У Х В А Л А

про залишення без руху

24.11.2017р. смт. Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом.

Дослідивши позовну заяву та долучені до неї документи вважаю за необхідне залишити її без руху, з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Водночас, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

В той же час, позивач, зазначаючи ціну позову, виходив із оціночної вартості нерухомого майна, яка, в свою чергу, визначена згідно висновку про вартість об'єкта оцінки, за підписом експерта-оцінювача ТОВ «Володарський ВКБ» ОСОБА_2. Із вказаного висновку, зокрема вбачається, що оціночна вартість спірного будинку визначена станом на 16.06.2017, та становить від 85730 грн. без ПДВ.

Проте, зазначений висновок не може братися до уваги при визначені ціни позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» , звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. (ч. 2 згаданого Закону).

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обовязкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

У відповідності до п.п. 1 п. 1 вказаної вище постанови, оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (далі - оподаткування), є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Також, згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про проведення оцінки майна для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358, оцінка обєкта для цілей оподаткування здійснюється субєктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча б за однією із спеціалізації у межах напряму 1 Оцінка обєктів у матеріальній формі і напряму 2 Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на обєкти інтелектуальної власності.

Відповідно до ст.. 5 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Однак, висновок про вартість обєкта оцінки, за підписом експерта-оцінювача ТОВ «Володарський ВКБ» ОСОБА_2 про оціночну вартість будинку не відповідає вищенаведеним вимогам, адже не підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності та не містить розділів, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Крім того, вказаний звіт не скріплений підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Також, з наданого висновку вбачається, що термін дії сертифікату субєкта оціночної діяльності СОД ФДМУ №16603/14 від 20.06.2014 р., закінчився 20.06.2017 р., а дата звіту зазначена - 10.08.2017 р., тобто звіт про незалежну експертну оцінку нерухомого майна, був сформований після закінчення терміну дії сертифікату, який дає право здійснювати оціночну діяльність відповідно до чинного законодавства.

Отже, зазначаючи ціну, позивач виходив не з дійсної - ринкової вартості спірного майна, актуальної на момент подачі позову до суду, як того вимагає п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, що суттєво впливає на розмір судового збору.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » розяснено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, у якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали

За наведених обставин вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення вказаних недоліків. В іншому випадку позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_3