АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1448/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: кредитні правовідносини
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Гуцал Л.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Доля О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 12 травня 2006 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DNH4ТР29970200, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 2 044 грн., та зобов'язався повернути вказану суму у строк до 14 травня 2007 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом із розрахунку 2,09% у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 взятих на себе за кредитним договором зобов'язань не виконав, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача заборгованість в сумі 49 590 грн. 92 коп., яка станом на 28 липня 2016 року складається з: 1 758 грн. 70 коп. заборгованості за кредитом, 13 155 грн. 18 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 31 839 грн. 38 коп. нарахованої пені, а також штрафів: 500 грн. - фіксована частина та 2 337 грн. 66 коп. - процентна складова.

Представник відповідача позов не визнав, заперечував проти його задоволення, посилаючись на сплив позовної давності.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування скарги зазначив, що кошти за кредитним договором відповідачем повернуто не було, а тому банк має право на отримання процентів та пені за порушення зобов'язань щодо сплати процентів в межах строку позовної давності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явились, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банк звернувся до суду з пропуском п`ятирічного строку позовної давності, представник відповідача подав до суду заяву про застосування наслідків такого спливу, поважних причин пропуску строку позовної давності позивачем не наведено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 12 травня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 2 044 грн., який зобов'язався повернути до 14 травня 2007 року включно, а також сплачувати проценти за користування кредитом із розрахунку 2,09 % у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до заяви позичальника № DNH4ТР29970200 від 12 травня 2006 року, яка є невід'ємною частиною кредитного договору, для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інших витрат ОСОБА_1 зобов'язався сплачувати 194 грн. 70 коп. у період з 21 по 28 число кожного місяця.

Відповідно до умов договору повне погашення кредиту мало відбутися не пізніше 14 травня 2007 року.

Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань не виконав, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 49 590 грн. 92 коп., яка станом на 28 липня 2016 року складалася з: 1 758 грн. 70 коп. заборгованості за кредитом, 13 155 грн. 18 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 31 839 грн. 38 коп. нарахованої пені, а також штрафів: 500 грн. - фіксована частина та 2 337 грн. 66 коп. - процентна складова

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

У матеріалах справи містяться заперечення представника відповідача на позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», у яких він посилаючись на статтю 258 ЦПК України зазначає про сплив строку позовної давності.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Строк погашення заборгованості за кредитним договором визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі встановлено договором 14 травня 2007 року.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Оскільки право на позов про стягнення заборгованості за кредитом виникло у ПАТ КБ «ПриватБанк» у 2006 році, а із зазначеним позовом останнє звернулося до суду лише 16 вересня 2016 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог на підставі частина четверта статті 267 ЦК України в зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, а тому апеляційна скарга відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді