Провадження № 2/761/8195/2017
У Х В А Л А

23 листопада 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., вивчивши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року, ОСОБА_1 (Позивач) звернулась до суду з вказаною позовною заявою.

Згідно зі ст.109 ЦПК України позови до фізичних осіб пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ст. 110 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до матеріалів позовної заяви, місце знаходження відповідача є АДРЕСА_2, що не відноситься до адміністративної юрисдикції Шевченківського району м. Києва. У позовній заяві позивач посилається про звернення до суду в порядку ч.1 ст.110 ЦПК України, де вказує своє місце перебування за адресою: АДРЕСА_1, однак, доказів свого зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання у Шевченківському районі м. Києва, до суду не надано.

Так, позивач при подачі позовної заяви до суду посилається на договір оренди від 31.09.2017 року, відповідно до якого вона орендує квартиру за вище вказаною адресою.

Між тим, суд вважає за потрібне зазначити, що однією із умов реалізації права особи на пред'явлення позову є дотримання вимог підсудності, інакше позовна заява підлягає поверненню заявнику (пункт 4 частини третьої статті 121 ЦПК України).

Положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», який регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Під місцем перебування розуміється адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Під місцем проживання цей Закон визначає адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік (стаття 3 Закону).

Відповідно до ст. 6 цього Закону, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов'язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник). Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг).

У зв'язку з чим, з метою недопущення порушення прави підсудності даної справи, суд вважає доцільним залишити позовну заяву без руху, а позовна заява потребує уточнень в частині обґрунтування підсудності спору, таким чином Позивачу необхідно надати суду докази зареєстрованого місця проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 або за іншою адресою в Шевченківському районі м. Києва.

Відтак, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі, оскільки заява містить недоліки.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 118, 119, 121, 209, 210, Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків терміном п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Осаулов А.А.