Справа №666/5744/15-ц
Пров. №2/766/3830/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Кована В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди та заборону вчиняти дії,

в с т а н о в и в:

Представник публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №HET0GA00001824 від 21.03.2007 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 22250 доларів США зі терміном повернення коштів до 21.03.2017 року, зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує, що стало підставою для звернення до суду з відповідними вимогами про стягнення заборгованості, яка станом на 28.09.2015 рок становить 73748,47 доларів США, що еквівалентно 1593704,43 грн.

Представник ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 95202,09 грн., заборонити ПАТ КБ "ПриватБанк" проводити автоматичне списання коштів з картки для виплат, що відкрита на ім'я ОСОБА_1 та стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги за зустрічним позовом мотивовані тими обставинами, що на підставі договору про розрахунково-касове обслуговування підприємства/організації з видачі заробітної плати/стипендії з використанням платіжних карток ОСОБА_1 отримано картку для виплат, на яку нараховується її заробітна плата. З початку березня 2009 року ПАТ КБ "Приватбанк" почав здійснювати списання грошових коштів із вказаної картки. ОСОБА_1 неодноразово зверталась до працівників банку з вимогами надати їй пояснення з цього приводу. З отриманої відповіді вона дізналась, що має непогашену кредитну заборгованість. Представник ОСОБА_1 зазначила, що остання не укладала кредитного договору з ПАТ КБ "ПриватБанк" та кредитних коштів не отримувала, тому вважає дії ПАТ КБ "Приватбанк" протиправними, внаслідок чого позивачу завдано моральної шкоди.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ "ПриватБанк" позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечувала.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги за зустрічним позовом підтримала в повному обсязі, проти задоволення первісного позову заперечував, надала суду свої письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд приходить до висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно норм ч.1 ст. 58 ЦПК України: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, в тому числі із договорів та інших правочинів.

В обґрунтування позову ПАТ КБ "ПриватБанк" посилається на те, що 21.03.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено договір № HET0GA00001824, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 22250 доларів США зі строком повернення коштів до 21.03.2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.

Ухвалою суду від 21.11.2016 року по справі призначена судова почеркознавча експертиза.

Згідно висновку №336 судової почеркознавчої експертизи від 31.01.2017 року підписи в договорі за №HETОGA00001824 від 21.03.2007 року виконані не ОСОБА_1. Експерт також зазначив, що підписи від імені ОСОБА_1 виконано іншою особою.

Частиною 1 ст. 1046 ЦК України визначено, що договір кредитування є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Договір є укладеним, відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, якщо у належній формі сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Враховуючи обставини справи, суд вважає відповідач ОСОБА_1 не підписувала договір №HET0GA00001824 від 21.03.2007 року про надання кредитних коштів, тому між позивачем та відповідачем відсутні договірні кредитні правовідносини.

За таких обставин в задоволенні первісного позову слід відмовити

Висновки суду щодо вимог зустрічного позову наступні.

Судом встановлено, що на імя ОСОБА_1 в ПАТ КБ "Приватбанк" відкрито картковий рахунок, на який перераховується її заробітна плата.

Згідно виписки за період з 01.01.2008 року по 16.02.2017 року з рахунків ОСОБА_1 починаючи з березня 2009 року банком здійснювалися списання коштів на погашення кредиту, внаслідок чого у період з 2009 року по 2017 рік всього було списано 95202,09 грн., які ОСОБА_1 просить стягнути з ПАТ КБ "Приватбанк".

Стаття 1071 ЦК України визначає перелік підстав списання грошових коштів з рахунку клієнта. Так, банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2011 року по справі №2-1264/2011р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість по кредитному договору №HET0GA00001824 від 21.03.2007 року станом на 21.05.2009 року в розмірі 151617,64 грн.

Суд вважає, що вимога зустрічного позову про стягнення 95202,09 грн. є передчасною та не підлягає задоволенню. Оскільки списання грошових коштів з карткового рахунку відбувалось на виконання рішення суду, яке на час розгляду справи є чинним. Стягнути безпідставно отримані кошти позивач має лише після скасування наведеного рішення суду.

Як зазналось, в судовому засіданні було встановлено те, що відповідач ОСОБА_1 не підписувала договір №HET0GA00001824 від 21.03.2007 року про надання кредитних коштів, а тому між позивачем та відповідачем відсутні договірні кредитні правовідносини, внаслідок чого банк не має підстав для списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 Враховуючи наявність нескасованого заочного рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, припинити списання коштів можливо лише на майбутнє. Тому вимога зустрічного позову про заборону ПАТ "КБ "Приватбанк" проводити автоматичне списання коштів з картки для виплат, що відкрита на ім'я ОСОБА_1, на думку суду, є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Але, а ні в позовній заяві, а ні в судовому засіданні, представник позивача не довів факт спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди. В цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Отже, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню.

В зв'язку з частковим задоволенням зустрічного позову відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 202, 207, 509, 1046, 1054, 1071, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 61 88, 209, 214, 218, 224, 233 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Заборонити публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приват Банк» проводити автоматичне списання коштів з картки для виплат за номером 216218, що відкрита на імя ОСОБА_1, з метою погашення заборгованості за кредитним договором № HET0GA00001824 від 21.03.2007 року.

В іншій частині в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (, місце знаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна перемоги , 50) на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_2