30.11.2017 Справа № 363/2981/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, у звязку з розпадом сімї, що є підставою для розірвання шлюбу. Крім того посилалася на те, що відповідач, участі в утриманні свого малолітнього сина ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1), не приймає, а тому позивачка просить присудити від доходів відповідача виплату коштів у розмірі 1/4 частини від доходів відповідача щомісячно.

Зазначені позовні вимоги позивачка підтримала в повному обсязі й наполягала на їх задоволенні з викладених в позові підстав.

Пояснила, що шлюбних стосунків з відповідачем не підтримує, спільного господарства вони не ведуть та разом не проживають, а тому подальше збереження сімї є неможливим і суперечить її інтересам. Дитина проживає разом з нею, відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає.

Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не зявився.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку за згодою позивачки.

Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебувають у шлюбі з 01 серпня 2008 року.

Ще до вступу в шлюб у сторін народився син - ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1), що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №131130 від 24 червня 2008 року.

Подальше спільне життя подружжя й збереження сімї є неможливим та інтересам позивачки не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Малолітня дитина проживає разом із позивачкою, відповідач проживає окремо, за твердженням позивачки участі в утриманні дитини не приймає, що змусило її звернутись до суду.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як передбачено ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог та згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний позивачки, яка самостійно утримує малолітню дитину та потребує більшої матеріальної допомоги відповідача.

З цих підстав суд вважає необхідним визначити розмір аліментів в заявленій у позові сумі.

Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрований 01 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №769 розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу за позивачкою залишити прізвище ОСОБА_3.

Стягнути щомісячно на користь ОСОБА_1 зі ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1), аліменти в розмірі в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 липня 2017 року до його повноліття, тобто до 04 червня 2026 року.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя