Справа № 199/9503/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

05.12.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 міської ради, третя особа: Департамент адміністративних послуг і дозвільних процедур ОСОБА_4 міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, державного акту на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, державного акту на право власності на земельну ділянку, зазначивши, що вона є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6. 10 березня 2006 року її батько, ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Позивачка зазначає про те, що за життя її батьками було придбано 27/100 частин житлового будинку №5 по пров. Проскурівському у м.Дніпропетровську, що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу, виданого 23 квітня 1996 року Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-1118 взамін втраченого. Відповідно до зазначеного договору купівлі-продажу гр.ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_5 купив 27/100 частин житлового будинку, що знаходиться в м.Дніпропетровську пров.Проскурівський, 5, цей договір було посвідчено 21 березня 1989 року Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №1-939. Таким чином, після смерті батька відкрилась спадщина на 27/100 частин житлового будинку №5 по пров.Проскурівському в м. Дніпрі. Позивач зазначає, що вона та її мати були єдиними спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5. Мати позивача, ОСОБА_6, як спадкоємець першої черги за законом шляхом подачі заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини до нотаріальної контори прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5, померлого 10 березня 2006 року.

15 березня 2007 року померла мати позивача, ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, після її смерті відкрилась спадщина у звязку з чим, позивач, як єдина спадкоємиця першої черги, 06 липня 2007 року звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак, постановою Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 29 березня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, на теперішній час право власності на житловий будинок що знаходиться в м.Дніпропетровську пров.Проскурівський, 5, зареєстровано за іншою особою.

Так, Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 листопада 2009 року за ОСОБА_8 було визнано прав власності на житловий будинок №5 по пров.Проскурівському м.Дніпропетровську. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року, рішення Кіровського районного суді м.Дніпропетровська від 13 листопада 2009 року було частково скасоване в частині визнання права власності на будинок №5 по пров.Проскурівському в м.Дніпропетровську.

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватний нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 23 травня 2011 року ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_2 купив житловий будинок №5 попров.Проскурівському в м.Дніпропетровську.

На підставі державного акту про право власності на земельну ділянку виданого на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 30 листопада 2011 року за №117/17 земельна ділянка за адресою пров.Проскурівський, 5 на території Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська розміром 0,0804 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд була передана у власність ОСОБА_2.

20 лютого 2015 року ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купив житловий будинок №5 по пров.Проскурівському в м.Дніпропетровську. Договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстром №220. Також 20 лютого 2015 року ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купив земельну ділянку, площею 0,0804 га. розташовану за адресую:пров.Проскурівський,5 в м.Дніпропетровську. Договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстром №224.

Позивач вважає, що оскільки, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року право власності на домоволодіння №5 по пров. Проскурівському в м.Дніпропетровську на імя ОСОБА_8 було скасовано, то розпоряджатися неналежним йому майном він не міг та здійснювати відчуження зазначеного майна.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 не може бути добросовісним набувачем, оскільки із дня придбання будинку жодного разу не був у ньому. До травня 2015 року в спірному будинку мешкала її донька, ОСОБА_11 зі своєю сімєю. ОСОБА_3, на її думку, також не може вважатися добросовісним набувачем, оскільки він є близьким родичем ОСОБА_12, яка виступала відповідачем у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_12. Дніпропетровської міської ради про стягнення суми заборгованості за договором оренди та визнання права власності на домоволодіння. Крім того, позивач зазначає, що ОСОБА_3 завідомо було відомо, що на момент укладання договору купівлі-продажу в будинку мешкає донька позивача із сімєю, що вони є спадкоємцям власника частини житлового будинку. ОСОБА_3 ніколи не був у будинку, не оглядав його перед придбанням. Також, в будинок ніколи не заходили спеціалісти для оцінки вартості будинку.

Позивач посилається не те, що відповідно до відповіді на запит КП ДМБТІ від 10.01.1995 року домоволодіння №5 по пров.Проскурівському в м.Дніпропетровську належало: ОСОБА_5 - 27/100 частин і 73/100 частин ОСОБА_13 на підставі договору дарування. Відповідно до відповіді КП ДМБТІ від 22 травня 2015 року правої власності на житловий будинок та земельну ділянку відсутні, також відсутні рішення виконкому про знесення будинку №5 по пров.Проскурівскому в м.Дніпропетровську.

Відповідно до відповіді Головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з архівами Дніпропетровської міської ради від 14.04.2017 року, знесення домоволодіння №5 по пров.Проскурівському в м.Дніпропетровську не передбачається. За матеріалами діючого генерального плану розвитку м.Дніпропетровська, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 року №2/17 та плану зонування території м.Дніпропетровська спірна земельна ділянка знаходиться в зоні садибної забудови (Ж-1). Зона призначена для розташування садибної забудови, одноквартирних житлових будинків до 4-х поверхів із земельними ділянками та зблокованих одно-двоквартирних житлових будинків на суміжних ділянках. Відповідно до технічного паспорту, житловий будинок А-1 в домоволодінні №5 по пров.Проскурівському в м.Дніпропетровську було збудовано в 1948 році і до теперішнього часу ніяких нових будівель в домоволодіння не було.

У звязку з чим позивач вважає, що реєстрація права власності на домоволодіння № 5 по пров.Проскурівському в м.Дніпропетровську в КП ДМБТІ відсутня помилково, та просить суд витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 житловий будинок №5 по пров.Проскурівському в м.Дніпрі та земельну ділянку площею 0,0804 га кадастровий номер :01:099:0019, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область м.Дніпро, пров.Проскурівський №5, визнати частково недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської міської ради від 30 листопада 2011 року за №117/17 в частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку за адресою: пров.Проскурівський, №5 на території Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська розміром 0,0804 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :01:099:0019), визнати недійсним та скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:099:0019) виданий на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 30 листопада 2011 року за №117/17 на земельну ділянку за адресою: пров.Проскурівський, №5 на території Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська розміром 0,0804 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на імя ОСОБА_2, скасувати право власності на житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,0804 га, кадастровий номер :01:099:0019, №5 по пров.Проскурівський в м. Дніпро на імя ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на 27/100 частин житлового будинку №5 по пров.Проскурівському в м.Дніпрі, яке складається з наступних приміщень: №1-1 -передпокою, площею 12,1 кв.м; №1-2 - житлової кімнати, площею 9,5 кв.м; №1-3 -житлової кімнати, площею 7,8 кв.м. Квартира №2 складається з наступних приміщень: №2-1 - передпокою, площею 12,4 кв.м; №2-2 житлової кімнати, площею 25,4 кв.м; №2-3 -санвузла, площею6,9 кв.м. Загальна площа будинку складає 74,1 кв.м, житлова 42,7 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого 10 березня 2006 року та матері, ОСОБА_6, померлої 15 березня 2007 року.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючиь на те, що позивач не довела суду, що є власником спірного майна, крім того, відповідач є добросовісним набувачем спірного майна.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради в судовому засіданні заперечувала проти позову в повному обсязі, оскільки вважала що орган місцевого самоврядування не порушував права позивача, крім того, позивач не довела, що є власником спірного майна.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач по справі є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6. 21 березня 1989 року, батьком позивача, ОСОБА_5 було придбано 27/100 частин житлового будинку №5 по пров. Проскурівському у м.Дніпропетровську, що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу, виданого 23 квітня 1996 року Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-1118.

10 березня 2006 року батько позивача, ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №549. Згідно спадкової справи спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла в установленому законом порядку його дружина, мати позивача, ОСОБА_6 15 березня 2007 року померла мати позивача, ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №546. Після смерті останньої спадщину в установленому законом порядку прийняла її донька, позивач по справі

Постановою Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори від 29 березня 2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, на теперішній час право власності на житловий будинок що знаходиться в м.Дніпропетровську пров.Проскурівський, 5, зареєстровано за іншою особою.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1268 Цк України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, спірна частина житлового будинку не належала спадкодавцю на момент відкриття спадщини, належних та допустимих доказів протилежного позивачем суду не надано. Як доказ права власності спадкодавця на частину спірного будинку позивачем надана довідка КП «ДМБТІ» від 10.01.1995 року про те, що 27/100 частин домоволодіння №5 по провулку Проскурівському в місті Дніпропетровську належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.1989 року. Таким чином, державна реєстрація права власності на підставі дублікату договору купівлі продажу, виданого 23 квітня 1996 року Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-1118, не здійснювалась. Крім того, судом встановлено, що згідно довідки КП «ДМБТІ» №10452 від 15.11.2006 року, останні повідомили, що право власності на домоволодіння по провулку Проскурівському,5 в м. Дніпропетровську не зареєстровано, правовстановлюючі документи анульовані на підставі рішення АНД районної ради від 20.03.1992 року за №177/2. Як непрямий доказ припинення права власності спадкодавця на спірну частину домоволодіння свідчить і той доказ, що на початку 90-х років спадкодавцю ОСОБА_5Я та його дружині була надана квартира АДРЕСА_1, яка в подальшому стала належати на праві власності згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 20.09.1993 року. Також суд приймає до уваги той факт, що при прийнятті спадщини ОСОБА_6Т після смерті ОСОБА_5, а також при прийнятті спадщини позивачем після смерті ОСОБА_6, спадкоємці не заявляли про спірний житловий будинок, як частину спадщини. Доводи позивача про проживання у спірній частині будинку до 2015 року спростовуються даними про реєстрацію місця проживання позивача та спадкодавців ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Також, твердження позивача щодо помилкової відсутності реєстрації права власності на домоволодіння за зазначеною адресою в КП «ДМБТІ» не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Також позовні вимоги про визнання частково недійсним та скасування рішення Дніпропетровської міської ради від 30 листопада 2011 року за №117/17 та позовні вимоги про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку та її витребування не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 388 ЦК України передбачене право на витребування майна від добросовісного набувача лише власника такого майна.

Оскільки позивач не довела суду належними та допустимими доказами того факту, що вона є власником спірного нерухомого майна, тому підстави для задоволення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, державного акту на право власності на земельну ділянку відсутні, оскільки позивачем не доведено належність спадкодавцю права власності на спірне нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по справі віднести за рахунок позивача .

Керуючись ст.ст. 383,393,1218, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 60, 130, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, державного акту на право власності на земельну ділянку,- відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, що не були присутні при його проголошенні,- у той же строк з часу отримання копії рішення.

Суддя: