АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1445/17 Справа № 412/4157/2012 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Дніпро

21 березня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»,

на Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 травня 2014 року про затвердженням мирової угоди укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за позовом про розподіл майна та закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИЛА:

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 26 травня 2014 року постановлено ухвалу, якою затверджено мирову угоду, укладену між сторонами в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна.

Не погоджуючись з ухвалою суду ПАТ «Банк Кредит Дніпро», тобто особа, яка не брала участі у справі подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що вона є незаконною, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди між сторонами у спорі про поділ спільного майна подружжя, суд виходив з того, що її умови не суперечать вимогам закону, не порушують права та інтереси інших осіб, мирова угода вчинена в інтересах обох осіб.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних підстав.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету позову.

Тобто, мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб'єктивні права та обов'язки. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету спору. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій нічого не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не пов'язані зі спірними правовідносинами, так як така угода не приведе до усунення конфлікту.

Згідно ч. 5 ст. 175 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з матеріалів справи, зі змісту мирової угоди, підписаної сторонами, та з оспорюваної ухвали суду від 26 травня 2014 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після припинення шлюбних відносин уклали мирову угоду щодо поділу спільного сумісного майна, за умовами якої, зокрема згідно з п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.9 взаємній одночасній передачі сторонами підлягають: паркувальне місце поз. № 12 містобудівного ансамблю «Крутогірний» - комплекс «Західна Башта», адреса об'єкту: м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 35-Б, корп. 1, прим. 106; паркувальне місце поз. № 134 містобудівного ансамблю «Крутогірний» - комплекс «Східна Башта», адреса об'єкту: м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 35-Б, корп. 2, прим. 214 та паркувальні місця поз. № 41 та 42 приміщення № 56 першої черги житлового комплексу «Амфітеатр» містобудівного ансамблю «Крутогірний», адреса об'єкту: м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 35т; квартира АДРЕСА_1, які відповідно належать сторонам на праві власності.

З доданих до апеляційної скарги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» договорів вбачається, що вказане майно знаходиться у банку в іпотеці /а.с.64-84/.

Також наданими документами підтверджено, що відповідач ОСОБА_3 є боржником за виконавчим провадженням на суму близько 8 578 547, 60 гривень перед апелянтом, тому на його думку виведення майна із-під арешту унеможливить виконання рішення суду про стягнення боргу /а.с.85-87/.

З акту опису й арешту майна державного виконавця від 31 січня 2011 року вбачається, що спірне нерухоме майно було описано та на нього державним виконавцем накладено арешт в рамках примусового виконання виконавчого листа №2-1838/11 виданого 02 грудня 2010 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» /а.с.88-92/.

Таким чином, судом першої інстанції не враховано положення ч. 5 ст. 175 ЦПК України про те, що якщо умови мирової угоди порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує розгляд справи.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Нормами ст. 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином, безспірним є те, що умови мирової угоди суперечать закону і порушують права та інтереси інших осіб, зокрема, апелянта ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2014 року про визнання мирової угоди є передчасною та за вимогами ч.3 ст.312 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду по справі.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 3012 ЦПК України, колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2014 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

Максюта Ж.І.