Справа № 139/1043/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2.,

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Сторони із 14 травня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають спільного малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Із 25 жовтня 2017 року відповідач уникає добровільно утримувати дитину, а тому позивач пред'явила вимогу про стягнення із ОСОБА_3 на її користь аліментів на сина в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судовому засіданні поданий нею позов підтримала та суду пояснила, що через нестерпну обстановку в будинку батьків відповідача, через те, що відповідач підняв на неї руку, 25 жовтня 2017 року вона пішла від нього і в даний час проживає у своєї куми в с. Морозівка. З моменту припинення подружніх стосунків відповідач не надає допомоги на утримання дитини.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Його представник за довіреністю (а.с. 17) ОСОБА_2 заявила, що оскільки пройшов нетривалий час з моменту припинення подружніх стосунків, а також враховуючи, що має вирішуватися питання про визначення місця проживання дитини, є передчасним стягувати аліменти на користь позивача. В тому числі, в судових дебатах представник ОСОБА_2 заявила, що, оскільки відповідач в даний час не працює, було б за доцільне стягнути аліменти у твердій грошовій сумі по 750 гривень щомісячно.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення у заявленому об`ємі з врахуванням наступних підстав:

Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4) стверджується, що сторони із 14 травня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження (а.с. 5) доводиться, що вони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 1036 від 13 листопада 2017 року (а.с. 6) стверджується заява позивача про те, що син проживає разом з нею. Таку обставину в судовому засіданні не заперечила і представник відповідача.

Таким чином, суду доведено, що дитина сторін у справі проживає разом з матір'ю - позивачем у справі.

Форма і спосіб утримання дітей визначається за домовленістю між батьками дитини (частини 1 і 2 ст. 181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Сімейне законодавство зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує наступне:

Нормами Сімейного кодексу України передбачено обов'язок батьків утримувати своїх дітей з моменту їх народження до досягнення ними повноліття. Такий обов'язок є рівною мірою, обов'язком як матері так і батька. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи припинено їх шлюб.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Судом встановлено, що дитина сторін проживає біля позивача. Із пояснень сторін в суді встановлено, що відповідач працездатна особа, раніше був працевлаштований, а тепер перебуває на обліку в РЦЗ як безробітний і отримує відповідну допомогу (а.с. 19, 20), не має інших, крім спільного з позивачем сина утриманців, не має протипоказань до роботи, хоча на початку вересня був прооперований у зв'язку із лівобічною паховою грижою (а.с. 18).

За таких обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів, суд вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін та їх малолітнього сина, буде визначення розміру аліментів як 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 п. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Тобто, станом на день розгляду справи в суді (ч. 3 ст. 2 ЦПК України), мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 640 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду з цим позовом 30 листопада 2017 року.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 2, 10, 60, 88, 191, 212, 213, 215, 224, 226, ч. 4 ст. 169, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), проживаючого АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 30 листопада 2017 року до його повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ______________