Провадження №: 2/752/1443/17
06.03.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,
11.10.2016 року ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2звернувся до суду з позовом про стягнення боргуза договором позики до ОСОБА_3
В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що 13.07.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики на виконання якого ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 159 860, 00 грн., що на момент передачі коштів за офіційним курсом НБУ становило 20 000, 00 дол. США. Строк повернення позики було визначено до 13.10.2013 року. Однак свої зобов'язання щодо повернення боргу ОСОБА_3 не виконала. У зв'язку з пропущенням строку виконання зобов'язання, просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у примусовому порядку неповернену позику у розмірі 516 400, 00 грн., з підстав невиконання зобов'язання - 3 % річних у розмірі 48 982, 51 грн. та 73 000, 00 грн. пені, що передбачена п. 6 договору позики від 13.07.2013 року, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 383, 82 грн.
У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, направлена судова повістка за зареєстрованим у встановленому законом порядку її місцем проживання повернута до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони.
З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений ОСОБА_3 позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.07.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики (а.с. 6-7).
Як видно зі змісту зазначеного вище договору, а саме п.п. 1, 2, 6, ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 159 860, 00 грн., що за курсом НБУ на день підписання договору становило 20 000, 00 дол. США.; позичальник зобов'язалася повернути позикодавцеві суму позики до 13.10.2013 року; у випадку неповернення у визначений договором строк суми позики, позичальник зобов'язалася сплатити позикодавцю пеню у розмірі 200, 00 грн. за кожний день прострочення платежу.
Відповідно до вимог статтей 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Звертаючись в суд з позовом, представник позивача зазначив, що у визначені договором позики строки, відповідач не виконала свої зобов'язання щодо повернення позики.
За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Відповідно до правил ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Як встановлено судом, між сторонами було укладено договір позики. Відповідно до змісту зазначеного договору, предметом договору були грошові кошти в іноземній валюті - дол. США.
Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує про невиконання відповідачем умов договору позики, укладеного 13.07.2013 року.
Наразі, зазначені позивачем вимоги про повернення грошових коштів, отриманих за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню у розмірі 516 400, 00 грн. визначеному позивачем у національній валюті відповідно до офіційного курсу валюти долар США в якій надавалася позика, станом на час звернення до суду з позовом.
Крім того, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня, розмір якої визначено п. 6 договору позики від 13.07.2013 року у розмірі 73 000, 00 грн., яка розрахована позивачем за один рік невиконання зобов'язання щодо повернення позики.
З підстав невиконання позивачем зобов'язань за зазначеним вище договором, позивач має право на отримання штрафних санкцій, яке передбачені ст. 625 ЦК України, а саме - 3 % річних, розмір яких зазначений позивачем, суд приймає до уваги, оскільки вважає наведений ним розрахунок є правильним.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати за розгляд справи судом стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 533, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 213, 224 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 (індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2заборгованість за договором позики в розмірі 516 400, 00 грн., 3 % річних у розмірі 48 982, 51 грн., пеню у розмірі 73 000, 00 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 383, 82 грн., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі - 644 766 (шістсот сорок чотири сімсот шістдесят шість) грн. 33 коп.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановления ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Плахотнюк К.Г.