Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"04" грудня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В., при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Азовмашпром» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Азовмашпром» (далі ТОВ «ТБ «Азовмашпром») про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати з компенсацією за затримку її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову вказував, що у період з 13.04.2017 року по 04.07.2017 року працював у ТОВ «ТБ «Азовмашпром», після чого був звільнений за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України. Після звільнення остаточний розрахунок із позивачем проведений не був. У звязку із не проведенням повного розрахунку в день звільнення на підставі ст. 117 КЗпП України просив стягнути середній заробіток за весь час затримки по день винесення рішення.

У подальшому позивач ОСОБА_1 зменшив позовні вимоги, просив залишити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з виплати заробітної плати з компенсацією за затримку її виплати без розгляду у звязку із погашенням такої заборгованості.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач надав письмові заперечення, в яких позов не визнав та підтвердив, що заборгованість підприємства із заробітної плати перед позивачем була сплачена 20.10.2017 року. Також вказав, що розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 290,77 грн.

Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, тому за наявності письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Згідно із статтею 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Основним законом України статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обовязки, в рівній мірі кореспондується обовязок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.

Судом встановлено, що позивач з 13.04.2017 року по 04.07.2017 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «ТБ «Азовмашпром», що підтверджується копією трудової книжки на імя ОСОБА_1 від 05.12.2015 року та довідкою, наданою ТОВ «ТБ «Азовмашпром» №417 від 13.11.2017 року.

За період роботи позивача йому нараховувалась заробітна плата.

Згідно наданої позивачем довідки ПАТ КБ «Приватбанк» № H1VR7F2KB7TJO8PM від 01.12.2017 року ОСОБА_1 20.10.2017 року на особовий рахунок отримав заробітну платну сплачену ТОВ «ТБ «Азовмашпром» у сумі 5819,75 грн.

Положеннями ст. 115 КЗпП України встановлено обовязок працедавця виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідачем вказаних вимог закону дотримано не було, заробітна плата у встановлені строки не виплачувалася, а остаточний розрахунок при звільненні був проведений лише 20 жовтня 2017 року, що не заперечується відповідачем.

У відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

В своєму рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 Конституційний суд розяснив, що за статтею 47 КЗпП України роботодавець зобовязаний виплатити працівникові при звільнені всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вказані норми та висновки Конституційного суду України свідчать, що невиплата звільненому працівнику всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Судом було встановлено, що остаточний розрахунок по заробітній платі був проведений відповідачем лише 20 жовтня 2017 року, тому розрахунок середнього заробітку має відбуватися по 20 жовтня 2017 року.

При розрахунку сум середнього заробітку, суд виходить з наступного.

Порядок обчислення середньої заробітної плати закріплений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», за частиною 3 пункту 2 якої середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно ч.3 п. 3 вказаного Порядку в розрахунок середньої заробітної плати включаються усі виплати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Згідно пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

За даними представленої відповідачем довідки № 417 від 13.11.2017 року та довідки № 805/3904/17-а від 13.11.2017 року ОСОБА_1 працював у ТОВ «ТБ «Азовмашпром»по строковому трудового договору № 06 від 13.04.2017 року, повний робочий день при пятиденному робочому тижні на посаді електрозварювальника, середньоденний його заробіток становить 290,77 грн.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з наступного дня після звільнення 05.07.2017 року по день проведення розрахунку 20.10.2017 року складає 22098,52 грн. (76 днів х 290,77 грн.).

Законних підстав, передбачених статтею 117 КЗпП України, для зменшення сум середнього заробітку у суду не має, оскільки відсутній спір між сторонами про розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем.

За таких обставин та положень закону, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає задоволенню складає 22098,52 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у сумі 640,00 грн. за вимоги майнового характеру.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, ст.ст. 115-117 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Азовмашпром» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Азовмашпром» (87523, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Монтажна, буд.5, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який мешкає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.07.2017 року по 20.10.2017 року в сумі 22098,52 грн. (двадцять дві тисячі девяносто вісім гривень 52 коп.), з утриманням Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Азовмашпром» з цих сум передбачених законом податків та обов'язкових платежів при їх виплаті.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Азовмашпром» (87523, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Монтажна, буд.5, ) на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Іншими особами, які беруть участь у справі, на рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. В. Кузнецов