Справа № 219/1967/16-ц
Провадження № 2/219/31/2017

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2017 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
за участі секретаря Кудла Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виробничого ремонтножитлового підприємства м. Часів Яра Донецької області про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя, -
до суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою, згідно якої вона просить стягнути з Виробничого ремонтножитлового підприємства м. Часів Яра на її користь 100 000 гр. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок нещасного випадку. Вказує, що згідно договору дарування квартири від 10.09.2003 року їй на праві приватної власності належить однокімнатна квартира № 47, розташована на 2му поверсі 5ти поверхового будинку № 46 по вул. Дніпровська (раніше вул. ОСОБА_2) в м. Часів Ярі Донецької області. 14.08.2004 року вона знаходилась в зазначеній квартирі, приблизно о 8.30 годині в момент вивішування білизни під нею обвалилася балконна плита, в результаті чого вона впала з 2-го поверху та була травмована. Згідно висновків закладів охорони здоровя їй були спричинені травми: закритий компресійний перелом тіл L2, L4 хребців, відкритий перелом основної фаланги 5 пальця правої кісті, рвані рани 4-го міжпальцевого проміжку правої кісті. В звязку з отриманими травмами їй була встановлена 3 група інвалідності. Про нещасний випадок комісією був складений акт № 2 від 2.09.2004 року про розслідування нещасного випадку. Згідно акту технічними причинами, які привели до обвалення балконної плити зазначені: відсутність клейової гідроізоляції з рулонних матеріалів балконної плити, неправильне виконання армування балконної плити, скління балкону без обладнання відливів, розташування обшивки огороджування з шиферу з внутрішньої сторони, сушка білизни, не проведення своєчасного планово попереджувальних ремонтів з утримання в належному стані балконів. Крім того, були вказані організаційні причини, які привели до обвалення балкону, а саме: відсутність контролю за дотриманням правил утримання балконів. В 1997 році будинок був переданий на баланс Часовоярської міської ради та балансоутримувачем визнане ВРЖП м. Часів Яр. Між нею та відповідачем був укладений договір про надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, згідно якого вона щомісячно перераховувала плату за надані послуги. До переліку послуг входить зокрема, поточний ремонт конструктивних елементів будинку, тому ремонтувати балкони повинен був саме відповідач. Актом розслідування нещасного випадку був встановлений причинний звязок між бездіяльністю відповідача та завданої їй шкоди, а саме - в її випадку балкон впав в результаті, в тому числі, з причин невиконання проведення планово попереджувальних ремонтів з утримання в належному технічному стані балконів ВРЖП м. Часів Яр. В її випадку балкона плита потребувала ремонту, а він не був виконаний, тому і відповідальність за завдану їй моральну шкоду повинен нести саме відповідач. Через нещасний випадок вона стала інвалідом 3 групи, що призвело до порушення її особистих немайнових прав, порушення нормальної життєдіяльності, вона постійно відчуває біль, проходить лікування, змушена витрачати значні кошти на своє лікування. Вказує, що через втрату здоровя вона втратила роботу, оскільки не могла працювати, будучи інвалідом. Їй знадобився тривалий час для відновлення функцій ніг, руки, бо вона тривалий час була прикута до ліжка через отриману травму та перелому хребта. Позивач вказує, що вона не має іншої можливості утримувати себе, окрім виплат пенсії по інвалідності, через це вона постійно відчуває фізичні та моральні страждання, не має можливості вести повноцінне сімейне та особисте життя, порушенні відносини з оточуючими людьми, близькими, друзями. Вказує, що втрата її здоровя для неї є незворотною втратою, що спричиняє і буде спричиняти їй страждання, вважає, що при визначені суми відшкодування моральної шкоди має бути врахований той факт, що здоровя людини є найвищою соціальною цінністю, що саме через незабезпечення ремонтних робіт вона отримала травму, понесла значні фізичні та моральні страждання, які носять триваючий характер, зазнала істотних змін в особистому житті, продовжує нести душевні та фізичні страждання, здійснює зусилля для організації свого життя, тому просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 100 000 гр.
Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги фактично не визнала, вказала, що дійсно відповідач не здійснив належний контроль за дотриманням правил експлуатації балконів мешканцями будинків, однак це відбулося саме з вини позивача. Пояснила, що до часу виникнення нещасного випадку, що стався 14.08.2004 року, договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1 не укладався, оскільки вона до ВРЖП не зверталась, підприємство не мало відомостей про зміну власника квартири № 47 по вул. Дніпровська (ОСОБА_2), 46 в м. Часів Яр. Особовий рахунок був відкритий на імя ОСОБА_3, в квартирі не було зареєстрованих осіб. Планові загальні огляди будинку здійснювались ВРЖП відповідно до п.2.1.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 року № 76 з періодичністю два рази на рік навесні та восени (весняний та осінній огляди). Скарг від власника квартири № 47 по вул. Дніпровська (ОСОБА_2), 46 щодо стану балкону не надходило. Фактично вказана квартира більш 3 років обліковувалась як покинута, але в акті розслідування нещасного випадку, що відбувся 14.08.2004 року в м. Часів Яр по вул. Артема, 46, з невідомих причин квартира зазначена, як «безхазяйна». Акт розслідування містить також інші твердження, з якими не можна погодитись, але в ВРЖП не збереглась у повному обсязі документація щодо зазначеного нещасного випадку, тому підтвердити чи спростувати факт оскарження вказаного акту розслідування в минулий період ВРЖП не може. Вважає, що не тільки організаційні причини привели до обвалення балкону, а саме - відсутність контролю за дотриманням правил утримання балконів з боку ВРЖП, а також і технічні причини, а саме - відсутність клейової гідроізоляції з рулонних матеріалів балконної плити, неправильне виконання армування балконної плити, скління балкону без обладнання відливів, розташування обшивки огороджування з шиферу з внутрішньої сторони, неякісне виконання будівельних робіт. Зазначила, що розмір моральної шкоди, який просить стягнути позивач, дуже великий, просила суд врахувати, що нещасний випадок стався не тільки з вини ВРЖП. Крім того, наголосила на тому, що відповідач не мав доступу до квартири, а тому не міг в повній мірі виконувати свої повноваження з приводу утримання балкону, позивач не зверталася до відповідача з заявами про аварійність балкону.
Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом достовірно встановлено, що відповідно до договору дарування від 10.09.2003 року, посвідченого в.о. державного нотаріуса Часів Ярської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого за № 1379, ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_1 прийняла у дар квартиру № 47, загальною площею 31,53 кв. м., в тому числі жилою 17,45 кв.м., яка складається з одної жилої кімнати та знаходиться в м. Часів Ярі Донецької області, вулиця Артема, будинок № 46 (а.с.19-20).
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15787887 від 3.09.2007 року, виданого КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 10.09.2003 року, дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 3.09.2007 року (а.с.21).
Відповідно до технічного паспорту на квартиру, яка знаходиться у власності ОСОБА_1, загальна площа квартири 30,53 кв.м., складається з 1-ої кімнати жилою площею 17,45 кв.м., кухні 5,77 кв.м., туалету 2,67 кв.м., коридору 3,99 кв.м., обладнана балконом 0,65 кв.м. (16-18).
14.08.2004 року приблизно о 8.30 годині в м. Часів Ярі Донецької області по вул. Артема, 46 в момент вивішування білизни під ОСОБА_1 відбувся обвал балконної плити кв.47 будинку, в результаті чого ОСОБА_1 була травмована.
На підставі цього нещасного випадку комісією був складений акт № 2 розслідування нещасного випадку, що затверджений міським головою ОСОБА_6 2.09.2004 року (а.с.145-147).
Відповідно до вказаного акту комісією було встановлено, що будівля житлового будинку 5-ти поверхова, 80-ти квартирна, кількість балконів 64, фундаменти з бутового каменю на складному розчині, перегородки гіпсолітові, частково цегляні, міжповерхові перекриття зі збірних залізобетонних панелей з круглими порожнечами, дах поєднана з неорганізованим водостоком, плити балконів збірні залізобетонні консольного типу. Житловий будинок введений в експлуатацію в 1964 році, замовником будівництва виступав ОКС ПАТ «Часовоярський вогнетривкий комбінат». 14.08.2004 року приблизно о 8.30 годині в момент вивішування білизни під ОСОБА_1 стався обвал балконної плити АДРЕСА_2, в результаті чого ОСОБА_1 була травмована. Біля трьох років квартира № 47 стояла без господаря. ОСОБА_1 в зазначеній квартирі проживає з початку 2004 року, технічний стан балкона постраждалу турбував, проте з питання ремонту балкона в ВРЖП вона не зверталася. Скління балкона виконано без пристрою відливу з балконної плити третього поверху кв. № 51, обшивка огороджень шифером з внутрішньої сторони сприяло потраплянню атмосферних опадів всередину балкона. Перебудову балкону було виконано колишніми квартиронаймачами до 1997 року. Ремонт балконів будинку № 46 по вул. Артема ВРЖП м. Часів-Яр останній раз проводилось у вересні 1998 року. За 2003 2004 р. зовнішній огляд проводився у вересні 2003 року, в березні 2004 року по результатам якого прийнято рішення про поточний ремонт 5 балконів, фактично на момент нещасного випадку було відремонтовано два. Капітальний ремонт балконів з часу введення в експлуатацію будинку не проводився. Згідно технічного висновку ЗАТ «Інституту Укрцветметобработка» станом на 28.08.2004 року 29 балконів житлового будинку № 46 знаходяться в аварійному стані, експлуатації не підлягають. На підставі зовнішнього огляду обваленого балкона та технічного висновку ЗАТ «Інституту Укрцветметобработка» встановлені наступні причини, які призвели до обвалення балконної плити: технічні причини - 4.1.1 Відсутність оклеечної гідроізоляції з рулонних матеріалів балконної плити. Порушення технічних вимог серія 1.197.1.-9; 4.1.2. Неправильне виконання армування балконної плити. Порушення технічних вимог 1.197.1-9; 4.1.3. Скління балкона без пристрою відливів, розташування обшивки огорож з шиферу з внутрішньої сторони, сушка білизни. Порушення п.п. 4.1, 27.6 «Правил та норм технічної експлуатації житлового фонду в містах та селищ Української РСР» 4.1.4. Не проведення своєчасного планово попереджувальних ремонтів з утримання в належному стані балконів. Порушення п.2.1., 8.11 «Правил та норм технічної експлуатації житлового фонду в містах та селищ Української РСР»; організаційні причини - 4.2.2. відсутність контролю за дотриманням правил утримання балконів. Порушення п.8.13. «Правил та норм технічної експлуатації житлового фонду в містах та селищ Української РСР». Перераховані причини привели до поступового руйнування захисного шару бетону і корозії арматури балконної плити під впливом атмосферних опадів.
Комісія дійшла до висновку, що основними причинами, які призвели до обвалення балконної плити АДРЕСА_3: неякісне виконання будівельних робіт будівельною організацією. Порушення п.8.1., 8.2. раз. 8. ДБН А.3.1.-5-96 «Організація будівельного виробництва», технічних вимог серії 1.197.1.-9; неправильне виконання армування балконної плити заводом виробником; самовільна перебудова балкона квартиронаймачами та неправильне його утримання. Порушення п.4.1, 27.6 «Правил та норм технічної експлуатації житлового фонду в містах та селищ Української РСР»; не своєчасне проведення планово попереджувальних ремонтів по утриманню в належному технічному стані балконів ПРЖП м. Часів-Яр; відсутність контролю за правилами утримання квартиронаймачами балкону з боку ВРЖП м.Часів-Яр. Порушення п. 2.1, 8.11 «Правил та норм технічної експлуатації житлового фонду в містах та селищ Української РСР».
Крім того, комісією були встановлені заходи про усунення причин події, а саме: мешканцям будинку № 46 по вул. Артема був заборонений вихід на балкони, необхідно було захистити ділянки під балконами, провести демонтаж балконів, скласти графік обстеження балконів і козирків над входами в підїзд, провести технічне обстеження виявлених аварійних конструкцій даних будинків, проінформувати населення про правила утримання балконів (а.с.10-11, 125-130).
В судовому засіданні представник відповідача вказала, що не має даних про оскарження цього акту, не знає чи оскаржувався відповідачем вказаний акт.
Разом з тим, представником відповідача суду не надано достовірних доказів того, що вказаний акт є недійсним або скасованим, та не зазначено про існування таких доказів. Більш того, під час розгляду цього спору, представник відповідача не ставила питання про оскарження цього акту.
Відповідно до виписки з історії хвороби № 756 по травматологічному відділенню ЦРЛ м.Артемівська хвора ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, надійшла у відділення в ургентному порядку, знаходилась на стаціонарному лікуванні з 14.08.2004 року по 24.09.2004 року з діагнозом закритий компресійний перелом тіл L2, L4 хребців 1 ступеню, відкритий перелом основної фаланги 5 пальця правої кисті, рвані рани 4 межпальцевого проміжку правої кисті, скарги на сильний біль в поперековому відділі хребта, біль в області правої кисті, наявність ран, травма зі слів хворої травма побутова, 14.08.2004 року приблизно о 8.30 відвалився балкон житлового будинку, впала з висоти близько двох метрів на сідниці. У задоволеному стані виписана з відділення на амбулаторне лікування, рекомендовано носіння корсета, спостереження травматолога (а.с.13, 101).
Згідно довідки від 17.08.2004 року, виданої лікарем ОСОБА_2, хвора ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікування в травматологічному відділенні з діагнозом закритий компресійний перелом тіл L2, L4 хребців 1 ступеня, відкритий перелом основної фаланги 5 пальця правої кисті, рвані рани 4 межпальцевого проміжку правої кисті, 14.08.2004 року проведена операція (а.с.14, 99).
Відповідно до висновку МСЕК від 10.02.2005 року, ОСОБА_1 з 10.02.2005 року є інвалідом третьої групи в звязку за наслідками вказаної побутової травми (а.с.15).
Згідно посвідчення серії АГ № 387792, виданого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач знаходилася на обліку в УПФУ м. Артемівська в Донецькій області 24.05.2005 року, вид пенсії інвалідність 3 групи, розмір пенсії 284 гр.69 коп., посвідчення видане на термін з 10.02.2005 року по 28.02.2006 року (а.с.12).
Представник відповідача вказує, що відповідно до акту розслідування нещасного випадку встановлена вина, в тому числі, і ВРЖП м. Часів Яра, в звязку з не проведенням ремонтів балкону, а також в звязку з відсутністю контролю за правилами утримання балкону власником квартири, однак вказані порушення виникли саме з вини позивача. Так, вказує, що позивач не проживала в квартирі, квартира пустувала, в звязку з чим відповідач не мав змоги потрапити до квартири та перевірити стан балкону. Пояснила, що відповідач не зверталася до ВРЖП м. Часів Яра з заявами про аварійність балкону та з приводу його ремонту, а відповідач, в свою чергу, мав змогу лише візуально з вулиці оглянути балкон.
Так, відповідно до довідки від 1.09.2004 року № 722, виданої ВРЖП м. Часів Яра, даних про купівлю ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_4 в ВРЖП м. Часів Яра немає, особовий рахунок відкритий на імя ОСОБА_5, в квартирі ніхто не зареєстрований (а.с.85). При передачі будинку № 46 на баланс ВРЖП було встановлено, що на балконі мешканцями квартири № 47 проведена надбудова і скління балкона, огорожа зашита будівельним шифером (а.с.138).
Згідно довідки від 1.09.2004 року № 723, виданої ВРЖП м. Часів Яра, з 1997 року заяв мешканців квартири АДРЕСА_4 з питання ремонту балкона в ВРЖП м. Часів Яра не надходило (а.с.85).
Відповідно до акту загального огляду будинку № 47 по вул. Артема комісією ЖРУ № 1 від 5.09.2003 року, встановлено, що на основі результатів і випробування, комісія вважає, що будова знаходиться в задовільному стані (а.с.88).
Згідно паспорта готовності будинку № 46 по вул. Артема в м. Часів Ярі, комісія в складі начальника ЖРУ № 1, майстра техдільниці, майстра РСУ, перевірила готовність будівлі до експлуатації в осінньо-зимовий період 2003 року та встановила, що будинок готовий до експлуатації (а.с.89).
Відповідно до заяв сусідів ОСОБА_7, ОСОБА_8 від 15.02.2016 року, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, вони підтверджують, що ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 14.08.2004 року по теперішній час (а.с.68, 69).
Згідно довідки від 18.02.2016 року, виданої ТОВ «Квартал м.Часів Яр», ОСОБА_1 дійсно зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (ОСОБА_8)АДРЕСА_5 з 16.01.2008 року, проживає за вказаною адресою з 14.08.2004 року по теперішній час (а.с.70).
Разом з тим, позивач в судовому засіданні вказала, що вона проживала у вказаній квартирі з початку 2004 року. Дійсно, зареєструвалася в квартирі пізніше. Однак, здійснювала оплату послуг ВРЖП м. Часів Яра, її турбував стан балкону, бо арматура балкону була вся іржава, вона зверталася до ВРЖЕП з проханням здійснити ремонт балкону.
Відповідно до протоколу опитування потерпілих, свідків, причетних до нещасного випадку, що стався 14.08.2004 року, ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, пояснила, що вранці 14.08.2004 року прала білизну, вивішувала її на балконі, вивішуючи сорочку чоловіка, балкон під нею провалився. Раніше зовнішній вигляд балкона її лякав, хоча при виході на балкон вона нечула ані тріску, ані прогинання. Вона стала проживати в квартирі після нового року. Причина нещасного випадку в тому, що арматура балкона вся іржава (а.с.86).
Згідно протоколу опитування потерпілих, свідків, причетних до нещасного випадку, що стався 14.08.2004 року, ОСОБА_9, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, пояснила, що останній раз ремонт балконів їх будинку проводився в 2004 році вибірково, з західної сторони будинку ремонт не проводився, тому, що в ВРЖП відсутня автовишка. Квартира № 47 три роки стояла без власника, над нею проживають неблагополучні мешканці, які утримували свій балкон в незадовільному стані, що сприяло заливанню балкона кв.№ 47 під час дощів. ОСОБА_1 збиралася ремонтувати свій балкон (а.с.87).
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 (раніше ОСОБА_8) в м. Часів Ярі з 2004 року, хто жив раніше в зазначеній квартирі вона не памятає. ОСОБА_1 робила ремонт в квартирі та казала їй, що балкон у незадовільному стані. Вони разом з ОСОБА_1 ходили до директора ВРЖП, і ОСОБА_11 написала заяву щодо аварійності балкону, директор пообіцяв їм, що відремонтує їй каналізацію в квартирі, а ОСОБА_1 - балкон з зовнішньої сторони. В якому стані був балкон вона не бачила. Після нещасного випадку ОСОБА_1 довго лікувалася.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.
Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1.12.2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.
Відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нещасний випадок 14.08.2004 року стався не з вини відповідача. Вина, в тому числі, і відповідача встановлена актом розслідування нещасного випадку від 2.09.2004 року, який ніким не оскаржений та не спростований.
Більш того, відповідно до рішення виконавчого комітету Часовоярської міської ради від 18.04.2012 року № 53 про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Часів Яру, було вирішено визнати виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Часів Яру з утриманням будинків, споруд та прибудинкових територій Виробниче ремонтножитлове підприємство міста Часів Яра (а.с.31).
Згідно довідки від 17.03.2016 року Виробниче ремонтно-житлове підприємство міста Часів Яра зареєстроване як юридична особа 20.12.1996 року і станом на 17.03.2016 року є діючим підприємством (а.с.38).
Згідно рішення виконавчого комітету Часовоярської міської ради від 25.02.2004 року № 50 про встановлення розміру плати за користування житлом (квартирна плата) та плати за утримання будинків і прибудинкових територій, було вирішено встановити та ввести в дію з 1.03.2004 року тарифи за користування житлом (квартирна плата) та плати за утримання будинків і прибудинкових територій для населення, яке мешкає у комунальному житловому фонді та погодити їх для населення, яке мешкає у відомчому житловому фонді, встановити типи житла, затвердити Перелік робіт, які будуть виконувати підприємства з утримання житла та Перелік робіт, які будуть виконуватись за рахунок коштів мешканців квартир. В Переліку робіт, які будуть виконувати підприємства з експлуатації та обслуговуванню житла в межах встановлених тарифів входить поточний ремонт несучих конструкцій будівлі, фундаменту, стін, покрівлі, перекриття, фасадів, підготовка будівель до експлуатації в зимовий період та інше (а.с.82-84).
В судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач сплачувала квартирну плату та плату за утримання будинків і прибудинкових територій для населення, разом з тим, відповідач не виконував в повній мірі свої обовязки, в тому числі щодо виконання поточного ремонту балкону позивача. Позивач не оспорює, що нещасний випадок стався з вини не тільки відповідача, а в тому числі і з її вини та вини заводу, що виготовляв плити, та виконавця будівельних робіт.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона працювала в комісії по розслідуванню нещасного випадку, який стався 14.08.2004 року в м. Часів Ярі по вул. Артема, 46. Після того, як ОСОБА_1 виписалася з лікарні, вони з представником ВРЖП виїхали на місце нещасного випадку, а саме до АДРЕСА_7 та допитали її про нещасний випадок, про що був складений протокол. На той момент вони надавали технічний висновок по всім балконам в зазначеному будинку. Коли вони зайшли до квартири ОСОБА_1, при огляді балкону, встановили, що балкон був зашитий, стояла деревяна рама, стирчала арматура, вона звернула увагу, що на підлозі була пресована фанера та зверху лежав лінолеум, що створювали додаткове навантаження на блоки перекриття. В даному випадку вони зясовували питання як давно проживає ОСОБА_1 в вказаній квартирі, та чи зверталася вона до ВРЖП з питанням ремонту балкона, чи здійснювався контроль за дотриманням правил використання та утримання балконів з боку ВРЖП. Якщо людина зверталася до ВРЖП з питання ремонту балкону, а ВРЖП проігнорувало звернення мешканців, то це ще одна з причин, яка призвела до обвалення балкона, крім тих причин, які зазначені, а саме не якісне виконання робіт будівельної організації, використання не тієї марки бетона, неправильне армування балконної плити, не своєчасне виконання робіт по ремонту балкона, попадання атмосферних опадів, а також неправильне утримання балкона самими мешканцями - балкон був засклений, а перед склінням балкона має бути технічний дозвіл. Також однією з причин руйнування балкона була відсутність гідроізоляції, що і призвело з допомогою інших допоміжних причин до руйнування балкона. Крім того, в ВРЖП складають графіки огляду балконів. Зовні балкон був нормальний і не викликав ніякої підозри. Ці балкони мають бути відкритими, за правилами експлуатації вони не повинні зашиватися нічим, їх не треба склити, бо це посилює експлуатацію балконної плити. Балконна плита розрахована на певне навантаження. В даному випадку, вина також лягає і на будівельну організацію, але ВРЖП, в свою чергу, також має свій ступінь вини, оскільки повинно було здійснювати контроль за дотриманням правил використання та утримання балконів, вони повинні були заборонити скління балконів та проводити планово попереджувальні ремонти по утриманню в належному технічному стані балконів. Під час складання акту розслідування нещасного випадку комісією було визначено, що основна причина руйнування балкону (приблизно 80 %) вина заводу, що виготовляв плити, а інші вина власника квартири та ВРЖП (по 10 %).
Відповідач, посилаючись на те, що причиною невиконання ВРЖП м. Часів Яра своїх обовязків з приводу ремонту балкона позивача є дії позивача, будь-яких доказів на підтвердження таких доводів суду не надав. Також відповідач не надав доказів на спростування акту від 2.09.2004 року, згідно з яким причиною нещасного випадку стало, в тому числі, не своєчасне проведення планово попереджувальних ремонтів по утриманню в належному технічному стані балконів ВРЖП м. Часів-Яр та відсутність контролю за правилами утримання квартиронаймачами балкону з боку ВРЖП м.Часів-Яр, що є порушенням п. 2.1, 8.11 «Правил та норм технічної експлуатації житлового фонду в містах та селищ Української РСР».
Разом з тим, представник відповідача не заперечує, що відповідач відповідальний за експлуатацію і утримання будинку, в тому числі і нагляд за технічним станом цього будинку, в якому розташована квартира позивача, а також відповідальний за поточний ремонт балконів у даному будинку.
Позивач вказує, що внаслідок нещасного випадку 14.08.2004 року вона стала інвалідом 3 групи, що призвело до порушення її особистих немайнових прав, порушення нормальної життєдіяльності, вона постійно відчуває біль, проходить лікування, змушена витрачати значні кошти на своє лікування. Вказує, що через втрату здоровя вона втратила роботу, оскільки не могла працювати, будучи інвалідом. Їй знадобився тривалий час для відновлення функцій ніг, руки, бо вона тривалий час була прикута до ліжка через отриману травму та перелому хребта. Позивач вказує, що вона не має іншої можливості утримувати себе, окрім виплат пенсії по інвалідності, через це вона постійно відчуває фізичні та моральні страждання, не має можливості вести повноцінне сімейне та особисте життя, порушенні відносини з оточуючими людьми, близькими, друзями. Вказує, що втрата її здоровя для неї є незворотною втратою, що спричиняє і буде спричиняти їй страждання, вважає, що при визначені суми відшкодування моральної шкоди має бути врахований той факт, що здоровя людини є найвищою соціальною цінністю, що саме через незабезпечення ремонтних робіт вона отримала травму, понесла значні фізичні та моральні страждання, які носять триваючий характер, зазнала істотних змін в особистому житті, продовжує нести душевні та фізичні страждання, здійснює зусилля для організації свого життя, тому просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 100 000 гр.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Суд приходить до висновку, що нещасний випадок 14.08.2004 року, в результаті якого відбувся обвал балконної плити кв.47 будинку, в результаті чого ОСОБА_1 була травмована, призвело до моральних страждань позивача, а тому вона має право на відшкодування моральної шкоди за ч. 1 ст. 1167 ЦК України.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору" (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").
Суд вважає, що отримавши травму, позивач зазнала фізичну біль, а також страждання у зв'язку з ушкодженням свого здоров'я. Лікування позивача вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Разом з тим, суд зважає на ступінь і форму вини позивача. Разом з тим, у будь-якому випадку отримана травма, наявність інвалідності спричинили позивачеві певний рівень моральних страждань. Суд зауважує, що визначений законом максимальний розмір виплати відшкодування стосується такого розміру мінімальної заробітної плати, що діє на момент розгляду справи. Такої ж позиції дотримується Верховний Суд України у своїй постанові від 24 грудня 2014 року у справі № 6-156цс14.
Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню, суд враховує роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 р. з подальшими змінами, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер та тривалість страждань, завданих позивачу внаслідок травмування через обвал балкону, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, враховуючи характер, обсяг та тривалість страждань, яких зазнала позивач, істотних змін в її житті, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та стягує на її користь з відповідача моральну шкоду в розмірі 8 000 грн.
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача грошовий еквівалент завданої моральної шкоди, що є достатньою сатисфакцією за ушкодження здоровя.
При цьому на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 51 гр. 20 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 268, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, -

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з Виробничого ремонтно-житлового підприємства м. Часів Яра Донецької області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 8 000 гр.
Стягнути з Виробничого ремонтно-житлового підприємства м. Часів Яра Донецької області на користь держави судовий збір в розмірі 51 гр. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення.

Суддя

ОСОБА_13