Справа № 309/3639/17
Провадження № 2/309/2003/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м. Хуст

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

при секретарі: Соймик Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом

ОСОБА_1

до

Хустської державної нотаріальної контори

про зняття заборони на відчуження нерухомого майна

суд , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, після смерті її батьків вона подала нотаріусу відповідні заяви про прийняття спадщини і є єдиним спадкоємцем після їх смерті. Однак при оформленні документів на спадщину, нотаріус повідомив, що на житлову квартиру, що розташована за адресою м. Хуст, вул.. Борканюка 48/11, яка належала її батькам на праві часткової власності в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна наявна заборона. Заборона накладена Хустською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА №200083 від 31.08.2005 року Хустської державної виконавчої служби на підставі виконавчого листа №2-196 виданого Хустським районним судом від 07.06.2004 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2000,00 гривень моральної шкоди. Також в постанові вказано про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно на всі автотранспортні засоби, що належать ОСОБА_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча за даною адресою він ніколи не проживав, не був зареєстрований і не являється співвласником. У даній цивільній справі вона була представником ОСОБА_4 і представляла його інтереси як захисник , а тому не було правових підстав для накладення заборони на майно представника. Дана заборона була накладена Хустською ДВС накладена неправомірно та безпідставно. Звернувшись до виконавчої служби в Хустському районі їй було розяснено, що дане виконавче провадження вже не збереглося і знищено за спливом строків зберігання, тому виконати якісь дії по зняттю заборони державна виконавча служби не вправі. Цивільна справа №2-196 за 2004 р. в Хустському районному суді також відсутня, оскільки матеріали знищені за спливом терміну зберігання, наявні лише копії рішень. Тому за таких обставин відсутні інші можливості окрім звернення до суду для вирішення питання про зняття даної заборони.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник Хустської держнотконтори в судове засідання не зявився. На адресу суду від завідуючої Хустської держнотконтори ОСОБА_5 надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу у її відсутність , заперечень щодо зняття заборони з квартири АДРЕСА_1 не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про розгляд справи без їх участі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, вбачається, що 08.09.2005 р. за №2366373 було внесено відомості про обтяження, а саме арешт нерухомого майна ОСОБА_2., відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу ДВС Хустського РУЮ.

В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, що ОСОБА_2 не є та ніколи не був власником квартири АДРЕСА_2 відношення до вказаного будинку ОСОБА_2 не мав і не має.

Відповідно до повідомлення Хустського районного відділу державної виконавчої служби від 04.12.2017 року у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення суми боргу з ОСОБА_2 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням.

Право власності згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Судом встановлено, що накладення заборони на квартиру та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обмежує законні права ОСОБА_1 як власника щодо вільного розпорядження майном.

Аналізуючи в сукупності всі зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про зняття заборони на відчуження квартири АДРЕСА_3, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.317, 321, 391 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Скасувати заборону на відчуження об»єкту нерухомого майна-житлової квартири АДРЕСА_4, яка зареєстрована 08.09.2005 року за №2366373 Хустською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА №200083 31.08.2005 року Хустського районного відділу Державної виконавчої служби.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_6

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_6