АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1918/17 Головуючий 1 інст. Шуліка Ю.В.
Справа № 646/7612/16-ц Доповідач Бурлака І.В.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» березня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк» звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2. В обґрунтування свого позову посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20 травня 2013 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому цим договором. Проте, ОСОБА_2 не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У звязку з чим ОСОБА_2 станом на 30 квітня 2016 року має заборгованість перед банком в розмірі 11478,29 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 309,92 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 7045,59 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3100,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 522,78 грн.

Зазначив, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11478,29 грн. за кредитним договором № б/н від 20 травня 2013 року, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 309,92 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 7045,59 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3100,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 522,78 грн.; судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2016 року, в якому ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2017 року виправлено описку, в задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству ОСОБА_1 «ПриватБанк» - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача. При цьому посилався на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав вимоги позовної заяви. При цьому зазначив, що суд не звернув уваги на те, що відповідно до Умов та правил надання банківських послуг клієнт надав свою згоду щодо встановлення кредитного ліміту за рішенням банку, і клієнт надав право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт; що підписавши заяву, відповідачем укладено кредитний договір шляхом приєднання відповідача до запропонованого банком договору; що відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином; що надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі; що відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, судово-економічна експертиза по справі не призначалась.

В судове засідання учасники процесу, які повідомлялися про час і місце розгляду справи належним чином, не зявилися.

Відповідно до частини 2 статті 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установ (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н, який складається з анкети заяви, Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів банку, згідно якого він отримав кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому цим договором.

Проте, ОСОБА_2 не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

До теперішнього часу заборгованість за кредитним договором не погашено.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата комісії, штрафів.

За несвоєчасне виконання боргових зобов'язань пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено сплату штрафів (у випадку порушення строків платежів більш ніж на 30 днів 500,00 грн. + 5 % від суми позову.

Із розрахунку вбачається, що станом на 30 квітня 2016 року ОСОБА_2 має заборгованість перед банком в розмірі 11478,29 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 309,92 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 7045,59 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3100,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 522,78 грн.

Отже суд першої інстанції, не дослідивши обставини справи в повному обсязі, не надавши їм належну оцінку дійшов помилкового висновку щодо відмови банку в задоволенні позову.

Оскільки порушено норми матеріального та процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість ОСОБА_2 за кредитом склала 309, 92 грн., за процентами за користування кредитом 7045, 59 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 522,78 грн., яка підлягає стягненню з нього на користь банку.

Частиною 3 статті 551 ЦПК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість за кредитом склала 309, 92 грн., а неустойка 3100,00 грн.

Крім того, із заяви ОСОБА_2 вбачається, що у нього тяжкий матеріальний стан, він здійснює догляд за хворою матірю.

Враховуючи ці обставини, судова колегія вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 310,00 грн., яку стягнути з ОСОБА_2 на користь банку.

Питання щодо стягнення судового збору в розмірі 1157, 52 грн. за подачу позову та апеляційної скарги вирішено відповідно до статті 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями та підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь банку.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2.ст.314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» 8688, 29 грн., з яких заборгованість за кредитом становила 309,92 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 7045, 59 грн., заборгованість за пенею та комісією 310,00 грн., штраф 500,00 грн., штраф (процентна складова) 522, 78 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» 1157, 52 грн. судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії