УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

при секретарі Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Спільне українсько-польське підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРФЛЕКС» про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 31.10.2006р. в розмірі 43 391,78 доларів США, який укладено між ОСОБА_1 та ПАТ АКБ «Львів».

В порядку забезпечення позовних вимог, позивач подав до суду заяву в якій просить накласти арешт на згадану вище квартиру, яка на даний час належить відповідачу ОСОБА_2 Мотивує тим, що в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_1 укладено договір застави майнового права, за яким відповідач передав позивачу власне майно, а саме, майнове право на квартиру АДРЕСА_1. Згідно з договором застави, позичальник в тому числі зобовязалась не здійснювати дій, повязаних із зміною права власності на квартиру. Банк не надавав згоди на відчуження предмета застави, однак, незважаючи на це відповідач продала квартиру ОСОБА_2 Останній вправі відчужити її, що в свою чергу утруднить або зробить неможливим звернення стягнення на предмет іпотеки.

Оглянувши матеріали справи, вивчивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що така не підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Частиною 3 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно матеріалів справи, підставою позову і його предметом є звернення стягнення на квартиру як на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Отже, у випадку можливого задоволення позовних вимог факт відчуження квартири не призведе до обмежень прав позивача задовольнити власну вимогу за рахунок предмета іпотеки, оскільки новий власник, яким на даний час є ОСОБА_2 і який може змінитись в майбутньому в безспірному порядку набуває статусу іпотекодавця та несе всі його обовязки, а банк в свою чергу, у випадку неналежного виконання зобовязань за кредитним договором вправі ставити вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі перед новим власником.

За ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Обмеження прав власника при наявності в банку абсолютного права звернути стягнення на предмет іпотеки, за умови доведеності позову, принципу співмірності не відповідає.

Недобросовісність дій нового власника, які полягатимуть у відчуженні згаданої квартири прав банку не порушить, а новий покупець, в якого квартира може бути витребувана, вправі в такому випадку предявити вимогу до продавця про відшкодування завданих збитків в порядку ст. 661 ЦК України.

Тому, в задоволенні заяви належить відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволені заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Спільне українсько-польське підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРФЛЕКС» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Леньо С. І.