Провадження №2/200/3337/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е МУ К Р А Ї Н И

/заочне/

21 листопада 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі Агашаріфовій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі цивільну справу за позовом Державного вищого навчального закладу «Криворізький педагогічний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між сторонами було укладено Договір №567 про надання місця проживання в гуртожитку від 10.09.2015 року. Відповідачу було видано ордер на житлову площу у гуртожитку серія 3 №376 від 11.11.2015 року за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Будьоного, 54-А, кімната 792.

Порушуючи умови проживання та умови Договору, відповідач не сплачував послуг за проживання, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 3 592,43 грн.

На адресу відповідача було надіслано претензію, з вимогою погасити заборгованість, проте відповідач до теперішнього часу у мови Договору не виконав.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені у розмірі 5073,77 грн. та судовий збір.

Представник позивача надав заяву, відповідно якої просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просив задовольнити їх у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 та 2ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 10 вересня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено Договір №567 про надання місця проживання в гуртожитку. Відповідно до п.2.1. Договору, Договір укладено строком на один рік, тобто до 31.08.2016 року.

11 листопада2015 року на імя ОСОБА_1 було видано ордер серії 3 №376 про вселення до кімнати гуртожитку №792 по вул.Будьоного, 54-А в м.Кривий Ріг.

Відповідно до п.5.2.3. Договору, мешканець зобовязаний своєчасно, але не менше, ніж за місяць уперед, вносити плату за проживання в гуртожитку в розмірі, встановленому Університетом.

Однак, відповідачем було порушено умови Договору, у звязку з чим утворилась заборгованість за проживання у розмірі 3592,43 грн.

На адресу відповідача було надіслано претензію від 27.09.2017 року №07-150/3 з вимогою сплатити суму заборгованості. Проте, до теперішнього часу відповідач заборгованість не погасив.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, де одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Статтями 525 та 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язань.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути суму заборгованості з урахування пені, 3% річних та інфляційних втрат відповідно до розрахунків, наданих позивачем.

Таким чином, враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідач має заборгованість перед позивачем, яка до цього часу не погашена, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 5073,77 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені та підтверджені документально судові витрати по справі, а саме: судовий збір за подачу позову в розмірі 1600 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,11,15,57-60,88,169,197,212-215,224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державного вищого навчального закладу «Криворізький педагогічний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький педагогічний університет» () суму заборгованості у розмірі 5073,77 грн., судовий збір у розмірі 1600 грн., а всього 6673,77 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Т.В.Шевцова