Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/6580/16 Головуючий у 1 інстанції: Колесник С.Г.
Провадження № 22-ц/778/892/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретар: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стальбудкомплект», про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, що зареєстрований 17 червня 2006 року Запорізькім міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції під актовим записом №479, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Іщенко», стягнути з відповідача судові витрати.

В жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, ТОВ «Стальбудкомплект», про поділ майна подружжя та просила:

- визнати за нею право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0999 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :04:031:0204, яка розташована за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, Дніпровський район, вул. Дніпровські Пороги, б. 18; 2/3 частини житлового будинку, за реєстраційним номером 01, загальною площею (кв.м): 218,7, житловою площею (кв.м): 101,9, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, Дніпровський район, вул. Дніпровські Пороги, б. 18; легковий автомобіль марки Кіа модель Sportage, 2011 року випуску, д.н. НОМЕР_1.

- визнати за ОСОБА_3 право власності на частку у розмірі 50% підприємства ТОВ «Стальбудкомплект» (); на грошові кошти, отримані від продажу гаража у гаражному кооперативі «Інжектор 2000» у розмірі 117000 грн. 00 коп.

- стягнути з ОСОБА_3 на її користь судовий збір у розмірі 4134 грн.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт майно, що належить на праві власності ОСОБА_3, а саме:

- земельну ділянку площею 0,0999 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :04:031:0204, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, Запорізька область, Дніпровський район, вул. Дніпровські Пороги, б. 18;

- житловий будинок, за реєстраційним номером 01, загальною площею 218,7кв.м, житловою площею 101,9кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, Запорізька область, Дніпровський район, вул. Дніпровські Пороги, б. 18;

- легковий автомобіль марки Кіа модель Sportage, 2011 року випуску, д.н. НОМЕР_1.

Заяву обґрунтував тим, що з моменту виникнення між сторонами спірних відносин, відповідач у добровільному порядку відмовляється вирішити існуючий матеріальний спір щодо поділу вищевказаних об'єктів. Оскільки правовстановлюючі документи на ці об'єкти знаходяться у відповідача, існує ризик, що відповідач здійснить перехід права власності оформленого на нього майна, яке є предметом спору, до інших осіб під час розгляду справи. Крім того, вважає, що ОСОБА_3 має намір продати вказаний житловий будинок та автомобіль, оскільки ним було розміщено в мережі Інтернет оголошення про продаж, які в подальшому були видалені, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року заяву представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт майно, що належить на праві власності ОСОБА_3, а саме:

- земельну ділянку площею 0,0999 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :04:031:0204, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, Запорізька область, Дніпровський район, вул. Дніпровські Пороги, б. 18;

- житловий будинок, за реєстраційним номером 01, загальною площею 218,7кв.м, житловою площею 101,9кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, Запорізька область, Дніпровський район, вул. Дніпровські Пороги, б. 18;

- легковий автомобіль марки Кіа модель Sportage, 2011 року випуску, д.н. НОМЕР_1.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву щодо забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 є обґрунтованою та невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В силу ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи зі змісту ст.ст. 151-154 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно з п. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Встановлено, що предметом спору є наступне майно:

- земельна ділянка площею 0,0999 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :04:031:0204, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, Запорізька область, Дніпровський район, вул. Дніпровські Пороги, б. 18;

- житловий будинок, за реєстраційним номером 01, загальною площею 218,7кв.м, житловою площею 101,9кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, Запорізька область, Дніпровський район, вул. Дніпровські Пороги, б. 18;

- легковий автомобіль марки Кіа модель Sportage, 2011 року випуску, д.н. НОМЕР_1.

Оскаржуваною ухвалою судді було накладено арешт на вказане спірне майно.

Судова колегія погоджується із висновком судді першої інстанції, який правомірно задовольнив заяву представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 про забезпечення позову, оскільки між сторонами існує спір стосовно поділу вказаного майна, спосіб забезпечення позову обрано суддею відповідно до ст. 152 ЦПК України і співмірно із заявленими позовними вимогами.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом вжито заходів забезпечення позову з дотриманням вимог ст. 151-153 ЦПК України, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року про у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: