Провадження № 2/761/5202/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Піхур О.В.,

при секретарі Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», третя особа : Товариство з додатковою відповідальністю Страхове товариство «Домінанта» про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року ОСОБА_1(далі - позивач 1), ОСОБА_2(далі - позивач 2) звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім»(далі - відповідач), третя особа : Товариство з додатковою відповідальністю Страхове товариство «Домінанта» про стягнення страхового відшкодування.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.08.2016 року по вул. Науки у м. Сєвєродонецьку Луганської області ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Шевроле Авео», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Санг Йонг», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, та автомобілем марки «Форд Фієста», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1, які були припарковані на парковці, що призвело до пошкодження транспортний засобів позивачів. Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.08.2016 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Цивільна відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ТДВ «Домінанта», за полісом №АЕ/8919078, про що, було ним повідомлено на місці ДТП. Згідно висновку №30830160 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 30.08.2016 року, що був проведений TOB «Хавк Холдинг», на вимогу ТДВ «Домінанта», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Форд Фієста», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 склала 101219,12 грн. Згідно висновку №30831160 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 29.08.2016 року, що був проведений TOB «Хавк Холдинг», на вимогу ТДВ «Домінанта», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Санг Йонг», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 72768,11 грн. Позивачі звернулися до СК «Домінанта» із заявами про виплату страхового відшкодування. У листах від 24.11.2016 року «СК «Домінанта» повідомив позивачів про те, що транспортний засіб Chevrolet Aveo, д.н.з НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, на момент був застрахований у ПрАТ «Київський страховий дім» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ АЕ/7798341, який був укладений раніше ніж поліс ОСЦПВВНТЗ № АЕ/8919078, виданий ТДВ «СК «Домінанта», відповідно цього ТДВ «СК «Домінанта» відмовило у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з чим, що поліс ОСЦПВВНТЗ № АЕ/8919078 від 31.05.2016 року - нікчемний. 31.01.2017 року позивачі повідомили відповідача про настання страхового випадку та надали відповідні документи, в тому числі заяву про виплату страхового відшкодування. 30.03.2017 року листом відповідач повідомив позивачів про відмову у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи це тим, що 29.03.2016 року між ПрАТ «Київський страховий дім»» та ОСОБА_5 (як страхувальником) виникли цивільні права та обов 'язки відповідно до укладено полісу № АЕ/7798341 щодо транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1. 31.05.2016 р. між ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» та ОСОБА_6 виникли цивільні права та обов'язки відповідно до укладено полісу № АЕ/8919078 щодо транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1, жодних договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності між ОСОБА_6 та ПрАТ «Київський страховий дім» не укладалось, тому підстав для звернення до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявами про виплату страхового відшкодування не було. Позивачі вважають відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування неправомірною та немотивованою.

Тому, позивачі просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 87634,61 грн., на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 63132,62 грн., на користь ОСОБА_1 витрати на правову в розмірі 1500,00 грн., на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, підтримав письмові заперечення.

У судове засідання представник третьої особи не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши представника позивачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні встановлено, що 04.08.2016 року по вул. Науки у м. Сєвєродонецьку Луганської області ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Шевроле Авео», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_7, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Санг Йонг», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, та автомобілем марки «Форд Фієста», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1, які були припарковані на парковці, що призвело до пошкодження транспортний засобів позивачів.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.08.2016 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 10).

Автомобіль марки «Шевроле Авео», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, належить на праві власності ОСОБА_7

Відповідно положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як зазначають позивачі цивільна відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ТДВ «Домінанта», за полісом №АЕ/8919078, про що, було ним повідомлено на місці ДТП.

Згідно висновку №30830160 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 30.08.2016 року, що був проведений TOB «Хавк Холдинг», на вимогу ТДВ «Домінанта», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Форд Фієста», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 склала 101219,12 грн. (а.с. 21-39).

Згідно висновку №30831160 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 29.08.2016 року, що був проведений TOB «Хавк Холдинг», на вимогу ТДВ «Домінанта», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Санг Йонг», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 72768,11 грн. Позивачі звернулися до СК «Домінанта» із заявами про виплату страхового відшкодування. (а.с. 40-65).

У листах від 24.11.2016 року «СК «Домінанта» повідомила позивачів про те, що транспортний засіб Chevrolet Aveo, д.н.з НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «Київський страховий дім» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ АЕ/7798341, який був укладений раніше ніж поліс ОСЦПВВНТЗ № АЕ/8919078, виданий ТДВ «СК «Домінанта», у зв'язку з чим ТДВ «СК «Домінанта» відмовило у виплаті страхового відшкодування через те, що поліс ОСЦПВВНТЗ № АЕ/8919078 від 31.05.2016 року - нікчемний (а.с. 13-14).

Як вбачається з відповіді ПрАТ «Київський страховий дім» до ТДВ «СК «Домінанта», страховик не отримував звернень по ДТП від 04.08.2016 року, поліс АЕ/7798341 належить страховику, поліс АЕ/7798341 діяв на момент ДТП, поліс АЕ/7798341 діє з 30.03.2016 року по 29.03.2017 року (а.с. 18).

31.01.2017 року позивачі повідомили відповідача про настання страхового випадку та надали відповідні документи, в тому числі заяву про виплату страхового відшкодування.

30.03.2017 року листом відповідач повідомив позивачів про відмову у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи це тим, що 29.03.2016 року між ПрАТ «Київський страховий дім»» та ОСОБА_5 (як страхувальником) виникли цивільні права та обов 'язки відповідно до укладено полісу № АЕ/7798341 щодо транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1. 31.05.2016 р. між ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» та ОСОБА_6 виникли цивільні права та обов'язки відповідно до укладено полісу № АЕ/8919078 щодо транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1, жодних договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності між ОСОБА_6 та ПрАТ «Київський страховий дім» не укладалось, тому підстав для звернення до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявами про виплату страхового відшкодування не було.

Позивачі вважають відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування неправомірною та немотивованою, посилаючись на те, що в момент ДТП їм було повідомлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 був застрахований в ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА», але дана інформація була неправдивою, оскільки на момент ДТП автомобіль було застраховано одночасно в двох страхових компаніях, першою з яких є ПрАТ «Київський страховий дім», тому ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» було відмовлено їм у виплаті страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи транспортний засіб «CHEVROLET AVEO», д/н НОМЕР_1, на момент ДТП одночасно був застрахований за двома полісами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Транспортний засіб «CHEVROLET AVEO», д/н А15320СТ на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «Київський страховий дім» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АЕ/7798341 (а.с. 102), який був укладений раніше ніж поліс ОСЦПВВНТЗ № АЕ/8919078 виданий ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА», що підтверджується інформацією з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України (а.с. 163).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Постанова Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" за №6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями роз'яснює, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно ст. 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі статтею 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Отже, на спірні правовідносини поширюється дія ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Згідно з пунктом 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Відповідно до п. 1 ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Згідно з пунктом 55.1. статті 55 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», пунктом 1.2. Положення «Про єдину централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 9 липня 2010 року № 566, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, метою створення єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є накопичення відомостей про чинні та припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників для організації обміну інформацією про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням.

До основних функцій єдиної централізованої бази даних належить, зокрема, накопичення інформації про чинні та припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників, а також надання відкритої інформації для вільного і загальнодоступного користування (пункт 1.4. Положення).

Згідно з пунктом 5.3. Положення інформація, отримана з бази даних МТСБУ, використовується з метою отримання відомостей про наявність чи відсутність договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату скоєння ДТП та отримання відомостей про страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу на дату ДТП або на дату укладення договору обов'язкового страхування. До відкритої інформації відносяться відомості про наявність чи відсутність в базі даних договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату скоєння ДТП та відомості про страховика, який уклав відповідний договір страхування.

Відкрита інформація надається користувачам шляхом доступу через мережу Інтернет до відповідного інформаційного ресурсу, та/або в порядку, передбаченому чинним законодавством про звернення громадян, та/або відповідно до укладених договорів з МТСБУ (пункт 5.9 Положення).

Тому суд, враховуючи, що позивачі мали право вимоги до відповідачапро стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, але з урахуванням того, що вони порушили вимоги ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: не звернулися у встановлений законом термін до відповідача із повідомленням про подію, що може бути визнана страховою, крім того, порушили зобов'язання передбачені ст. 33, 33-1.1 Закону в частині збереження та надання транспортного засобу для огляду, а посилання позивачів, на той факт, що вони не знали, що потрібно звертатися до ПрАТ «Київський страховий дім», суд не вважає поважною причиною, оскільки, інформація про наявність чи відсутність договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату скоєння ДТП та отримання відомостей про страховика є відкритою, у зв'язку з цим суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної шкоди відповідачем.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, оскільки вимоги про виплату страхового відшкодування не підлягають задоволенню, то відповідно вимога про правову допомогу також не підлягає задоволенню, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ст. 60 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, позивачам дійсно завдано шкоду з вини ОСОБА_3, що також підтверджується постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.08.2016 року, враховуючи, що позивачі мали право вимоги до відповідачапро стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, але з урахуванням того, що вони порушили вимоги ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: вчасно не звернулися у встановлений законом термін до відповідача із повідомленням про подію, що може бути визнана страховою, крім того, порушили зобов'язання передбачені ст. 33, 33-1.1 Закону в частині збереження та надання транспортного засобу для огляду, беручи до уваги, що інформація про наявність чи відсутність договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату скоєння ДТП та отримання відомостей про страховика є відкритою, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 57, 58, 60, 61, 84, 88, 169, 208, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України; ст.ст. 23, 526, 1166, 1167, 1188, 1194 ЦК України; ст.ст. 9, 34, 36, 41 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; Постанова Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», третя особа : Товариство з додатковою відповідальністю Страхове товариство «Домінанта» про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя