Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 березня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Шепетко І.О.,

за участю секретаря судових засідань - Терпай С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Закарпатгаз Збут» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ.

В обґрунтування позову зазначено, що на виконання вимог ст.ст. 118 ч.3, 121 ч.3 п.6 ЦПК України ТОВ «Закарпатгаз Збут» заявою від 28.07.2016 року звернулось до Ужгородського міськрайонного суду про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 боргу за спожитий природний газ в розмірі 10 295,71 грн. Однак, ухвалою від 12 серпня 2016 року суд відмовив у прийнятті заяви ТОВ «Закарпатгаз Збут» у зв'язку з тим, що згідно повідомлення ГУ ДМС України в Закарпатській області, відомості відносно ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 відсутні, що не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Роз'яснено, що Товариство має право звернутися з цими самими вимогами у позовному порядку.

Упродовж липня 2015 року - вересня 2016 року, споживачем ОСОБА_2 за адресою споживання: АДРЕСА_1, здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить, зокрема, акт на припинення газопостачання, фінансовий стан споживача, якими фіксовано різницю показників лічильника природного газу. Також доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, відомості про їх оплату та наявність у Відповідача особового рахунку НОМЕР_2. Розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника газу марки ВК-Т G4 № 5885343 та встановлених цін на газ.

Відповідач не звертався до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТОВ «Закарпатгаз Збут», а фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов'язків, що з них випливають. Таким чином, розрахунок за надані послуги з газопостачання здійснюється відповідно до показників лічильника та встановлених цін на газ. Такі дії відповідача свідчать ні про що інше, як про прийняття ним умов Договору про надання послуг з газопостачання, що повністю узгоджується із нормами ст.ст. 641-642 ЦК України.

ТОВ «Закарпатгаз Збут», як постачальник природного газу, свої зобов'язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання природного газу. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань та не сплачував вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ, яка станом на 17.10.2016 року складає - 10 583,65 грн.

Оскільки, відповідачем оплата боргу в добровільному порядку не здійснюється, ТОВ «Закарпатгаз Збут» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_2 10 583,65 грн. - основного боргу, 555,93 грн. - інфляційних витрат, 210,49 грн. - 3% річних, а також 1378,00 грн. - суми сплаченого судового збору.

Позивач - представник ТОВ «Закарпатгаз Збут» в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. На підставі наведеного суд, керуючись ч. 1 ст.224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, якою визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що упродовж липня 2015 року - вересня 2016 року споживачем ОСОБА_2 за адресою споживання: АДРЕСА_1, здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить, зокрема, фінансовий стан споживача, якими фіксовано різницю показників лічильника природного газу.

Постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 «Про затвердження положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», на виконання ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», визначено, що на території Закарпатської області постачальником природного газу із спеціальними обов'язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТОВ «ЗАКАРПАТГАЗ ЗБУТ».

Згідно з п.3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 (далі - «Правила №2496») та п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 (далі - «Типовий договір»), постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Пунктом 2 Розділу II Правил №2496 визначено, що за договором постачання природного газу постачальник зобов'язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об'ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з п.4 Розділу І Правил №2496 та п.1.3 Типового договору №2500, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача на приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання), є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов'язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та заява-приєднання до умов договору опубліковані в газеті Закарпатської обласної ради і обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття» № 144 (4461) від 22 грудня 2015, а також розміщено на офіційній веб-сторінці ТОВ «Закарпатгаз Збут» (zkqaszbut.104.ua).

Доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, відомості про їх оплату та наявність у відповідача особового рахунку № НОМЕР_1. Розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника газу марки ВК-Т G4 № 5885343 та встановлених цін на газ. Відповідач не звертався до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТОВ «Закарпатгаз Збут», а фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов'язків, що з них випливають. Такі дії відповідача свідчать ні про що інше, як про прийняття ним умов Договору про надання послуг з газопостачання, що повністю узгоджується із нормами ст.ст. 641-642 ЦК України.

У відповідності до п. 14 Розділу 3 Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.

При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п'яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку.

ТОВ «Закарпатгаз Збут», як постачальник природного газу свої зобов'язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання природного газу. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань та не сплачує вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ. Станом на 17.10.2016 року заборгованість ОСОБА_2 за спожитий природній газ за адресою АДРЕСА_1, становить 10 583,65 грн.

Статтею 526 ЦПК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п.п.4.5 та 4.6 публічного Договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП №2500, розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п'яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка.

Відповідно до ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

За прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_2 за спожитий природній газ за адресою АДРЕСА_1, станом на 17.10.2016 року становить: 10 583,65 грн. - основна сума боргу; 555,93 грн. - інфляційні витрати за період з 01.09.2015 року по 17.10.2016 року; 210,49 грн. - 3% річних за період з 01.09.2015 року по 17.10.2016 року.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що відповідач у добровільному порядку належним чином не здійснює оплату за спожитий природній газ, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача ТОВ «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов'язані із зверненням до суду, а саме сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Керуючись ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ст.ст. 509, 526, 610, 611, 625 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серія НОМЕР_3, виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 20 лютого 1996 року) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (код ЄДРПОУ - 39582749, юридична адреса: 88015, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2) - заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 11 350,07 грн. (одинадцять тисяч триста п'ятдесят гривень сім копійок), яка складається з: основної суми боргу за спожитий природній газ - 10 583,65 грн.; інфляційні витрати - 555,93 грн.; 3% річних - 210,49 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серія НОМЕР_3, виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 20 лютого 1996 року) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (код ЄДРПОУ - 39582749, юридична адреса: 88015, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2) - сплачений судовий збір у розмірі - 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду І.О. Шепетко