У х в а л а

іменем україни

07 грудня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Гримич М.К., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 19 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що 13 листопада 2013 року між ним та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 2 100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Звертав увагу на те, що підписання вказаного договору є безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 02 червня 2016 року відповідач має заборгованість в сумі 18 856 грн 42 коп., яка складається із: 1 864 грн - заборгованість за кредитом, 12 818 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2 800 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 874 грн 12 коп. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 вказану заборгованість добровільно не сплачує, просив стягнути з останнього на свою корись заборгованість за кредитним договором від 13 листопада 2013 року в сумі 18 856 грн 42 коп.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 19 червня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі ст. 57 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що відсутність оригіналу заяви-анкети на отримання кредиту не дає підстав стверджувати, що було дотримано письмову форму кредитного договору. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 1055 ЦК України недотримання письмової форми має наслідком нікчемність кредитного договору.

Крім того, апеляційним судом правильно відхилено доводи апеляційної скарги банку щодо фіксації отримання відповідачем кредитної картки за допомогою фотографії, оскільки з копії фотографії неможливо встановити, що зафіксована на ній картка стосується саме кредитного договору, заборгованість за яким просить стягнути позивач, як і не неможливо встановити дату фотозйомки. При цьому в копії заяви-анкети не вказано жодних реквізитів кредитної картки чи рахунку, що надані (відкриті) для користування відповідачу.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту дотримання сторонами письмової форми кредитного договору на момент його укладення, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 19 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

М.К. Гримич

Т.О. Писана