АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Шкірай М.І.
№22-ц/796/3577/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №752/6396/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва при Управлінні Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності.

У мотивування вимог посилалася на те, що з травня 1996 року вона проживала в АДРЕСА_1. У одному під'їзді з нею в квартирі НОМЕР_1 проживала ОСОБА_4

Починаючи з 2002 року, вона більшу частину часу знаходилась в квартирі ОСОБА_4, так як остання тяжко захворіла. Купувала їй необхідні ліки, готувала їжу, прала білизну.

З 2002 року по 2009 рік вона витратила досить велику суму власних коштів, у зв'язку з чим ОСОБА_4 запропонувала їй залишити свою приватизовану квартиру АДРЕСА_1 та укласти з нею попередній договір для подальшого оформлення договору купівлі-продажу квартири. Вказаний попередній договір був нотаріально укладений 10 липня 2009 року, а отримані кошти в розмірі 100 000 доларів США були витрачені на лікування ОСОБА_4

У подальшому ОСОБА_4 декілька разів знаходилась на стаціонарному лікуванні в профільних медичних закладах.

ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходячись в лікувальному закладі, ОСОБА_4 померла.

Перед своєю смертю, вона написала записку «Я ОСОБА_5 завещаю квартиру и все свое имущество своей лучшей подруге ОСОБА_6» і в кінці поставила свій підпис.

Після смерті ОСОБА_4 в її користуванні залишилась приватизована квартира, за якою вона доглядає та протягом 6 років платить комунальні послуги, тобто, фактично вона прийняла спадкове майно згідно зі ст. 1264 ЦК України.

З урахуванням наведеного просила суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва при Управлінні Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права власності відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що оскаржуване рішення суду є незаконним та несправедливим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 10 липня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щадко О.І. та зареєстровано у реєстрі за №3079. (а.с. 72-74)

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 16.11.2009 року. (а.с. 75)

Звертаючись з позовом до суду до Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва при Управлінні Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 зазначала, що перед смертю ОСОБА_4 написала записку «Я ОСОБА_5 завещаю квартиру и все свое имущество своей лучшей подруге ОСОБА_6» і в кінці поставила свій підпис.Після смерті ОСОБА_4 у її користуванні залишилась приватизована квартира, за якою вона доглядає та протягом 6 років платить комунальні послуги, тобто, фактично вона прийняла спадкове майно згідно зі ст. 1264 ЦК України, а тому наявні підстави для визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1

Оформлення права на спадщину визначено Главою 89 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач та її представник ОСОБА_3 не надали суду доказів того, що ОСОБА_2 у визначений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та отримала відмову нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердила, що у спадкодавця ОСОБА_4 відсутні інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом. Вона не є спадкоємцем за законом і не має нотаріально посвідченого заповіту на спадкове майно ОСОБА_4, а тому вирішила звернутися з позовом до суду до Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва при Управлінні Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права власності.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що Керуюча компанії з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва при Управлінні Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації є належним відповідачем у даному спорі, проте позивач не надала допустимих та переконливих доказів на підтвердження своїх вимог.

Такий висновок суду є хибним.

Статтею 1277 ЦК України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України НОМЕР_1 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Отже, таким відповідачем у даному позові має бути Київська міська рада.

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», представник якої приймав участь у справі, посилався на те, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» не може бути належним відповідачем у даній справі, оскільки предметом діяльності підприємства є утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва. За відсутності спадкоємців спадщина має бути визнана судом відумерлою і переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Суд першої інстанції не звернув уваги як на доводи представника Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», який приймав участь у справі, так і на те, що позов заявлено до Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва при Управлінні Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.

Апеляційна скарга не містить посилання на зазначені обставини.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

З огляду на те, що позов заявлено до неналежного відповідача, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволені позову з підстав пред'явлення позову до неналежного відповідача.

Керуючись ст. 1216, 1217, ч. 1, 2 ст. 1277, ч. 1 ст. 1296, ч. 1 ст. 1297 ЦК України, статтями 88, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08 грудня 2016року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва при Управлінні Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва