Справа № 263/4257/17
Провадження №2/263/1281/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить визнати обставини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 25.12.2016 року, поважними; визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті останньої терміном 3 (три) місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Позовна заява не повністю відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зокрема: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п.24 повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження. Відповідно до п. 24. Постанови указано, що суди відкривають провадження в справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину (про будь-яких інших спадкоємців позивачем нічого не указано). При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Про це указано і в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо деяких спірних питань застосування норм цивільного процесуального права від 10.07.2012 року.

В порушення зазначених вимог позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу щодо підтвердження порушеного права на отримання спадщини після смерті матері ОСОБА_5 в передбаченому законом порядку (постанова нотаріусу щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії, тощо), не надано доказів на підтвердження обставин відкриття спадщини у вигляді належної спадкодавиці 2/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

При цьому судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав люди і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_6 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Керуючись ст. 109, 119, 121 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишити без руху.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати 5-ти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у випадку не виконання вимог даної ухвали в строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Мельник