Номер провадження №2о/331/48/2017
ЄУН 331/1940/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.04.2017 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Світлицької В.М.
за участю секретаря Богач А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 звернувся з заявою до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 збирався подати документи для оформлення пенсії. Під час звернення до УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя, спеціаліст оглянула представлені ним документи і виявила, що у трудовій книжці, яка була заповнена на його ім`я 18.10.1977 року, професія тракторист, відповідальною особою роботодавця Запорізького спеціалізованого управління № 3 Спеціалізованого тресту «Укрметалургремонт» було допущено помилку, а саме невірно вказана дата його народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як повинна бути дата 30.03.1957 р. Факт належності ОСОБА_1 вище вказаної трудової книжки підтверджується: копією свідоцтва про народження, копією паспорта, копією військового квитка. У наведених документах співпадають дані з даними трудової книжки за винятком помилки, допущеної в трудовій книжці в графі «год рождения». В даному випадку має місце технічна помилка, яка була допущена при заповненні трудової книжки. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для звернення до УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя для призначення пенсії. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудової книжки, заповненої на ім`я « ОСОБА_1 », дата заповнення « ІНФОРМАЦІЯ_3 », освіта «середня», професія «тракторист», в якій в графі «рік народження» вказано дату « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою просить розглядати справу без його участі, заяву підтримує в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв суду не надав та причини неявки суду невідомі. Їх неяка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних матеріалів в справі достатньо для розгляду її по суті.
Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим УЗАГС Червоноармійського району Запорізької області від 19.04.1957 року.
Відповідно до паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області дату народження ОСОБА_1 також зазначено 30 березня 1957 року.
21.05.1976 року ОСОБА_1 . Вільнянським районним військовим комісаріатом Запорізької області виданий військовий квиток серії НОМЕР_3 , в якому вказано прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 , період служби з 21.05.1975 р. по 24.06.1977 р., професія тракторист волочильник, освіта середня у 1973 р.
В трудовій книжці ОСОБА_1 від 18 жовтня 1977 року зазначена професія тракторист, освіта середня, першим записом є служба в Радянській Армії з 21.05.1975 року по 24.06.1977 року, що внесена на підставі військового квитка № НОМЕР_4 .
При заповненні трудової книжки виданої 18 жовтня 1977 року ОСОБА_1 , допущено помилку, а саме невірно вказано дату народження власника трудової книжки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для звернення до Управління пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя для призначення пенсії, оскільки не має іншої можливості підтвердити належність йому правовстановлюючого документу - трудової книжки.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що повноваження суду поширюються на всі правовідносини, що виникають в державі.

Статтею 1 ЦК України визначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зі змісту вимог ст.256 ЦПК України, роз`ясненої в правовій позиції Верховного суду України, викладеної в узагальненні судової практики «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (вісник Верховного Суду України № 8/144), вбачається, що якщо законом визначено інший порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно, суди не повинні перебирати на себе повноваження інших державних органів та організацій.

Таким чином ст.256 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають вставленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, якій посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

В п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 року дано роз`яснення, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, одним із способів якого є встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи щодо встановлення факту, надані суду документи, суд приходить до висновку, що трудова книжка, заповнена 18 жовтня 1977 року, належить ОСОБА_1 , що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду, в зв`язку з чим заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження с. Цвіточне, Червоноармійського району, Запорізької області, правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки, заповненої на ім`я ОСОБА_1 , дата заповнення 18 жовтня 1977 року, освіта середня, професія тракторист, в якій в графі рік народження вказано дату ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Світлицька