АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/5501/16-ц 22-ц/774/1577/К/17
Справа № 212/5501/2016-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1577/К/17 суддя Пустовіт О.Г.
Категорія - 27 ( ІV) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Ппеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Барильської А.П.

за участю секретаря - Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 23 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про припинення запису про іпотеку.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») про припинення запису про іпотеку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 31 липня 2008 року на забезпечення виконання Договору споживчого кредиту №0 від 31.07.2008 року, укладеного між позивачем ОСОБА_3 та АК інноваційний банк «УкрСиббанк», між ОСОБА_3, як фізичною особою підприємцем, та АК інноваційний банк «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки № 0 И, відповідно до якого вона, як іпотекодавець, передала в іпотеку АК ІБ «УкрСиббанк», як іпотекодержателю, нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення загальною площею 43,6 кв.м., вбудоване в перший поверх чотирьохповерхового житлового будинку, з ганком, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 що перебуває у її власності на підставі Договору купівлі - продажу нежитлового приміщення, посвідченого 05 травня 2008 року та зареєстроване 08 травня 2008 року КП Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації».

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено та підписано Договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого продавцем (ПАТ «УкрСиббанк») передано права вимоги за кредитами покупцеві (ПАТ «Дельта Банк»).

Заборгованість на кредитному договорі № 0 від 31.07.2008 року позивачем було погашено у повному обсязі, у зв'язку з чим їй було надано довідку за вих. № 05-3251963 від 23 березня 2015 року про те, що кредитний договір № 0 припинив свою дію з 17 березня 2015 року у зв'язку з повним виконанням позичальником зобов'язань за вказаним кредитним договором перед кредитором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до Позичальника за кредитним договором.

27 квітня 2016 року позивач звернулася до ПАТ «Дельта Банк» з заявою про припинення запису про іпотеку заставного майна, у зв'язку з повним виконанням умов кредитного договору, однак їй було надано відповідь за вих. № 05-1752954 від 31 травня 2016 року про те що, на даний час припинити іпотеку заставного нежитлового приміщення не можливо оскільки, у зв'язку з введенням Національним банком України процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» ліквідатором були відкликані усі доручення на право укладення/припинення договорів іпотеки у посадових осіб відділень АТ «Дельта Банк» в м. Кривий Ріг.

Просила суд: визнати іпотечний договір від 31 липня 2008 року № 0 таким, що втратив чинність, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта реєстраційний номер обтяження № 7665847 від 31 липня 2008 року про реєстрацію договору іпотеки № 0 та виключити з Державного реєстру іпотек реєстраційний номер обтяження № 7666025 від 03 грудня 2012 року про реєстрацію договору купівлі - продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», 2949, від 08 грудня 2011 року на нерухоме майно.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 23 вересня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано іпотечний договір від 31 липня 2008 року № 0 укладений між АК інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 на нерухоме майно - нежиле приміщення загальною площею 43,6 кв.м., вбудоване в перший поверх чотирьохповерхового житлового будинку, з ганком, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 право вимоги якого за кредитним договором з 08 грудня 2011 року було відступлене АТ «Дельта Банк» таким, що втратив чинність.

Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта реєстраційний номер обтяження № 7665847 від 31 липня 2008 року про реєстрацію договору іпотеки № 0 И, укладеного між АК інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 на нерухоме майно - нежиле приміщення загальною площею 43,6 кв.м., вбудоване в перший поверх чотирьохповерхового житлового будинку, з ганком, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 право вимоги якого за кредитним договором з 08 грудня 2011 року було відступлене АТ «Дельта Банк».

