Провадження № 2/761/6556/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 15.09.2009 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Бучанської міської ради Київської області, актовий запис № 124. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На день подачі позову сторони проживають окремо один від одного, оскільки кожний має різні погляди на сім»ю та шлюб. Збереження сім»ї не є можливим і не відповідає, як інтересам сторін так і дитини. Шлюбні відносини як і ведення спільного господарства припинено. Примирення між подружжям неможливе. Позивач вважає за необхідне отримувати аліменти на дитину за рішенням суду і вважає, що для виконання батьківського обов»язку відповідач має сплачувати на утримання доньки у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, просила задовольнити. Зазначила, що вона і відповідач проживають окремо одне від одного з 2014 року. Просила після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище. Також не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Суд керуючись положеннями ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду представника позивача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено. що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який 15.09.2009 р. зареєстровано виконкомом Бучанської міської ради Київської області, актовий запис № 124.

Після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище «ОСОБА_3».

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як свідчать пояснення позивача, сторони проживають окремо один від одного з 2014 року. Позивач вказує на те, що збереження шлюбу не відповідає інтересам як сторін так і дитини.

Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача, відповідача в ході розгляду справи отримано не було.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні ОСОБА_3 зазначила, що в разі розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище - ОСОБА_3.

Також, позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

За приписами ст. 180 СК України Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про перебування на утриманні позивачів будь - яких осіб, що його стан здоров»я, матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти у розмірах передбачених законодавством України.

Разом з тим в судовому засіданні позивачем не було належним чином аргументовано необхідність стягнення з батька дитини аліментів на утримання доньки у зазначеному позивачем розмірі.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ст. 11 ЦПК України.

Приймаючи рішення про визначення розміру аліментів, суд вважає за можливе встановити останній на рівні ? частини всіх видів заробітку (доходів) платника щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Положеннями ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 30, 57, 60, 88, 169, 212-215,224-226, 367 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 191 СК України, суд -

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 110,112,113, 180,181,182,185,191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 15 вересня 2009 року Виконкомом Бучанської міської ради Київської області, актовий запис № 124 розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_3 дошлюбне прізвище «ОСОБА_3».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: