Номер провадження 2/243/3964/2017
Номер справи 243/8356/17
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

«08» грудня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю:

- секретаря судового засідання Хміль О.М., Кобець О.М.,

- позивача ОСОБА_1,

- представника позивача ОСОБА_2,

- представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Міністерства охорони здоровя України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_4 обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Міністерства охорони здоровя України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він був прийнятий на посаду головного лікаря ОСОБА_5 міського наркологічного диспансеру 01 листопада 1988 року. В подальшому диспансер перереєстрований в ОСОБА_6 лікувально-профілактичну установу «Міський наркологічний диспансер м. Слов'янська».

Головою ОСОБА_4 обласної державної адміністрації ОСОБА_4 обласної військово - цивільної адміністрації ОСОБА_7 31 серпня 2017 року винесено Розпорядження №157рк, пунктом 3 якого його 01 вересня 2017 року звільнено з посади головного лікаря комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Слов'янська» за одноразове грубе порушення трудових обов'язків згідно з пунктом 1 частини 1 статті 41 КЗпП. Підставою для звільнення слугувало певне Подання ОСОБА_8 охорони здоров'я ОСОБА_4 обласної державної адміністрації. Із останнім його було ознайомлено об 11.00 годині 01 вересня 2017 року.

В подальшому, на його письмовий запит ОСОБА_8 охорони здоров'я ОСОБА_4 обласної державної адміністрації сформовано лист за № вх.4609/04-28/2520 від 11 вересня 2017 року разом з яким надано вказане Подання від 29 серпня 2017 року вих. № 01-28/1786. В обґрунтування подання зазначено наступне:

«По всім юридичним особам, які заплановано реорганізувати шляхом приєднання, зареєстровано початок процедури припинення.

Однак, головний лікар КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов'янська» ОСОБА_1 не здійснює відповідних дій на виконання розпорядження, а навпаки перешкоджає його виконанню, не надаючи необхідну інформацію до відповідних фондів для здійснення позапланових перевірок для припинення юридичної особи.

У зв'язку із чим 22 серпня 2017 року була проведена робоча нарада щодо розгляду листа начальника ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області «Щодо проведення контрольних заходів» від 14 серпня 2017 року № 03/09-109.

Згідно порядку денного було розглянуто питання стосовно ненадання документів для проведення остаточної звірки до ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області головним лікарем КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов'янська» ОСОБА_1 відповідно до листа начальника ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області «Щодо проведення контрольних заходів» від 14 серпня 2017 року № 03/09-109.

Метою наради було вирішення питання передачі документів головним лікарем КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов'янська» ОСОБА_1 голові Ліквідаційної комісії ОСОБА_9 для подальшого їх надання ОСОБА_5 відділенню Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Але головний лікар КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов'янська» ОСОБА_1 відмовився надавати визначені документи мотивуючи це тим, що на теперішній час питання реорганізації КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» шляхом його приєднання до КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» знаходиться на розгляді у ОСОБА_4 окружному адміністративному суді та ОСОБА_5 міжрайонному суді.

Комісія вважає, що відмова головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» у наданні зазначених документів не є аргументованою...

.... Все це свідчить про грубе порушення своїх трудових обов'язків головним лікарем КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов'янська» Ляпіним Павлом Леонідовичем».

Розпорядженням Голови ОСОБА_4 обласної державної адміністрації ОСОБА_4 обласної військово-цивільної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_7 №425 від 27 квітня 2017 року, вирішено:

"З метою залучення та концентрації матеріальних ресурсів і фінансових ресурсів для забезпечення на території області, що підконтрольна українській владі, надання спеціалізованої медичної допомоги населенню на належному рівні, проведення ефективних заходів, щодо профілактики і лікування наркоманії та алкоголізму, оптимізації мережі закладів охорони здоров'я, керуючись статтями 104, 105, 106, 107 Цивільного кодексу України, статтями 4, 6 Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" та законами України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», «Основи законодавства України про охорону здоров'я» - припинити юридичну особу публічного права - ОСОБА_6 лікувально - профілактичну установу «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» .... яка перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходиться в управлінні обласної ради, шляхом приєднання до ОСОБА_6 лікувально профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська»...».

Після заслуховування Розпорядження, проведено збори трудового колективу диспансеру. На порядок денний останнього поставлено обговорення розпорядження і вирішено, серед іншого, виразити незгоду із останнім.

В подальшому, з метою виконання рішення колективу, ним від імені та в інтересах Диспансеру подано до ОСОБА_4 окружного адміністративного суду позовну заяву про визнання протиправним та скасування Розпорядження голови ОСОБА_4 обласної державної адміністрації ОСОБА_4 обласної військово - цивільної адміністрації ОСОБА_7 №425 від 27 квітня 2017 року.

Ухвалою ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд на 05 вересня 2017 року. При цьому, як вбачається з вказаної ухвали Диспансер зобов'язано надати до суду оригінали документів приєднаних до позовної заяви, серед яких Статут Диспансеру, Рішення ОСОБА_5 міської ради народних депутатів № 546 від 05 жовтня 1988 року, рішення ОСОБА_4 обласної ради 4/3-50 від 03 вересня 2002 року, наказ про призначення головним лікарем ОСОБА_1

Разом з тим, 22 вересня 2017 року в його робочий кабінет Диспансеру прибули голова та члени комісії з ліквідації: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13. Як, в подальшому, з'ясувалось, для вирішення питання про передачу на вимогу Фонду "Щодо проведення контрольних заходів" від 14 серпня 2017 року №03/09-109 необхідних документів. В першу чергу, ним було запитано чи проводиться на даний момент засідання ліквідаційної комісії. На що йому повідомлено, що ні.

В ході бесіди він повідомив, що не має змоги надати необхідні документи, оскільки вже попередньо зобов'язаний ухвалою ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року по справі №805/2233/17-а надати оригінали таких до судового розгляду. Водночас, після огляду їх судом дані документи будуть надані.

Згодом, 29 серпня 2017 року йому стало відомо, що вказані особи фактично без його відома, більше того обманним шляхом, провели в його робочому кабінеті робочу нараду ліквідаційної комісії, про що надали на підпис відповідний протокол. За результатами такої було визнано його відмову у наданні документів безпідставною. Саме Рішення комісії прийняте на так званому засіданні покладено в основу Розпорядження про його звільнення.

З вказаного вбачається, що головою ліквідаційної комісії та її членами фактично введено його в оману про характер їх бесіди та не повідомлено про проведення засідання ліквідаційної комісії. Поряд з цим, їх бесіда не мала характерних ознак засідання комісії (виступ голови, фіксування її ходу секретарем, доповідь питання, голосування за прийняття рішення). За таких умов, є всі підстави стверджувати про протиправність протоколу робочої наради комісії по припиненню КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов'янська» від 22 серпня 2017 року щодо розгляду листа начальника ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області «Щодо проведення контрольних заходів» № 03/09-109 від 14 серпня 2017 року.

Разом з тим, одразу після візиту членів комісії на усну вимогу її голови, ним направлено на її адресу лист за вих.№4/391 від 22 серпня 2017 року, в якому повідомлено про неможливість надання запитуваних документів у зв'язку із перебуванням в ОСОБА_4 окружному адміністративному суді справи про скасування розпорядження про реорганізацію диспансеру.

Крім того, у звязку з тим, що на його адресу будь-яких листів від Фонду з вимогою надати документи на той момент не надходило, він звернувся до посадових осіб такого з проханням надати останні. В цей же день 22 серпня 2017 року, засобами електронного звязку отримано лист Фонду від 18 червня 2017 року за вих. №03/09-1170. В останньому просили його, як керівника диспансеру, прибути до Фонду для проведення остаточної звірки щодо страхових внесків та виду діяльності. При цьому, будь-яка вимога про надання документів у такому була відсутня.

З метою з'ясування всіх обставин ситуації яка виникла, ним направлено на адресу Фонду лист від 23 серпня 2017 року за вих. №4/396 з проханням розяснити складену ситуацію. У відповідь листом від 31 серпня 2017 року за вих. №03-09/268 повідомлено, що дійсно листом Фонду від 08 червня 2017 року за вих. №03/09-170 на його адресу направлено виключно запрошення на прибуття до Фонду для узгодження дати перевірки та узгодження переліку необхідних документів. При цьому, Фондом підтверджено, що навіть в усному режимі його не повідомляють про перелік необхідних документів.

Водночас, без відібрання будь-яких пояснень, його 01 вересня 2017 року звільнено із займаної посади головного лікаря диспансеру за одноразове грубе порушення трудової дисципліни і як вбачається з подання підставою для такого стала відмова у наданні документів, необхідних для Фонду, яка начебто визнана необґрунтованою.

Вважає, що рішення Комісії з ліквідації диспансеру про саботування ним процедури реорганізації такого у зв'язку з ненаданням документів на запит Фонду, необхідних для остаточної звірки і подання департаменту про необхідність його звільнення із займаної посади є безпідставними, оскільки, про наявність вказаного запиту від Фонду йому стало відомо лише 22 серпня 2017 року. Крім того, такий не містить жодної вимоги про надання певних документів. В свою чергу на вимогу Голови ліквідаційної комісії він надав належну відповідь.

Також зазначає, що Розпорядженням, у якості правової підстави для звільнення визначено пункт 1 частини 1 статті 41 КЗпП. Останнім встановлено, що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органа може бути розірваний також у випадку одноразового грубого порушення трудових обовязків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності, (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

З викладеного вбачається, що в Розпорядженні начебто встановлено здійснення ним одноразового грубого порушення. Поряд з цим, про вчинення ним начебто певних порушень він дізнався лише під час ознайомлення із даним Розпорядженням, більше того фактично вже після отримання Подання.

Крім того, законодавством України не визначено поняття одноразового грубого порушення трудових обов'язків. Це оціночне поняття, і таку оцінку дає власник або уповноважений ним орган. Вирішуючи питання, чи є порушення трудових обовязків грубим, необхідно виходити з характеру проступку, обставин, при яких даний проступок був здійснений, якої при цьому було завдано шкоди або якої шкоди могло б наступити. Це можуть бути як дії, так і бездіяльність керівника, який допустив грубий дисциплінарний проступок. Тому при звільненні по даній підставі повинні дотримуватися терміни і правила про накладення дисциплінарних стягнень, оскільки дане звільнення є дисциплінарним стягненням.

Згідно ст. 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

У даному випадку, в Поданні зазначено, що ним начебто надані пояснення від 22 серпня 2017 року за вих. №4/391. Водночас, таке твердження не витримує критики, з огляду на наступне.

Лист від вказаної дати та за вказаним вихідним номером направлено на адресу ліквідатора Диспансеру на її усний запит у зв'язку з поточною робочою необхідністю, при цьому йому не було повідомлено про факт відібрання у нього пояснень у звязку із здійсненням певного дисциплінарного проступку. Разом з тим, субєктом, який має право на формування подання про його звільнення та відібрання у нього пояснень, згідно із «Порядком призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні ОСОБА_4 обласної ради» затвердженого Розпорядженням голови Облдержадміністрації, керівником Обласної військово-цивільної адміністрації 28 квітня 2015 року № 172 є ОСОБА_8 охорони здоровя ОСОБА_4 обласної адміністрації.

Тобто, у даному випадку, лист від 22 серпня 2017 року за вих. №4/391, який позиціонується в Поданні, як його пояснення стосовно вчиненого дисциплінарного проступку, по суті не є такими, оскільки останній сформований зовсім з інших підстав, без повідомлення дійсної мети отримання такого та на запит посадової особи, яка не мала права відбирати у нього пояснення.

Разом з тим, пояснення по суті, начебто вчиненого дисциплінарного проступку, ним не надавались.

Крім того, із спірного розпорядження:

-неможливо встановити порушення якого саме обовязку, встановленого його посадовою інструкцією або діючим законодавством України, визнано одноразовим і грубим;

-вбачається, що приймаючи таке, взагалі не враховано ступінь тяжкості начебто вчиненого проступку;

-вбачається, що приймаючи таке, взагалі не визначено чи заподіяно проступком певну шкоду;

-вбачається, що приймаючи таке, не враховано будь-які обставини за яких начебто вчинено поступок;

-вбачається, що приймаючи таке, не враховано його попередню, більше ніж тридцятирічну роботу в

Диспансері.

Тобто, в даному випадку, всупереч ст. 149 КЗпП України відповідач не відбирав у нього будь-яких пояснень, взагалі не повідомляв про допущення ним певного дисциплінарного поступку і не врахував всі обставини, передбачені статтею під час прийняття спірного Розпорядження, що є грубим порушенням і підставою для скасування такого та поновлення його на роботі.

Відповідно до частини 3 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік.

У даному випадку ним отримано Довідку диспансеру №4/428 від 13 вересня 2017 року згідно якої його середньоденна заробітна плата становить 51,64 грн. Як уже зазначалось днем його звільнення є 01 вересня 2017 року. Тобто, розрахунок часу вимушеного прогулу потрібно починати з 02 вересня 2017 року останній проведено на день подання позовної заяви 20 вересня 2017 року та складає 13 робочих днів.

За таких умов, розмір шкоди завданої вимушеним прогулом становить 13*51,64 грн. = 671,32 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Він зазнав моральних страждань у зв'язку із звільненням з роботи. Нормальний та звичний розклад життя розладнаний внаслідок грубого порушення відповідачем трудового законодавства. Він відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади та має занепокоєння, щодо своєї соціальної репутації. Крім того, були порушені його життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив. За весь цей час ним сформована тісна співпраця з низкою посадових осіб, як державних так і приватних організацій, здобуто авторитет лікаря вищої категорії та інше. Він постійно має докладати зусиль, пояснюючи колегам, знайомим, друзям, родичам дійсні причини його звільнення. Зазначає, що на займаній посаді він перебував більше 30 років.

Вважає, що є всі підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої його незаконним звільненням, тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 обласної державної адміністрації на його користь суму у розмірі 30000 грн. у якості компенсації моральної шкоди.

Просить суд поновити його на посаді головного лікаря ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», стягнути з ОСОБА_4 обласної державної адміністрації ОСОБА_4 обласної військово-цивільної адміністрації на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02 вересня 2017 року до дня поновлення на роботі, моральну шкоду, завдану незаконним звільненням у розмірі 30000 грн., допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі та стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 02 вересня 2017 року до дня поновлення на роботі, який на день звернення до суду з позовом становить 26145,24 грн., просив суд їх задовольнити, також підтримав заявлені позовні вимоги в частині поновлення його на роботі та відшкодування моральної шкоди в повному обсязі та суду пояснив, що він, як головний лікар, не здійснював порушень своїх посадових обовязків. Вважає, що обґрунтування його звільнення «грубо порушив посадові обовязки не надавши документи», має субєктивний характер, оскільки у Розпорядженні не зазначено в чому саме полягає грубе порушення посадових обовязків. Крім того, відповідно до ст. 149 КЗпП України комісія у нього повинна була відібрати письмові пояснення, у яких він повинен був обґрунтувати свою відмову, однак в порушення даної статті письмові пояснення у нього не відбиралися. Він в усній формі повідомив комісії з ліквідації, що не може надати їй Установчі документи ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», оскільки оригінали цих документів знаходилися в ОСОБА_4 окружному адміністративному суді. До 22 серпня 2017 року ОСОБА_4 обласна військово-цивільна адміністрація ОСОБА_4 обласної державної адміністрації не вимагала від нього надати Установчі документи ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська». Вважає дії відповідача щодо його звільнення за п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП незаконними, тому просить суд поновити його на посаді головного лікаря ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду у сумі 30000,00 грн.. Зазначив, що моральна шкода у розмірі 30000,00 грн. не в повній мірі відшкодовує ту шкоду, яка була йому завдана, оскільки він відпрацював на посаді головного лікаря ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» 29 років та йому психологічно важко перенести те, що його звільнили, принижуючи його честь та ділову репутацію та поставилися до нього з неповагою. Він проходив курси на підвищення кваліфікації як лікар - нарколог, однак теперішнього часу йому не підписують документи та не надають характеристику. Також з 01 вересня по 28 вересня 2017 року він повинен був проходити курси з підвищення кваліфікації за спеціальністю «Організація з охорони здоровя» як головний лікар, однак до цих курсів його не допустили.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі Довіреності від 24 липня 2017 року (а.с.73) у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_4 обласної державної адміністрації ОСОБА_3, яка діє на підставі Довіреності № 0.1/24-336/4-17 (а.с.66) в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала. 29 вересня 2017 року надала суду Заперечення в яких зазначила, що ОСОБА_1 працював на посаді головного лікаря ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» до 01 вересня 2017 року. Звільнений на підставі Розпорядження Голови облдержадміністрації, Керівника Військово-цивільної адміністрації від 31 серпня 2017 № 157рк.

Щодо законності прийняття Розпорядження Голови ОСОБА_4 облдержадміністрації, Керівника Обласної військово-цивільної адміністрації від 31 серпня 2017 року № 157рк «Про звільнення головного лікаря ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» та уповноваження особи на прийняття носіїв службової інформації», то відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Статуту КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», затвердженого Розпорядженням Голови облдержадміністрації від 15 квітня 2003 року № 229 (із змінами), КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» заснована на комунальній власності територіальної громади міста Словянська та, згідно з Рішенням обласної ради від 03 вересня 2002 року № 4/3-50, прийнята у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходиться в управлінні ОСОБА_4 обласної ради.

Координацію діяльності КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» здійснює ОСОБА_8 охорони здоровя ОСОБА_4 обласної державної адміністрації.

Управління КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», в межах повноважень, згідно з Рішенням обласної ради від 04 березня 1999 року № 23/5-116 «Про делегування повноважень ОСОБА_4 обласної ради ОСОБА_4 обласній державній адміністрації щодо управління майном області та про затвердження переліку обєктів спільної власності територіальних громад, що знаходяться в управлінні обласної ради» здійснює облдержадміністрація.

Зокрема, цим Рішенням обласної ради (із змінами, внесеними рішенням обласної ради від 04 березня 2003 року № 4/7-162) затверджено Перелік повноважень ОСОБА_4 обласної ради з управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходяться в управлінні обласної ради, делегованих до законодавчого врегулювання питання в комунальній власності, ОСОБА_4 обласній державній адміністрації, згідно із пунктом 2 якого до повноважень облдержадміністрації належить підготовка для розгляду на сесії обласної ради матеріалів про організацію, реорганізацію, ліквідацію підприємств, установ і організацій, які відносяться до об'єктів спільної власності, або в статутному фонді яких є майно спільної власності територіальних громад.

Згідно із Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на території Донецької області проводиться антитерористична операція, яка триває і на цей час.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджено Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» військово-цивільні адміністрації області - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження обласних рад, державних адміністрацій та інші повноваження, визначені цим Законом, які утворюються за рішенням Президента України у разі не скликання сесії відповідної обласної ради у встановлені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» строки.

Згідно із Указом Президента України від 05 березня 2015 року № 123/2015 «Про утворення військово-цивільних адміністрацій» утворено ОСОБА_4 обласну військово-цивільну адміністрацію. Відповідно до Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» ОСОБА_4 обласна державна адміністрація набула статусу ОСОБА_4 обласної військово-цивільної адміністрації, а її голова - статусу керівника ОСОБА_4 обласної військово-цивільної адміністрації.

Відповідно до статті 3 вказаного Закону обласна військово-цивільна адміністрація поряд із здійсненням повноважень місцевої державної адміністрації на території області здійснює повноваження обласної ради, зокрема, із управління обєктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні обласної ради (крім вирішення питань відчуження, у тому числі шляхом приватизації, таких обєктів), призначення і звільнення їх керівників.

Розпорядженням Голови обласної ради від 12 травня 2015 року № 16/1 р «О некоторых вопросах управлення объектами общей собственности громад сел, поселков, городов, находящейся в управлении областного совета» визначено, що управління обєктами спільної власності здійснює обласна військово-цивільна адміністрація.

Відповідно до перехідних положень Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення, але не більше ніж на три роки з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно із частинами 11, 12 статті 3 цього Закону повноваження військово-цивільних адміністрацій району, області починаються у день набрання чинності актом Президента України про їх утворення і припиняються у день відкриття першої сесії новообраної відповідної ради.

Повноваження військово-цивільних адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Отже, з оглядом на зазначене, Голова облдержадміністрації, Керівник обласної військово-цивільної адміністрації мав повноваження на видання Розпорядження про звільнення головного лікаря ОСОБА_6 лікувально - профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська».

Звільнення головного лікаря проведено з додержанням норм трудового права, а саме:

Відповідно до статті 148 Кодексу законів про працю, дисциплінарне стягнення застосовано власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, про який стало відомо 19 серпня 2017 року, і який полягає у відмові, у ненаданні на законну вимогу представників Фонду державного соціального страхування України в Донецькій області документів для проведення контрольних заходів у звязку із припиненням юридичної особи, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, тобто: Розпорядження про звільнення головного лікаря видане 31 серпня 2017 року.

Згідно статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган 22 серпня 2017 року отримав від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

З додержанням вимог статті 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу головного лікаря звільнено без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації.

Щодо відшкодування моральної шкоди зазначає, що згідно статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому саме полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Але, факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань нічим ніяк не підтверджений. Позивачем не надано будь-яких підтверджень душевних страждань у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім'ї чи близьких родичів.

Звертає увагу, що відповідачем не вчинено ніяких дій, у тому числі, протиправної поведінки з боку облдержадміністрації, обласної військово-цивільної адміністрації відносно ОСОБА_1, членів його сімї чи близьких родичів.

Просить суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 про поновлення на роботі до ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, обласної військово-цивільної адміністрації без задоволення (а.с. 61-65).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Міністерство охорони здоровя України ОСОБА_14, який діє на підставі Довіреності № 142/69 від 10 жовтня 2017 року, у судове засідання не зявився. 20 жовтня 2017 року до суду надав Заяву про розгляд справи у його відсутності. Також зазначив, що засновником КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» виступає ОСОБА_4 обласна рада. При цьому, згідно до пункту 2 розділу 1 Статуту КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», згідно з Рішенням обласної ради від 04 березня 1999 року №23/5-116 управління закладом здійснює облдержадміністрація. Враховуючи, що уповноваженим органом управління КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» є ОСОБА_4 обласна державна адміністрація, у Міністерства Охорони Здоровя України відсутні повноваження щодо призначення або звільнення керівника КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» (а.с.120-122).

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Міністерства охорони здоровя України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» «Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.

У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобовязують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обовязків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд на підставі ст.ст. 10, 11, 27, 60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, згідно Наказу ОСОБА_5 міської ради № 175 від 26 вересня 1988 року було виведено наркологічний кабінет зі складу диспансерного відділення ОСОБА_5 психіатричної лікарні та перетворено його у самостійну спеціалізовану Лікувально-профілактичну установу Міський наркологічний диспансер з 01 листопада 1988 року (а.с.12).

01 листопада 1988 року ОСОБА_1 прийнято на посаду головного лікаря наркологічного диспансеру за переводом із психіатричної лікарні, що підтверджується копією Трудової книжки (дублікат) серії АН № 211640 (а.с.13-17).

Розпорядженням Голови обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_7 № 425 від 27 квітня 2017 року «Про реорганізацію ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» з метою залучення та концентрації матеріальних і фінансових ресурсів для забезпечення та території області, що підконтрольна Українській владі, надання спеціалізованої медичної допомоги населенню на належному рівні, проведення ефективних заходів щодо профілактики і лікування наркоманії та алкоголізму, оптимізації мережі закладів охорони здоровя, керуючись статтями 104, 105, 106 Цивільного кодексу України, статтями 4, 6 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» та Законами України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», «Основи законодавства України про охорону здоровя вирішено припинити юридичну особу публічного права ОСОБА_6 лікувально-профілактичну установу «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» яка перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходиться в управлінні обласної ради, шляхом приєднання до ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» (а.с.31-32).

Відповідно до даного розпорядження Наказом ОСОБА_8 охорони здоровя ОСОБА_4 обласної державної адміністрації від 28 квітня 2017 року № 264 «Про заходи реорганізації закладів охорони здоровя вирішено створити комісії по припиненню юридичних осіб, зокрема ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська». Відповідно п. 3 Наказу прийом-передачу майна здійснити згідно з діючим законодавством України та відповідним відображенням у бухгалтерському обліку. Відповідно до пункту 4 головному лікарю ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 … передати в установленому законодавством порядку матеріальні цінності, майно, обладнання, документацію, печатки та штампи тощо за актами прийому-передачі…отримати довідки відповідних органів: Державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Донецькій області, Пенсійного фонду України, Фондів соціального страхування тощо для зняття з обліку юридичних осіб (а.с.35).

Додатком № 2 до Наказу ОСОБА_8 охорони здоровя облдержадміністрації від 28 квітня 2017 року № 264 затверджено комісію по припиненню ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», до якої входять: ОСОБА_9 (заступник директора ОСОБА_8 начальник управління організації та розвитку медичної допомоги населенню ОСОБА_8 охорони здоровя облдержадміністрації - Голова комісії), ОСОБА_15 (заступник начальника управління начальник відділу бухгалтерського обліку та звітності управління економіки та фінансів департаменту охорони здоровя облдержадміністрації Член комісії), ОСОБА_10 (головний спеціаліст, юрисконсульт відділу навчальних закладів, післядипломної освіти, мобілізаційної роботи, ресурсного та правового забезпечення департаменту охорони здоровя облдержадміністрації Член комісії), ОСОБА_11 (Головний спеціаліст відділу стратегічного розвитку охорони здоровя та забезпечення лікарськими засобами управління, організації та розвитку медичної допомоги населенню департаменту охорони здоровя облдержадміністрації Член комісії), ОСОБА_1 (Головний лікар ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» Член комісії), ОСОБА_12 (Головний лікар ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» Член комісії), ОСОБА_13 (Головний бухгалтер ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» Член комісії) та ОСОБА_16 (Головний бухгалтер ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» (Член комісії) (а.с.36-37).

Відповідно до Наказу ОСОБА_8 охорони здоровя ОСОБА_4 обласної державної адміністрації від 01 вересня 2017 року № 528 «Про внесення змін до Наказу ОСОБА_8 з охорони здоровя облдержадміністрації від 28 квітня 2017 року № 264» та «…пункт 4 Наказу від 28 квітня 2017 року № 264 викладено в новій редакції, відповідно якої головного лікаря ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 замінено на в.о. головного лікаря ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_17 Також, внесено відповідні зміни у список комісії по припиненню ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» (а.с.40-41).

Відповідно до ОСОБА_8 охорони здоровя ОСОБА_4 обласної державної адміністрації від 05 травня 2017 року за вих. № 01-29/0845 на адресу головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 було повідомлено, що Розпорядженням Голови обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 27 квітня 2017 року № 425 заплановано реорганізацію ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» шляхом приєднання до ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» та повідомлено, що за результатами реорганізації буде скорочено посаду головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» з огляду на що ОСОБА_8 охорони здоровя облдержадміністрації попередив ОСОБА_1 згідно діючого законодавства та запропонував працевлаштування на посаді лікаря-нарколога ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» (а.с.38).

Як вбачається із Протоколу робочої наради Комісії по припиненню ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» від 22 серпня 2017 року щодо розгляду ОСОБА_6 начальника ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Донецької області «Щодо проведення контрольних заходів» від 14 серпня 2017 року № 03/09-109, Головою комісії ОСОБА_9 було повідомлено, що 19 серпня 2017 року за № 4393/01-58 на адресу ОСОБА_8 охорони здоровя облдержадміністрації надійшов лист начальника ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області «Щодо проведення контрольних заходів» від 14 серпня 2017 року № 03-09/19, у якому зазначено, що 08 червня 2017 року ОСОБА_18 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань у м. Словянську було отримано інформацію від державного реєстратора про внесення рішення про припинення шляхом реорганізації КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» (02003876). Для проведення контрольних заходів керівнику КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» було направлено лист від 08 червня 2017 року № 03-09/1170 про надання документів для проведення остаточної звірки по сплаті страхових внесків та виду економічної діяльності. Лист отримано, документи не надані. 16 червня 2017 року до ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області було направлено повідомлення про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення № 98. 25 червня 2017 року до ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області було направлено рішення про відмову у видачі довідки про відсутність заборгованості № 110. 29 червня 2017 року відділенням Фонду було отримано звернення департаменту щодо проведення заходів та надання відповідної довідки по КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська». У звязку з вищевикладеним головному лікарю КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» було запропоновано надати документи для проведення звірки. Головний лікар КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 категорично відмовився надавати Голові комісії ОСОБА_9 зазначені документи, мотивуючи це тим, що на теперішній час питання щодо реорганізації не вирішено. Комісія у складі: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_1 (підпис в протоколі відсутній), ОСОБА_16 (підпис в протоколі відсутній) вирішили: відмова головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» у наданні зазначених документів не є аргументованою. Підтверджуючого документу про факт їх вилучення із диспансеру для судового розгляду немає. Відмова головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 у наданні документів є прояв саботування процесу реформування закладу та Розпорядження голови облдержадміністрації, обласної військово-цивільної адміністрації від 27 квітня 2017 року № 425 (а.с.28-29).

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 21 Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Пунктом 1 частини 1 статті 41 КЗпП України передбачені додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Визначення ступеню тяжкості правопорушення керівника в кожному конкретному випадку належить до компетенції осіб, що наділені правом призначення та звільнення даної категорії працівників. Однак, так як обовязковою ознакою підстави звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є грубість порушення, необхідно передбачити, яку шкоду завдало (могло завдати) таке порушення. Найбільш ґрунтовним аргументом для суду в даному випадку буде доведення причинно-наслідкового звязку між вчиненим одноразовим порушенням трудових обовязків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення.

Так, згідно з позицією Верховного суду України, яка була викладена в Ухвалі від 21 липня 2010 року характер проступку та обставини, за яких його вчинено, не свідчать про те, що таке порушення трудових обовязків є грубим.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" із подальшими змінами, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147 1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Як вбачається із Доповідної записки заступника директора департаменту начальника управління організації та розвитку медичної допомоги населенню департаменту охорони здоровя облдержадміністрації Голови комісії ОСОБА_9 на імя директора департаменту охорони здоровя облдержадміністрації ОСОБА_19 Голова комісії доповідає наступне: «Комісією по припиненню ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянськ» у складі: ОСОБА_9, заступник директора департаменту начальник Управління організації та розвитку медичної допомоги населенню департаменту голова комісії; члени комісії: ОСОБА_10, головний спеціаліст, юрисконсульт Відділу навчальних закладів, післядипломної освіти, мобілізаційної роботи, ресурсного та правового забезпечення департаменту; ОСОБА_11, головний спеціаліст Відділу лікувально-профілактичної допомоги дорослому населенню Управління організації та розвитку медичної допомоги населенню департаменту; ОСОБА_12, головний лікар ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська»; ОСОБА_13, головний бухгалтер ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи Міський наркологічний диспансер м. Краматорська»; ОСОБА_1, головний лікар ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська»; ОСОБА_16, головний бухгалтер ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», 22.08.2017 року була проведена робоча нарада щодо розгляду листа начальника ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області «Щодо проведення контрольних заходів» від 14.08.2017 № 03/09-109.

Згідно порядку денного було розглянуто питання стосовно ненадання документів для проведення остаточної звірки до ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області головним лікарем КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 відповідно до листа начальника ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області «Щодо проведення контрольних заходів» від 14.08.2017 № 03/09-109.Метою наради було вирішення питання передачі документів головним лікарем ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 голові Ліквідаційної комісії ОСОБА_9 для подальшого їх надання ОСОБА_5 відділенню Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Але, головний лікар КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 відмовився надавати визначені документи, мотивуючи це тим, що на теперішній час питання реорганізації КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» шляхом приєднання його до КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» знаходиться на розгляді у ОСОБА_4 окружному адміністративному суді та ОСОБА_5 міжрайонному суді. Комісія вирішила, що відмова головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» у наданні зазначених документів не є аргументованою. Підтверджуючого документу про факт їх вилучення із диспансеру для судового розгляду немає. Відмова головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 у наданні документів є проявом саботування процесу реорганізації закладу та Розпорядження Голови облдержадміністрації, керівника обласної військово - цивільної адміністрації від 27.04.2017 № 425. У звязку з чим просили розглянути питання про звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» за однократне грубе порушення трудової дисципліни (а.с.98-99).

Відповідно до ОСОБА_18 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Словянську Донецької області від 08 червня 2017 року за № 03-09/1170 на імя керівника КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» Фонд просив зявитись керівника до приміщення Фонду за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Глекова, 2, для проведення остаточної звірки щодо страхових внесків та виду діяльності (а.с.22).

Відповідно до ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» від 23 серпня 2017 року за вих. № 4/396 на адресу начальника ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області ОСОБА_20, адміністрація КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» висловило свою стурбованість щодо надання Фондом недостовірної інформації голові комісії по припиненню КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» заступнику директора ОСОБА_8 охорони здоровя ОСОБА_4 облдержадміністрації ОСОБА_9 Зазначено, що лист від 08 червня 2017 року за вих. № 03-09/1170 отримано закладом лише 22 серпня 2017 року на їх вимогу в електронному вигляді і не стосується саме надання документів для проведення остаточної звірки, а тільки явки представника для проведення звірки. По-друге, не надано жодного юридичного обґрунтування для проведення остаточної звірки в межах безумовного дотримання чинного законодавства України. По-третє, Головою комісії по припиненню КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» призначено ОСОБА_9 Окрім того, ОСОБА_4 окружний адміністративний суд та Словянський міжрайонний суд розглядає справи саме законності Розпорядження Голови обласної державної адміністрації військово-цивільної адміністрації ОСОБА_7 щодо припинення юридичної особи КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська». Зазначено, що Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок, а особливості припинення юридичних осіб, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України та діють до моменту її завершення» (а.с.23).

Відповідно до ОСОБА_18 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Словянську Донецької області від 31 серпня 2017 року за № 03-09/268 на імя головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 зазначено, що у звязку з повідомленням ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України від 08 червня 2017 року № 20210/06 про винесення рішення щодо припинення КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» шляхом реорганізації, згідно з п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску» № 2464, п. 8 Інструкції, затвердженої Постановою правління Фонду № 36 від 12 липня 2007 року, п. 2.1 Постанови правління Фонду від 30 листопада 2010 року № 31, п. 8.9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 1105; Порядку, затвердженого Постановою Фонду № 30 від 30 листопада 2010 року відділення зобовязане негайно розпочати заходи щодо узгодження строків проведення перевірки КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська». Перевірка КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» є обовязковою і не підпадає під дію мораторію на перевірки тому, що не проводиться за ініціативою Фонду, а є обовязковою згідно Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755. На виконання цих заходів головному лікарю КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» було направлено запрошення від 08 червня 2017 року № 03/09-170 прибути до відділення для узгодження дати проведення перевірки та переліку надання необхідних документів. Одночасно з направленням запрошення, працівники відділення Фонду неодноразово повідомляли в телефонному режимі головного бухгалтера КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» про заходи, перелік документів, які необхідно надати до відділення Фонду для отримання довідки про відсутність заборгованості. Документи надані не були. Офіційних пояснень не було. За поясненнями головний бухгалтер радила звернутися до ОСОБА_8 охорони здоровя ОСОБА_4 облдержадміністрації. З метою дотримання порядку надано Пенсійному фонду України відомостей про відсутність (наявність) заборгованості відділення провело наступні заходи: 16 червня 2017 року до ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області було направлено Повідомлення про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації і припинення № 98. 25 червня 2017 року до ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області було направлено рішення про відмову у видачі довідки про відсутність заборгованості № 110. 29 червня 2017 року відділенням Фонду було отримано звернення ОСОБА_8 охорони здоровя ОСОБА_4 обласної державної адміністрації щодо проведення контрольних заходів та надання відповідної довідки по КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська». Враховуючи вищевикладене, а також п. 7 ст. 111 Цивільного кодексу України (ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує надання документів для проведення перевірок та визначення наявності (відсутності) заборгованості) відділенням було прийнято рішення за необхідне звернутися до Голови комісії по припиненню КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», заступника директора ОСОБА_8 начальника Управління організації та розвитку медичної допомоги населенню департаменту охорони здоровя облдержадміністрації ОСОБА_9 для сприяння у проведенні контрольних заходів. Отже, відділення виконало всі норми діючого законодавства стосовно процедури припинення КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська». Наголошено на необхідності надати необхідні документи для проведення контрольних заходів (а.с.24-25).

Відповідно до ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Донецької області від 14 серпня 2017 року за вих. № 03/09-109 на імя Голови комісії по припиненню КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» заступника директора ОСОБА_8 начальника Управління організації та розвитку медичної допомоги населенню ОСОБА_8 охорони здоровя облдержадміністрації ОСОБА_9, було повідомлено про необхідність надання документів про проведення звірки (а.с.26).

У відповідності до ОСОБА_8 КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» від 28 серпня 2017 року за вих. № 4/391 на адресу Голови комісії по припиненню КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» заступника директора ОСОБА_8 начальника Управління організації та розвитку медичної допомоги населенню ОСОБА_8 охорони здоровя облдержадміністрації ОСОБА_9 направлено ОСОБА_8 на усний запит про те, що на теперішній час матеріали справи щодо реорганізації шляхом приєднання знаходяться на розгляді в ОСОБА_4 окружному адміністративному суді та ОСОБА_5 міжрайонному суді. На сьогодні надати документи для проведення звірки неможливо і надати їх адміністрація закладу відмовляється (а.с.27).

У відповідності до Подання ОСОБА_8 охорони здоровя ОСОБА_4 обласної державної адміністрації від 29 серпня 2017 року за вих. № 01-28/1786 на імя Голови облдержадміністрації, Керівника обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_7, повідомлено, що ОСОБА_8 охорони здоров'я облдержадміністрації проводиться певна робота на виконання Розпоряджень Голови облдержадміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 27 квітня 2017 року «Про реорганізацію ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський протитуберкульозний диспансер м. Словянська» (зі змінами), від 27 квітня 2017 року № 425 «Про реорганізацію ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» (зі змінами) від 27 квітня 2017 року № 426 «Про реорганізацію ОСОБА_6 лікувально-профілактичного закладу «Добропільська стоматологічна поліклініка» (зі змінами). По всім юридичним особам заплановано реорганізувати шляхом приєднання, зареєстровано початок процедури припинення. Однак, головний лікар КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 не здійснює відповідних дій з виконання Розпорядження, а навпаки перешкоджає його виконанню, не надаючи необхідну інформацію до відповідних фондів для здійснення позапланових перевірок для припиненням юридичної особи. У звязку з чим 22 серпня 2017 року була проведена робоча нарада щодо розгляду листа начальника ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області «Щодо проведення контрольних заходів» від 14 серпня 2017 року № 03/09-109. Згідно порядку денного було розглянуто питання стосовно надання документів для проведення остаточної звірки до ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області головним лікарем КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 відповідно до ОСОБА_5 начальника ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції соціального страхування України в Донецькій області «Щодо проведення контрольних заходів від 14 серпня 2017 року» № 03/09-109. Метою наради було вирішення питання передачі документів головним лікарем ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 Голові ліквідаційної комісії ОСОБА_9 для подальшого їх надання ОСОБА_5 відділенню Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Донецької області. Але головний лікар КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 відмовився надавати визначені документи, мотивуючи тим, що на теперішній час питання реорганізації КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» шляхом приєднання його до КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» знаходиться на розгляді у ОСОБА_4 окружному адміністративному суді та ОСОБА_5 міжрайонному суді Комісія вважає, що відмова головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» у наданні зазначених документів є неаргументованою. Підтверджуючого документу про факт їх вилучення із диспансеру для судового розгляду немає. Відмова головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 у наданні документів є проявом саботування процесу реорганізації закладу та Розпорядження голови облдержадміністрації, Керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 27 квітня 2017 року № 425. Все це свідчить про грубе порушення трудових обовязків головним лікарем КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1. З огляду на зазначене просили розглянути питання щодо звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» за однократне грубе порушення трудових обовязків згідно з пунктом 1 частини 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України (а.с.20-21).

Розпорядженням Голови обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_7 № 157рк від 31 серпня 2017 року вирішено: Уповноважити завідувача стаціонарним відділенням ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_17 на прийняття в установленому порядку від головного лікаря ОСОБА_6 установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 всіх носіїв службової інформації, матеріальних цінностей, а також предметів службового користування, які перебували в його розпорядженні та користуванні у звязку з виконанням службових обовязків під час роботи в установі. Зобовязати ОСОБА_1 головного лікаря ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» передати в установленому порядку уповноваженій особі ОСОБА_17 всі носії службової інформації, матеріальні цінності, а також предмети службового користування у звязку з виконанням службових обовязків під час роботи в установі до 01 вересня 2017 року. Звільнити ОСОБА_1 01 вересня 2017 року з посади головного лікаря ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» за одноразове грубе порушення трудових обовязків згідно з пунктом 1 частини 1 статті 41 КЗпП України. Підстава: Подання ОСОБА_8 охорони здоровя облдержадміністрації (а.с.10-11).

Відповідно до ОСОБА_8 охорони здоровя ОСОБА_4 обласної державної адміністрації від 11 вересня 2017 року за № 4609/01-28/2520 ОСОБА_1 у відповідь на його Заяву від 01 вересня 2017 року (№ 01-06854-19я/01) щодо строку для передачі всіх носіїв службової інформації, матеріальних цінностей, а також предметів службового користування було повідомлено, що відповідно до п. 2 Розпорядження Голови обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 31 серпня 2017 року № 157рк та у відповідності до ст. 251, 255 Цивільного кодексу України у день звільнення ОСОБА_1 повинен був передати в установленому порядку всі носії службової інформації, матеріальні цінності, а також предмети службового користування у звязку з виконанням службових обовязків під час роботи в установі уповноваженій особі (а.с.19). Окрім того, ОСОБА_1 було надано належним чином завірену копію Подання від 29 серпня 2017 року (вих. № 01-28/1786).

Фактичною підставою для розірвання трудового договору з керівником за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є здійснення ним певної дії або бездіяльності, що порушує трудові обовязки, передбачені його трудовим договором, статутом, посадовими інструкціями, внутрішніми положеннями підприємства тощо. Деякі трудові обовязки можуть бути передбачені для керівника спеціальними нормативно правовими актами (наприклад, Закон України «Про банки і банківську діяльність», Закон України «Про акціонерні товариства» тощо). Отже, повинно мати місце одноразове грубе порушення конкретних обовязків керівника, які письмово зафіксовані, та на які можна буде посилатися в подальших судових спорах.

Відповідно до позиції Верховного Суду України у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених на підставі п. 1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, суди з'ясовують, чи мало місце порушення працівником своїх трудових обов'язків. Для цього перевіряють коло цих обов'язків та визначають, які саме обов'язки порушено працівником, у чому конкретно виявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору на підставах, визначених законом.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Враховуються характер дій або бездіяльності працівника, вчинення порушення умисно або з необережності та суттєвість наслідків порушення: негативні наслідки, які настали, або такі, що ймовірно могли настати із завданням роботодавцю значної матеріальної або моральної шкоди, зокрема невиконання вимог податкового, трудового, господарського законодавства.

Крім перерахованих особливостей щодо розірвання трудового договору за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, при звільненні керівника за одноразове грубе порушення трудових обовязків мають бути додержані інші загальні вимоги трудового законодавства України. Так, відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Також встановлено, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Крім того, згідно з вимогами ст. 149 КЗпП України до прийняття рішення про звільнення керівника за одноразове грубе порушення трудових обовязків у нього мають бути витребувані письмові пояснення. Не можна звільнити за порушення, яке вже потягнуло застосовування інших видів дисциплінарних стягнень.

Ще однією важливою рекомендацією при звільненні за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є зазначення в рішенні компетентного органу, власника, наказі (розпорядженні) як фактичну, так і юридичну підстави звільнення, тобто вчинене порушення (можливо, з описом важливих обставин) та норму КЗпП України.

Судова практика ВСУ та ВССУ щодо розгляду трудових спорів працівників, звільнених за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України свідчить про те, що суди прискіпливо аналізують додержання роботодавцем порядку застосування дисциплінарних стягнень у відповідних справах, а у випадку виявлення таких порушень як не витребування у працівника письмових пояснень (ст. 149 КЗпП України) чи недодержання строків накладення дисциплінарних стягнень (ст. 148 КЗпП України) зазвичай приймають рішення на користь працівників.

Узагальнюючи вищевикладене, можна зробити висновок, що запорукою остаточного звільнення особи, яка виконує керівні функції, є обґрунтована наявність всіх ознак порушення, визначеного як підстава звільнення у п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Також при звільненні керівника за одноразове грубе порушення трудових обовязків мають бути додержані загальні вимоги трудового законодавства, зокрема порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із статтями 57, 58, 59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 9 Конвенції Міжнародної організації праці N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, яка ратифікована Верховною Радою 04 лютого 1994 року, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в ст. 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцю.

Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, тому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача - ОСОБА_4 облдержадміністрації ОСОБА_3 на ті підстави, що звільнення ОСОБА_21 проведено з додержанням норм трудового права, дисциплінарне стягнення застосовано власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, про який стало відомо 19 серпня 2017 року і який полягає у відмові, у ненаданні на законну вимогу представників Фонду державного соціального страхування України в Донецькій області документів для проведення контрольних заходів у звязку із припиненням юридичної особи, Розпорядження про звільнення головного лікаря було видано 31 серпня 2017 року після отримання 22 серпня 2017 року від порушника трудової дисципліни письмового пояснення, оскільки на виконання ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Донецької області від 14 серпня 2017 року за вих. № 03/09-109 на імя Голови комісії по припиненню КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» щодо надання документів про проведення звірки, Голові комісії по припиненню КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» заступника директора ОСОБА_8 начальника Управління організації та розвитку медичної допомоги населенню ОСОБА_8 охорони здоровя облдержадміністрації ОСОБА_9 , головним лікарем КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», ОСОБА_1, було направлено ОСОБА_8 на усний запит про те, що на теперішній час матеріали справи щодо реорганізації шляхом приєднання знаходяться на розгляді в ОСОБА_4 окружному адміністративному суді та ОСОБА_5 міжрайонному суді.

Крім того, представником відповідача ОСОБА_4 облдержадміністрації ОСОБА_3 крім особистих пояснень щодо відібрання від ОСОБА_1 відповідно до ст. 149 КЗпП письмових пояснень, не надано жодного належного доказу про те, що ОСОБА_1, відповідно до ст. 149 КЗпП надавав пояснення щодо вчиненого ним трудового порушення, за яке він поніс відповідальність у вигляді звільнення його за п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, а лист Головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 від 22 серпня 2017 року, на який посилається представник відповідача, не є поясненнями ОСОБА_1 при розгляді питання щодо звільнення Головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», оскільки даним ОСОБА_5 №4/391 від 22 серпня 2017 року ОСОБА_1 повідомив Голову комісії про припинення КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», Заступника директора ОСОБА_8 - начальника Управління організації та розвитку медичної допомоги населення департаменту охорони здоровя облдержадміністрації ОСОБА_9 про відмову та неможливість надати документи КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», у звязку з тим, що станом на 22 серпня 2017 року в ОСОБА_4 окружному адміністративному суді перебуває справа щодо реорганізації КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» шляхом приєднання до КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» (а.с. 58).

Згідно з вимогами ст. 149 КЗпП України до прийняття рішення про звільнення керівника за одноразове грубе порушення трудових обовязків у нього мають бути витребувані письмові пояснення.

Так , коментована стаття 149 КЗпП України передбачає, що відсутність таких пояснень не перешкоджає застосуванню стягнення, якщо власник зможе довести те, що пояснення від працівника він зажадав, але працівник їх не дав. Як правило, таким доказом є акт, складений за підписом кількох осіб на підтвердження відмови працівника дати пояснення по суті порушення трудової дисципліни.

Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_8 №4/391 від 22 серпня 2017 року, наданий Головним лікарем КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 не є поясненнями ОСОБА_1 при звільненні в розумінні ст. 149 КЗпП, оскільки представником відповідача в судовому засіданні не доведено, що при розгляді питання щодо застосування суворого дисциплінарного стягнення, передбаченого п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, у ОСОБА_1 відбиралися письмові пояснення, або він відмовився від їх надання, про що було складено відповідний акт, як того вимагає ст. 149 КЗпП України.

Ще однією важливою рекомендацією при звільненні за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є зазначення в рішенні компетентного органу, власника, наказі (розпорядженні) як фактичну, так і юридичну підстави звільнення, тобто вчинене порушення (можливо, з описом важливих обставин) та норму КЗпП України.

З Протоколу робочої наради Комісії по припиненню КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» від 22 серпня 2017 року щодо розгляду ОСОБА_8 начальника ОСОБА_5 відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області «Щодо проведення контрольних заходів» від 14 серпня 2017 року № 03/09 109, вбачається, що Комісія вирішила, що відмова Головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» у наданні зазначених документів не є аргументованою. Підтверджуючого документу про факт їх вилучення із диспансеру для судового розгляду немає. Відмова головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 у наданні документів є проявом саботування процесу реформування закладу та Розпорядження Голови облдержадміністрації, керівника обласної військово - цивільної адміністрації від 27 квітня 2017 року № 425 (а.с. 122-123).

На підставі вищезазначеного Протоколу, ОСОБА_22 департаменту охорони здоровя ОСОБА_4 обласної державної адміністрації ОСОБА_19, звернувся з ОСОБА_22 № 01-28/1786 від 29 серпня 2017 року до Голови облдержадміністрації , керівника обласної військово - цивільної адміністрації ОСОБА_7 з вимогою щодо розгляду питання звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» за однократне грубе порушення трудових обовязків згідно з пунктом 1 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України (а.с. 59-60).

Розпорядженням Голови обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_7 № 157рк від 31 серпня 2017 року «Про звільнення головного лікаря комунальної лікувально - профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» та уповноваження особи на прийняття носіїв службової інформації» вирішено звільнити ОСОБА_1 з 01 вересня 2017 року з посади головного лікаря ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» за одноразове грубе порушення трудових обовязків згідно з пунктом 1 частини 1 статті 41 КЗпП України. Підстава: Подання ОСОБА_8 охорони здоровя облдержадміністрації (а.с.10-11).

