КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1459/14-ц
Провадження №4-с/319/7/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року смт. Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Ходька В.М., за участі секретаря судового засідання Сіляєвої Н.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Більмак, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та зобов'язання його вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Куйбишевського районного суду Запорізької області звернувся заявник ОСОБА_1 зі скаргою, в якій просить поновити йому строк на звернення до суду із скаргою та визнати незаконною бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області і зобовязати його вчинити певні дії, посилаючись на необхідність надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у порядку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (далі - Закон). Клопотання про поновлення строку на звернення до суду мотивовано тим, що про бездіяльність державного виконавця заявник дізнався з листа начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 17.08.2017 року, яке він отримав 28.08.2017 року.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявник ОСОБА_1 надав заяву в якій прохав розглянути справу за його відсутності, від в.о начальника органу державної виконавчої служби надійшли заперечення на скаргу в яких повідомлено про винесення державним виконавцем 12.09.2017 року постанови про повернення виконавчого документа на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". В.о начальника органу державної виконавчої служби наполягав, що передача документів та відомостей, необхідних для перерахування стягувачу коштів відповідно до ст.4 Закону можлива лише у випадках встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2 - 4, 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", а таких підстав в даному випадку не було встановлено.

За вказаних обставин розгляд справи проведено за відсутності сторін виконавчого провадження, що не суперечить вимогам статті 386 ЦПК України.

За відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенню ч.2 ст.197 ЦПК України.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

На виконанні в Центральному (Жовтневому) відділі державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебувало зведене виконавче провадження № 50980937 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення заборгованості з ДП "Сніжнеантрацит" до складу якого входив виконавчий лист № 319/1459/14-ц від 08.07.2016 року виданого Куйбишевським районним судом Запорізької області про стягнення з ДП "Сніжнеантрацит" на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 7 156,27 грн., що підтверджується листом Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 17.08.2017 № Б-339-1610, Б-1590 (а.с.92), а також постановами про відкриття виконавчого провадження від 03.08.2016 року та про повернення виконавчого документа стягувачу від 12.09.2017 року.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.4 Закону у разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2 - 4, 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Причини поважності пропуску процесуального строку суд оцінює, зважаючи на обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів. Така оцінка відбувається з дотриманням норм ст. 212 ЦПК України, яка встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.72 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Відповідно до ст.73 ЦПК України суд поновлює строк або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони чи іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

Як роз'яснено у пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", суди повинні враховувати, що такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 24.10.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду із скаргою на бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та зобов'язання його вчинити певні дії в зв'язку з неможливістю встановити чи був взагалі пропущений строк оскарження такої бездіяльності. Цією ж ухвалою суд повторно зобов'язав начальника органу державної виконавчої служби надати копії матеріалів спірного виконавчого провадження, які в подальшому ним були надані.

Як вбачається з наданих документів, постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена 03.08.2016 року, таким чином, ОСОБА_1 не отримавши від органу державної виконавчої служби повідомлення про здійснення дій передбачених ч.2, ч.3 ст.4 Закону у строк до 03.02.2017 року (з урахуванням поштового пробігу), вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, коли він фактично дізнався про таку бездіяльність.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання заявника про поновлення процесуального строку є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, а скарга має бути залишена без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 72, 210, 385 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити заявнику в поновлені пропущеного строку на звернення зі скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та зобов'язання його вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Роз'яснити заявнику про його право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі у 5-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги через суд першої інстанції, а у разі якщо її було постановлено без участі особи, яка її оскаржує - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. М. Ходько