Виключено з Державного реєстру іпотек реєстраційний номер обтяження № 7666025 від 03 грудня 2012 року про реєстрацію договору купівлі - продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», 2949, від 08 грудня 2011 року на нерухоме майно - нежиле приміщення загальною площею 43,6 кв.м., вбудоване в перший поверх чотирьохповерхового житлового будинку, з ганком, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права. Так, суд не здійснив належним чином повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а наявні в матеріалах справи довідки, розписки та заяви представника ПАТ «Дельта Банк» є сфальсифікованими, у зв'язку з чим ПАТ «Дельта Банк» звернулося до правоохоронних органів із відповідною заявою. Також, зазначає, що позивач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 277 953,82 грн., довідка банку про відсутність боргу їй не видавалася, а тому відсутні підстави для припинення іпотеки. Крім того, представник відповідача звертає увагу суду на те, що матеріали справи взагалі не містять інформації про звернення ОСОБА_3 до ПАТ «Дельта Банк» за зняттям заборони на відчуження предмета іпотеки або ж до державного реєстратора чи нотаріуса, як реєстратора, для вчинення дій щодо припинення обтяження нерухомого майна, а тому заявлені позовні вимоги є взагалі безпідставними та не підлягають судовому захисту.

Позивач ОСОБА_3, будучи завчасно належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи у порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України (про що свідчить відповідна відмітка ТОВ «Житлосервіс-КР» про відсутність ОСОБА_4 за адресою проживання - а.с. 157-161), в судове засідання не з'явилася і про причини своєї неявки суд не повідомила, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не оспорюється, що 31 липня 2008 року між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» (на теперішній час - ПАТ «УкрСиббанк») було укладено Договір іпотеки № 0 И, відповідно до якого ОСОБА_3, як іпотекодавцем, було передано в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» (на теперішній час - ПАТ «УкрСиббанк»), як іпотекодержателю, нерухоме майно, а саме нежиле приміщення загальною площею 43,6 кв.м., вбудоване в перший поверх чотирьохповерхового житлового будинку, з ганком, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 31.07.2008 року.

08 грудня 2011 року між ПАТ „УкрСиббанк" та ПАТ „Дельта Банк" було укладено Договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ „УкрСиббанк" передало (відступило) ПАТ „Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, у зв'язку з чим до ПАТ „Дельта Банк", відповідно до ст.514 ЦК України, перейшло право вимоги за кредитним договором № 0 від 01.09.2008 року в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (а.с. 5).

Спір виник з приводу виконання позичальником ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 31.07.2008 року та наявності у зв'язку з цим підстав для визнання припиненим Договору іпотеки № 0 И від 31 липня 2008 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що з 17 березня 2015 року Договоір про надання споживчого кредиту №0 від 31.07.2008 року припинив свою дію у зв'язку з повним виконанням позичальником зобов'язань перед кредитором, а тому іпотека є припиненою на підставі статті 17 Закону України «Про іпотеку».

Колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6 ) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте, суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі не можна визнати законним і обґрунтованим.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини пятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У статті 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України).

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов'язання буде вважатися виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Юридичним наслідком належного виконання зобов'язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов'язання.

Таким чином, з моменту виконання боржником зобов'язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов'язків сторін, що складають зміст конкретного зобов'язального правовідношення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, одним з яких є припинення правовідношення.

Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК України) слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов'язання, таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі п. 1 частини другої статті 16 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Разом з тим, звернувшись до суду з позовом про визнання припиненим зобов'язання у зв'язку з його належним виконанням, позивач ОСОБА_3 не надала суду жодного належного та допустимого доказу погашення заборгованості за кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно розрахунків відповідача ПАТ „Дельта Банк" заборгованість позивача за забезпеченим іпотекою кредитним договором станом на 22.05.2017 року складає 2 277 953,82 грн. (а.с. 91-94, 95).

До наданої позивачем копії Довідки ПАТ «Дельта Банк» №05-321963 від 23.03.2015 року про повне виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за цим Договором (а.с. 86) колегія суддів відноситься критично, оскільки згідно проведеної відповідачем службової перевірки, довідка ПАТ «Дельта Банк» №05-321963 від 23.03.2015 року видавалася іншій особі та стосувалася іншого кредитного договору, у зв'язку з чим ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 137-139).

Виходячи з цих обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено заявлені позовні вимоги та правові підстави для визнання Договору іпотеки № 0 И від 31 липня 2008 року таким, що припинив свою дію, відсутні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню на підставі п.1, п.4 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, колегія суддів стягує з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у розмірі 606,32 грн. (а.с. 40).

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1, 4 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 23 вересня 2016 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про припинення запису про іпотеку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати по справі понесені на оплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 606 (шістсот шість) гривень 32 (тридцять дві) копійки

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: