Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц/778/678/17 Суддя-доповідач: Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Дзярука М.П.

Крилової О.В.

суддів: Трофимової Д.А.

при секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк»на заочне рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ПАТ «Ідея Банк» звернулося до суд з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

В позові зазначало, що 13.04.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 910.14419, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 99962,5 грн. на купівлю транспортного засобу CHEVROLET LACETTI NF196, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за договором до 13.04.2017 року. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю автомобіля, решта перерахована на фінансування страхового платежу. За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку, яка визначається відповідно до умов кредитного договору, станом на дату укладення вона становила 20,99 % річних. Змінна частина ставки визначається станом на перше число кожного кварталу як середнє за попередні 12 місяців, на підставі щоденних звітів форми 350 за ці місяці. Банк повідомляє позичальника про підвищення процентної ставки, надає новий графік без внесення змін до кредитного договору. Банком були направлені листи відповідачу щодо підвищення відсоткової ставки, в період з 13.03.2013 р. процентна ставка становила 22,39%. Останній платіж боржником здійснений 30.08.2013 р. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 02.07.2015 року становить 255 670,47 грн. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між ОСОБА_3 та банком було укладено договір застави транспортного засобу CHEVROLET LACETTI NF196, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу; обтяження на транспортний засіб зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Просило суд вилучити у ОСОБА_3 або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб та передати ПАТ «Ідея Банк»; в рахунок погашення кредитних зобов'язань в сумі 255 670,47 грн. на користь банку звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу автомобіля, для чого надати банку усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу; стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 50,00 грн.; стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 2556,7 грн.

Заочним рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2016 року позов задоволено.

Вилучено у ОСОБА_3 або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави - автомобіль марки CHEVROLET, моделі LACETTI NF196, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 та передати ПАТ «Ідея Банк».

Звернуто стягнення в межах суми 255 670,47 грн. на предмет застави - автомобіль марки CHEVROLET, моделі LACETTI NF196, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 шляхом продажу ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника з наданням усіх прав та повноважень на відчуження транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ідея Банк» судовий збір у сумі 2 556,70 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «Ідея Банк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та справу направити на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені такі обставини.

Сторонами укладений кредитний договір №910.14419 від 13.04.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 99 962,5 грн. на купівлю транспортного засобу CHEVROLET, моделі LACETTI NF196, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 на строк до 13.04.2017р.

В забезпечення умов виконання кредитного договору між сторонами був укладений договір застави транспортного засобу CHEVROLET, моделі LACETTI NF196, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2.

Відповідач належним чином, кредитний договір не виконує та станом на 02.07.2015р. має заборгованість у розмірі 255 670,47 грн., в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Суд першої інстанції правильно застосував при вирішенні справи норми закону України «Про заставу», ст.ст. 526, 527, 530, 546, 598, 599, 610, 625, 628, 629, 1050, 1054 ЦК України, за якими зобов'язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути за сплатою процентів, є обов'язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до допущених судом порушень норм процесуального права, а саме відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів, які обмежили права позивача щодо можливої зміни предмета позову та складу відповідачів.

В силу вимог ст. 309 ч. 3 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилом ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Разом з тим у клопотанні позивача про витребування доказів від 04.11.2016р. не наведено обставин, які б свідчили про те, що подання потрібних доказів є неможливим або ускладненим, а також не додано доказів на підтвердження таких обставин. (а.с. 76-77). Зазначення позивачем у клопотанні про неможливість отримання доказів, ґрунтується лише на припущеннях, заявлено під час розгляду справи по суті.

Таким чином, у матеріалах цієї справи відсутнє будь-яке оформлене з дотриманням вимог ст. 137 ЦПК України клопотання позивача, в задоволенні якого суд першої інстанції необґрунтовано би відмовив.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

При вищевикладених обставинах, доводи апелянта не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами по справі, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права та не допустив порушень процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи. Суд першої інстанції прийняв рішення, яким спір знайшов своє належне вирішення.

Разом із тим, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне роз'яснити позивачу його право у подальшому вирішувати окремо від цієї справи питання щодо неправомірного переходу права власності на предмет застави та його витребування.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» - відхилити.

Заочне рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: