27 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
ЄвтушенкоО.І., Євграфової Є.П., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», подану представником ОСОБА_5, на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 13 квітня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 09 лютого 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір б/н, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 1 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
ОСОБА_4 належним чином не виконувала умови кредитного договору, у звʼязку із чим станом на 30 вересня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 18 457 грн 02 коп., яка складається із: заборгованості по кредиту в розмірі 2 150 грн 59 коп., заборгованості по процентам в розмірі 11 052 грн 08 коп., заборгованості по пені та комісії в розмірі 3 899 грн 25 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн, штраф (процентна складова) в розмірі 855 грн 10 коп.
Ураховуючи наведене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 09 лютого 2007 року б/н в розмірі 18 457 грн 02 коп.
Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від

23 лютого 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 13 квітня

2017 року рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від

23 лютого 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» -

ОСОБА_5 просить скасувати рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 13 квітня 2017 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущено строк позовної давності звернення до суду із позовними вимогами до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09 лютого 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір б/н, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 1 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У заяві-анкеті від 09 лютого 2007 року сторонами обумовлений строк дії платіжної картки до жовтня 2009 року.

Згідно розрахунку заборгованості, останній платіж ОСОБА_6 здійснено 29 жовтня 2009 року.

Згідно штампа вхідної кореспонденції, позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості надійшла на адресу суду

21 грудня 2016 року.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки

(ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про застосування строків позовної давності (а. с. 58).

За таких обставин, суд першої інстанції, з висновком якого погодися суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки встановили, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущено строк позовної давності.

Крім того, встановлено, що матеріали справи не містять доказів, на які посилається позивач щодо ухвалення банком рішення про збільшення ОСОБА_4 кредитного ліміту за договором, зміни процентної ставки, відсутня Памʼятка клієнта, дані про перевипуск платіжної картки та вручення нової картки позичальнику, а надані суду заява, Умови та правила надання банківських послуг не містять відомостей щодо визначення сторонами при укладенні кредитного договору відповідальності у вигляді пені та комісії за порушення умов його виконання.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 13 квітня 2017 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 13 квітня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Г.І. Мостова