Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до Вільнотарасівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання права на спадкування земельної ділянки (паю),

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказував, що 24.06.2003 року помер його батько ОСОБА_2. Після нього залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Гайок (с. Вільна Тарасівка), вул. Червонармійська, буд. 5, а також земельної ділянки (паю) площею 2,3 га згідно сертифіката про право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Вільнотарасівське», розташованого на території Вільнотарасівської сільської ради Білоцерківського району Київської області серії КВ № 013002.

Посилаючись на відмову нотаріуса в оформленні вищезазначеної земельної ділянки, оскільки не надано оригінал сертифікату на право на земельну ділянку, просив визнати за ним право на спадкування 1/3 частки земельної ділянку (паю) площею 2,3 га згідно сертифіката про право на земельну ділянку (пай) серії КВ № 013002 виданого померлому 24.06.2003 року ОСОБА_2.

Сторони в судове засідання не зявились, звернулись до суду із заявами, в яких просили розгляд справи проводити без їхньої участі. В своїх заявах позивач позов підтримав та просив задовольнити, а відповідач при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

18.04.1948 року народився позивач, батьками якого записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

24.06.2003 року помер батько позивача, про що видано свідоцтво про смерть від 09.08.2003 року № 480573.

За життя батьку позивача належав сертифікат серії КВ № 013002 на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Вільнотарасівське», розташованого на території Вільнотарасівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

08.12.2016 року державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 винесла постанову, якою відмовила позивачу в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Вільнотарасівське», розташованого на території Вільнотарасівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, після померлого 24.06.2003 року ОСОБА_2, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно.

Згідно копій матеріалів спадкової справи № 358/2003, іншими спадкоємцями померлого, які прийняли спадщину є його діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Докази, що спростовують встановлені судом обставини справи в матеріалах справи відсутні.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно приписів ч. 2,3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Зазначене право виникає у день відкриття спадщини.

Згідно приписів ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину має право одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як встановлено судом, право на спірна земельну ділянку увійшло до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 Спадкоємцями за законом після нього являються позивач та його брати - ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, однак через відсутність правовстановлюючих документів не може оформити право власності на неї у нотаріальному порядку.

Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Указана норма встановлює об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушені, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина друга статті 16 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 частини другої цієї статті одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що рівною мірою означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків.

Вказане повністю узгоджується з висновками щодо застосування норм права викладених в постанові Верховного Суду України від 07.12.2016 року у справі № 6-1111цс16.

Таким чином, за викладених обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, підтверджений належними та допустимими доказами, відтак його слід задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкування 1/3 частки земельної ділянки (паю) площею 2,3 га згідно сертифіката про право на земельну ділянку (пай) серії КВ № 013002 виданого померлому 24.06.2003 року ОСОБА_2.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 224, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Вільнотарасівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання права на спадкування земельної ділянки (паю) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування 1/3 частки земельної ділянки (паю) площею 2,3 га згідно сертифіката про право на земельну ділянку (пай) серії КВ № 013002 виданого померлому 24.06.2003 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_8