Між тим, посилання відповідача на саботування головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1, що виразилося у ненаданні документів та як наслідок звільнення позивача за п. 1 ч. 1 ст.41 КЗпП України не може бути визнане обґрунтованим, оскільки з Ухвали ОСОБА_4 окружного адміністративного суду № 805/2233/17-а вбачається, що 21 серпня 2017 року за позовною заявою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» до ОСОБА_4 обласної державної адміністрації ОСОБА_4 обласної військово цивільної адміністрації про визнання протиправним та скасування Розпорядження від 27 квітня 2017 року за № 425 ОСОБА_4 окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду на 05 вересня 2017 року, а також зобовязано позивача надати для огляду оригінали документів, копії яких приєднані до позовної заяви (а.с. 39).

Таким чином, суд приходить до переконання, що дії головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1 щодо ненадання документів на звірку не є саботуванням, оскільки він, як позивач у справі, повинен був виконати дії зазначені судом у судовому рішенні - Ухвалі ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року, про що він зазначив у своєму листі до Голови ліквідаційної комісії від 22 серпня 2017 року.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обовязків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку ним завдано ( могло бути завдано) шкоду.

Отже, розірвання трудового договору з підстав п.1 ч.1 ст.41 КЗпП передбачає визначення кола порушень трудових обовязків, у яких ознакою грубості характеризуються усі факти, що становлять їх склад це і характер дії або бездіяльності працівника, і форми вини, й істотність наслідків порушення трудових обовязків, і особливості причинного звязку між порушенням та його наслідками.

Факти, викладені у ОСОБА_22 департаменту ОСОБА_19 від 29 серпня 2017 року за № 01-28/1786, щодо звільнення головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1, не підтверджені належними та допустимими доказами і не свідчать про одноразове грубе порушення позивачем покладених на нього трудових обовязків, завдання певної шкоди, що, в свою чергу, виключає можливість звільненні останнього на підставі п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України.

До такого ж висновку дійшла й ОСОБА_4 обласна організація профспілки працівників охорони здоровя України, яка зверталася з Дорученням № 05-57 від 28 вересня 2017 року до Голови ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, керівника обласної військово - цивільної адміністрації ОСОБА_7 та ОСОБА_22 ОСОБА_8 Охорони здоровя облдержадміністрації ОСОБА_19, про усунення порушень трудового законодавства та трудових прав ОСОБА_1, яким з урахуванням приписів пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів № 9 від 06.11.1992, наполягає на необхідності негайного усунення порушень трудового законодавства та трудових прав ОСОБА_1 (а.с. 55).

До такого висновку Обласний комітет ОСОБА_4 обласної організація профспілки працівників охорони здоровя України Професійної спілки охорони здоровя України дійшов, виходячи з того, що 01 вересня 2017 року, пунктом 3 розпорядження Голови ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації «Про звільнення головного лікаря ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Слов'янська» та уповноваження особи на прийняття носіїв службової інформації» від 31 серпня 2017 року №157рк, було звільнено з посади головного лікаря вказаного закладу охорони здоров'я ОСОБА_1 "за одноразове грубе порушення трудових обов'язків згідно з пунктом 1 частини 1 статті 41 КЗпП України. Відповідно до вимог статті 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Оскільки, як зазначено у ОСОБА_6 директора охорони здоровя, порушення з боку ОСОБА_1, як головного лікаря КЛПУ були викладені у листі ОСОБА_8 №01-28/1786 від 29 серпня 2017 року, спрямованому Голові облдержадміністрації, керівнику обласної військово-цивільної адміністрації, то і пояснення на виконання вимог статті 149 КЗпП мали були бути зажадані від головного лікаря КЛПУ не раніше дати написання вказаного листа (тобто не раніше 29 серпня 2017 року).

Окрім того, представник відповідача в судовому засіданні наполягає на тому, що ОСОБА_1 надані пояснення від 22 серпня 2017 року за вих. №4/391. Однак, суд не може погодитися з таким ствердженням представника відповідача з наступних підстав:

Лист від 22 серпня 2017 року за вих. № 4/391 було направлено позивачем на адресу ліквідатора Диспансеру на її усний запит у зв'язку з поточною робочою необхідністю, при цьому, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_21 не було повідомлено про факт відібрання у нього пояснень у звязку із здійсненням певного дисциплінарного проступку. Разом з тим, субєктом, який має право на формування подання про звільнення ОСОБА_21 та відібрання у нього пояснень, згідно із «Порядком призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні ОСОБА_4 обласної ради» затвердженого Розпорядженням голови Облдержадміністрації, керівником Обласної військово-цивільної адміністрації 28 квітня 2015 року № 172 є ОСОБА_8 охорони здоровя ОСОБА_4 обласної адміністрації.

Тобто, у даному випадку, лист від 22 серпня 2017 року за вих. №4/391, який позиціонується в Поданні, як пояснення ОСОБА_21 стосовно вчиненого дисциплінарного проступку, по суті не є такими, оскільки останній сформований зовсім з інших підстав, без повідомлення дійсної мети отримання такого та на запит посадової особи, яка не мала права відбирати у позивача пояснення.

Відповідно до норм цивільного судочинства, розгляд трудових спорів здійснюється в порядку цивільного судочинства, основоположними принцами якого є принципи змагальності та диспозитивності.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Також у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначено, що відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Наприклад, суд має право вийти за межі заявлених вимог і з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину одночасно з позбавленням батьківських прав (частина друга статті 166 Сімейного кодексу України); застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину (частина п'ята статті 216 Цивільного кодексу України; далі - ЦК).

Так, з позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4 обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Міністерства охорони здоровя України про поновлення на роботі, вбачається, що ОСОБА_1 просить суд поновити його на посаді головного лікаря ОСОБА_6 лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», стягнути з ОСОБА_4 обласної державної адміністрації ОСОБА_4 обласної військово-цивільної адміністрації на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02 вересня 2017 року до дня поновлення на роботі, моральну шкоду, завдану незаконним звільненням у розмірі 30000 грн.

Статтею 214 ЦПК, яка визначає, які питання вирішує суд під час ухвалення рішення, не зазначено про право суду вийти за межі позовних вимог, наприклад, скасування Розпорядження № 157рк від 31 серпня 2017 року «Про звільнення головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» ОСОБА_1Л.» для захисту прав позивача.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» за п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП здійснено з порушенням норм трудового законодавства, разом з тим суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення його на роботі не підлягають задоволенню, оскільки на даний час діє Розпорядження голови ОСОБА_4 обласної державної адміністрації ОСОБА_4 обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_7 №157рк від 31 серпня 2017 року «Про звільнення головного лікаря ОСОБА_6 лікувально - профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» та уповноваження особи на прийняття носіїв службової інформації», яке ОСОБА_1 не ставить на розгляд суду та не вимагає скасувати дане Розпорядження, а суд, відповідно ст. 11 ЦПК не наділений правом, за власною ініціативою, збільшувати обсяг позовних вимог. З цих підстав не підлягає задоволенню позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди у сумі 30000,00 грн., оскільки дані вимоги є похідними від вимог про поновлення на роботі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5-8, 10-15, 57-60, 74, 77, 82, 88, 107, 130, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 41, 43-1, 148, 149, 233, 234 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів», Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», Конвенцією Міжнародної організації праці N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, яка ратифікована Верховною Радою 04 лютого 1994 року, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Міністерства охорони здоровя України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити у звязку з відсутністю підстав.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення постановлено та підписано у нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_23