Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,
з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -
ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, у якому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Рівненського міського суду від 25 грудня 2009 року з відповідача ОСОБА_3 на її користь на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на сьогоднішній день її матеріальне становище значно погіршилось, а також відбулося збільшення прожиткового мінімуму на утримання дитини, зросли ціни та вартість продуктів харчування, необхідного одягу, додаткових занять з розвитку дитини, лікарських засобів, житлово-комунальних послуг. За таких умов, розмір аліментів, які сплачує відповідач, є недостатнім для належного утримання дитини.
Позивач ОСОБА_2 подала суду письмову заяву, в якій позов до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів підтримала повністю та просить його задовольнити. Також просить суд розгляд справи провести у її відсутність. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Жодних заперечень на позов відповідач суду не подав.
Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають малолітню дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Рівненського міського суду від 25 грудня 2009 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку.

Відповідно до вимог статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із ним. Згідно з вимогами статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд має врахувати обставини, які мають істотне значення, в тому числі, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших утриманців, тощо.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01 травня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 1777 гривень на одну особу в розрахунку на місяць, а з 01 грудня 2017 року - 1860 гривень.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2).

Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4)

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6).

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов'язком батьків, тобто матері та батька.

За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обов'язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, а також приймаючи до уваги положення частини другої статті 182 СК України в редакції Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, суд вважає необхідним та доцільним змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1000 гривень, що становить близько половини встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним.

На пiдставi ст.ст.180,182,183,192 Сiмейного кодексу України, кеpуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212, 214,215,223,224,225,226,233,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Рівненського міського суду від 25 грудня 2009 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Рівне Рівненської області на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Куцоконь Ю.П.