Справа № 510/1658/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участі секретаря Фурсовой А.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики 13, 210 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка ОСОБА_2 у попередньому судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнала, не заперечувала проти їх задоволення, про що надала відповідну заяву.

Позивач ОСОБА_1 на задоволенні позовних вимог наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія паспорту позивачки; копія розписки ОСОБА_2 від 29.04.2014р. ; копія встановленого НБУ офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на 14.09.2016 р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 29.04.2014 р. позивачка надала в борг відповідачці ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 500 доларів США із визначенням дати строку повернення боргу до 09.05.2014 р. Про отримання грошових коштів у борг відповідачкою оформлювалася розписка. Таким чином, сторони фактично уклали між собою цивільно-правову угоду договір позики. Як було вище вказано, розпискою було передбачено строк повернення позики. Однак, взяті на себе зобовязання щодо повернення боргу відповідачка не виконала, до теперішнього часу борг не повернула, на вимоги позивача повернути гроші не реагує. Станом на 29.04.2014 р. сума основного боргу відповідачки за договором позики (розпискою) від 29.04.2014р., згідно офіційного курсу НБУ, складає 13 210 тис. грн.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного

законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позивальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як передбачено ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом

розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ,

який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими

ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, ч. 2 якої передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналізуючи вищевказані вимоги цивільного законодавства, суд зазначає, що між сторонами було дійсно укладено договір позики, що підтверджується наданою суду розпискою відповідачки від 29.04.2014р., яку вона написала власноруч та підписала її, підтверджуючи факт отримання грошей в борг. У розписці був зафіксований строк повернення грошей до 09.05.2014р., який ОСОБА_2 порушила, гроші не повернула.

Таким чином, уклавши договір позики, між сторонами виникли правовідносини грошового зобовязання, яке має виконуватися належним чином відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, отже сума грошових коштів у розмірі за розпискою, на 14.09.2016 р., за курсом НБУ 13 210 тис. грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2

Відповідно до ст. ст. 79, 84, 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивачки судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1049, 1050 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 13 210 (тринадцять тисяч двісті десять) грн.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Дудник