Справа № 161/7575/17
Провадження № 2/161/2635/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гриня О.М.

при секретарі Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної між сторонами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 20 червня 2014 року ОСОБА_1М отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4972,81 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Однак, відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконала і станом на 15 лютого 2017 року загальна сума її боргу становить 14641,35 грн., яка складається з наступного: 4972,83 грн. заборгованість за кредитом, 1,34 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5352,57 грн. заборгованість за комісією, 4314,61 грн. штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди.

У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вказану заборгованість та судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, клопотанням від 16 травня 2017 року просить розгляд справи здійснювати його без участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника відповідача, які обґрунтовано тим, що одночасне звернення стягнення банком пені та штрафу з відповідача є неправомірним, з огляду на що позов визнає частково, вважає, що стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором в сумі 4 974,15 грн., з яких 4972,81 грн. заборгованості за кредитом та 1,34 грн. заборгованості за відсотками, а частині стягнення пені та комісії в сумі 5352,57 грн. і штрафу в сумі 4314,61 грн. необхідно відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 20 червня 2014 року ОСОБА_1М отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4972,81 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом (а.с.6).

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1, порушуючи умови договору, свої зобовязання за договором належним чином не виконувала, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним.

Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором (а.с.4) вбачається, що станом на 15 лютого 2017 року загальна сума її боргу становить 14641,35 грн., яка складається з наступного: 4972,83 грн. заборгованість за кредитом, 1,34 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5352,57 грн. заборгованість за комісією, 4314,61 грн. штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Умовами та правилами надання банківських послуг п.2.1.1.5.5 передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою", Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Відповідно до п. 1.1.3.2.2 Умов та правил падання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором.

Частиною 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Проте , згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 4314,61 грн.(а.с.6).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначений висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду України, який викладений в постанові по справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування.

Отже, вимога про стягнення неустойки в частині стягнення штрафу до задоволення не підлягає.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним та документально підтвердженим факт утворення відповідачем заборгованості у розмірі 10326,74 (4972,83+1,34+5352,57) грн. в результаті не виконання умов кредитного договору, а тому вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 197, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1054, 1055 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 10326 (десять тисяч триста двадцять шість) гривень 74 копійки за кредитним договором, з яких: заборгованість за кредитом 4972,83 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 1,34 грн., заборгованість за комісією 5352,57 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість судові витрати в справі, а саме 1 600 (одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.