Справа № 500/863/17
Провадження № 2/500/1678/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 24 січня 2016 року на час відкриття спадщини. А також, просила визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 24 січня 2016 року право власності на квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, б. 32, кв. 5, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із пропуском строку встановленого для прийняття спадщини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що позивача ОСОБА_1 знає добре, вона є родичкою спадкодавця ОСОБА_3 Коли мати ОСОБА_3, ОСОБА_6 померла він залишився сам, сім`ї в нього не було. З вересня 2015 року позивач ОСОБА_1 переїхала жити до спадкодавця оскільки він хворів, погано ходив та потребував постійного догляду та позивач доглядала за ним. Крім цього, пояснила, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 рідні сестри. А ОСОБА_8 батько позивача ОСОБА_1 Підтвердила факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 24 січня 2016 року на час відкриття спадщини.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_6 і її сина ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1 знає добре. В літку 2015 року позивач ОСОБА_1 стала проживати разом із спадкодавцем ОСОБА_3, оскільки після смерті матері ОСОБА_6 її син ОСОБА_3 захворів та проживав сам та потребував постійного стороннього догляду і позивач ОСОБА_1 за ним доглядала. Підтвердила факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 24 січня 2016 року на час відкриття спадщини.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_6 та її сина знала добре. Після смерті ОСОБА_6 її син ОСОБА_3 став проживати сам, а коли захворів то потребував постійного догляду та позивач ОСОБА_1 за ним доглядала. Підтвердила факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 24 січня 2016 року на час відкриття спадщини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майнопідлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на житло від 03.11.1997 року за № 1149, виданого ОСОБА_2 міжміським бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 належала в рівних частках кожному, тобто по 1/2 частині квартира, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Леніна, б. 32, кв. 5.

Відповідно до розпорядження ОСОБА_2 міської ради Одеської області від 19.02.2016 року за № 57 р. «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м. Ізмаїл Одеської області» проспект Леніна перейменовано у проспект ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 373152 від 11.03.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_6 померла 08.03.2014 року.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, б. 32, кв. 5.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець ОСОБА_6 заповіту не залишала, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 45688622 від 07.11.2016 року.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 є її син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ ЯР№ 620243 від 13.11.1957 року, виданого ОСОБА_2 міським бюро РАЦСу.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_6, що підтверджено записом в будинковій книзі на спадкову квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, б. 32, кв. 5.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 439192 від 27.01.2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер 24 січня 2016 року.

Спадкоємців першої, другої, третьої та четвертої черг після смерті ОСОБА_3 немає.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Як було зясовано судом позивач ОСОБА_1 є двоюрідною племінницею спадкодавця ОСОБА_3, що підтверджено, свідоцтвом про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідоцтвом про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, записом акту про шлюб від 27.05.1956 року за № 189, згідно якого ОСОБА_11 змінила прізвище на «Дунічеву» та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя за № 3 від 29.06.2017 року, згідно якого ОСОБА_12 змінила прізвище на «Вінник», свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 серії І ЖД № 091464 від 31.08.1996 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану ОСОБА_2 міської ради народних депутатів в Одеській області; свідоцтвом про народження серії ІІ ЯР№ 620243 від 13.11.1957 року, виданого ОСОБА_2 міським бюро РАЦСу, згідно якого ОСОБА_6 є матірю ОСОБА_3; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, згідно якого ОСОБА_7 є матірю ОСОБА_13, свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 серії І-ЖД № 432001 від 30.10.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області; свідоцтвом про народження ОСОБА_1, серії ІІ КИ № 345724 від 17.11.1976 року, виданого Центральним міськким відділом РАЦСу м. Кривий Ріг та свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 054699 від 28.03.1997 року, виданого виконавчим комітетом Надлиманської сільською радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_14 змінила прізвище на «Кіпецьку».

Таким чином, позивач ОСОБА_15 є двоюрідною племінницею спадкодавцю ОСОБА_3.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями свідків допитаними в судовому засіданні, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3.

Крім цього, факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 24 січня 2016 року на час відкриття спадщини підтверджено довідкою від 21.06.2017 року, наданою головою правління Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ 32», а саме, що ОСОБА_1 з вересня 2015 року по теперішній час мешкає без реєстрації за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, б. 32, кв. 5. А також, довідкою від 21.06.2017 року, наданою головою правління Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ 32», згідно якої з січня 2016 року по теперішній час у відповідності до Закону України «Про житлово комунальні послуги», виплати сплачує ОСОБА_1,, яка мешкає в квартирі, розташованій за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, б. 32, кв. 5 з вересня 2015 року, без реєстрації.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача ОСОБА_1 неможливо, суд вважає за можливе встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 24 січня 2016 року на час відкриття спадщини. А також, визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 24 січня 2016 року право власності на квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, б. 32, кв. 5.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 24 січня 2016 року на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 24 січня 2016 року право власності на квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, б. 32, кв. 5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_16