Справа № 366/3584/17
Провадження № 2/366/688/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

8 грудня 2017 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Слободян Н.П.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в смт. Іванків цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком» до ОСОБА_2 про стягнення 4659,15 грн.,

В С Т А Н О В И В:

07.11.2017 року приватне акціонерне товариство страхова компанія "Теком" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 4659,15 грн.

Позивач мотивує вимоги тим, що 22.06.2015 року у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода. Водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, та який належить ОСОБА_4, внаслідок чого автомобіль останньої одержав механічні пошкодження. 26.06.2015 року постановою Подільського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент ДТП автомобіль НОМЕР_2, був застрахований у ПрАТСК«Теком» за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 001-14-021 Д/Т/АТ від 30.09.2014 року.

Керуючись зазначеним Договором страхування, відповідно до страхового акту № 1615 від 27.08.2015 року, Звіту № 1949 від 14.07.2015 року, рахунку-фактури ТОВ «ТД «ФМУ» від 08.09.2015 року, за заявою Страхувальника на СТО ТОВ «ТД «ФМУ» була сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 4659,15 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Згідно Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. ПрАТ СК «Теком» зверталося до відповідача з претензіями № 014/16 від 21.01.2016 року, № 078/16 від 24.03.2016 року та № 260/17 від 01.08.2017 про відшкодування фактичних витрат по договору страхування у розмірі 4659,15 грн. Оскільки відповіді на претензії від відповідача не надійшло, як і зазначеної у них суми, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом про стягнення їх за рішенням суду.

Сторони в судове засідання не з*явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач повідомлявся про день і час слухання справи за зареєстрованим місцем проживання. Проте, про причини неявки у судові засідання 24.11.2017 року та 08.12.2017 року суд не повідомив. Зі згоди позивача, викладеній у заяві, суд приймає рішення при заочному розгляді справи на підставі наданих суду письмових доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.06.2015 року приблизно об 11 годині 00 хвилин в м. Києві по вул. Н.Вал, відповідач, керуючи автомобілем НОМЕР_3, не дотримався безпечної швидкості, дистанції, не врахував погодних умов, чим порушив п.п.12.1,13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 та автомобілем НОМЕР_5, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Подільського районного м. Києва від 26.06.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На момент ДТП автомобіль НОМЕР_2 був застрахований у ПрАТСК«Теком» за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 001-14-021 Д/Т/АТ від 30.09.2014 року.

23.06.2015 року та 20.08.2015 року власник автомобіля звернулась до страхової компанії з заявою про здійснення страхового відшкодування. 27.08.2015 року ПрАТ страховою компанією «Теком» складений страховий акт № 1615/КФ за вищезазначеним страховим випадком, яким визначена сума страхового відшкодування 4659,15 грн. За заявою Страхувальника на СТО ТОВ «ТД «ФМУ» ПрАТ СК «Теком» була сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 4659,15 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 2924 від 09 вересня 2015 року та звітом № 1949 від 14.07.2015 року, рахунку-фактури № ЗН-1003283 від 08.09.2015 року.

Таким чином, фактичними витратами, понесеними ПрАТ СК «Теком» за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 001-14-021 Д/Т/АТ від 30.09.2014 року є сума у розмірі 4659,15 грн.

Відповідальність ОСОБА_2 згідно Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована не була.

Ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України передбачають, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України визначено, що « з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі».

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування - в даному випадку ПрАТ СК «Теком», у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, саме з підстав укладання між позивачем та ОСОБА_4 вказаного Договору страхування до ПрАТ СК «Теком» після виплати страхового відшкодування Страхувальнику, перейшло в порядку суброгації право вимоги на суму фактичних витрат по Договору страхування, яке ОСОБА_4 мала б до ОСОБА_5 (з підстав пошкодження її транспортного засобу в результаті ДТП 22.06.2015 року) у випадку відсутності у неї зазначеного Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 001-14-021 Д/Т/АТ від 30.09.2014 року.

При цьому, як зазначено в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при суброгації розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування.

Таким чином, ОСОБА_5 у відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» та згідно зіст.1191 ЦК України зобовязаний відшкодувати відповідну суму страхового відшкодування у розмірі 4659,15 грн.

Крім того, відповідно до статті 88 ЦПК України, ПАТ СК «Теком» на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1600 грн.

Керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст.993,1187,1188, 1192 ЦК України, ст.ст.10,11,58-60,88, 197, 209,224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов приватного акціонерного товариства страхової компанії «Теком» до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком», п/р 3801 у Акціонерному банку «Південний», МФО 328209, , 4659 (чотири тисячі шістсот пятдесят девять) грн. 15 коп. та судовий збір у розмірі 1600 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з моменту отримання його копії апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.П.Слободян