної квартири, за адресою: АДРЕСА_2, є ОСОБА_1 (а.с.5-6)
Згідно даних адресно-довідкового бюро, в спірній квартирі зареєстрований ОСОБА_2. (а.с.12)
Відповідач ОСОБА_2 більше п'яти останніх років не проживає в спірній квартирі та в квартирі відсутні його особисті речі. (а.с.8)
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучи попередженими про кримінальну відповідальність, під присягою підтвердили, що ОСОБА_2 більше п'яти останніх років не проживає в спірній квартирі та в квартирі відсутні його особисті речі
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач в квартирі №102 в будинку №174, корп.5 по пр.Гагаріна в м.Харкові, власником якого є позивач, відсутній понад один рік, а тому позов про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею у спірній квартирі, підлягає задоволенню.
За вимогами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.
Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 217 ЦПК України, ст.ст. 317, 386, 405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Червонозаводським районним судом м.Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Іншими особами рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: С.М. Салайчук