Справа № 462/423/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Львівської міської ради та ОСОБА_3 Львівської державної нотаріальної контори, за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання права власності на частину квартиру в порядку спадкування, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Львівської міської ради та ОСОБА_3 Львівської державної нотаріальної контори, в якому просять визнати за ними право власності на ? частину квартири №11 на вул.Кульчицької, 3 у м.Львові в порядку спадкування за законом після смерті їхнього батька ОСОБА_5, який помер25.06.2016 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їхній батько ОСОБА_5, який був власником ? частини спірної квартири, вони та їхня матір є спадкоємцями першої черги за законом. При цьому зазначили, що матір ОСОБА_4 відмовилися від своєї частки спадкового майна на користь позивача ОСОБА_1 Зазначили, що батько право власності на ? частину спірної квартири, яку отримав після смерті своєї матері ОСОБА_6 належним чином не зареєстрував, що перешкоджає їм оформити спадщину.

Позивачі та їхній представник адвокат ОСОБА_7, який діє на підставі договорів про надання правових послуг від 07.02.2017 року /а.с.26-29/ позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позовній заяві, просили позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/8 частині квартири №11 на вул. Кульчицької, 3 у м. Львові.

Представник співвідповідача Львівської міської ради ОСОБА_8 при розгляді справи покладається на прийняття судом законного рішення.

Суд, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_3 Львівської державної нотаріальної контори, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не направив в судове засідання свого представника, при цьому суду представлено заяву за підписом завідуючої нотаріальної контори, в якій вона просить розглядати справу за відсутності їх представника,

Третя особа ОСОБА_4, яка була належним чином повідомленою про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, натомість подала суду заяву, в якій позов підтримує і просить розглядати справу за її відсутності.

Заслухавши пояснення позивачів, представника позивачів та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що 25.06.2016 року помер батько позивачів ОСОБА_1 /08.10.2002 року змінила прізвище після одруження з ОСОБА_4 на ОСОБА_1/ та ОСОБА_2 ОСОБА_5 /свідоцтво про народження позивача серії І-ЖА №304095 від 04.02.1976 року та серії І-ЖА №287684 від 11.09.1972 року матеріали спадкової справи №405/2016/, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №429896 від 25.06.2016 року /а.с.8/.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру №15111-З від 14.10.1999 року квартира №11 на вул. Кульчицької, 3 у м.Львові на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_9

Як вбачається з матеріалів справи, та стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, що ОСОБА_5 є спадкоємцем всього майна ОСОБА_6, яка померла 05.01.2001 року, зокрема ? частини квартири №11 на вул.Кульчицької, 3 у м.Львові /а.с.11/, але права власності на таку не зареєстрував.

Також встановлено, що після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем першої черги за законом є його дружина ОСОБА_4, донька ОСОБА_1 /дошлюбне ОСОБА_4/ Н.О. та ОСОБА_2 /матеріали спадкової справи №405/2016/, які на час смерті були зареєстровані і проживали у квартирі №11 на вул. Кульчицької, 3 у м.Львові /матеріали спадкової справи №405/2016/.

Як встановлено, позивачі звернулися в строк та у встановленому законом порядку до ОСОБА_3 Львівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті батька.

Однак, щодо спадкування належної ОСОБА_5 частини квартири №11 на вул.Кульчицької, 3 у м.Львові, яку він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_6, то нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, з мотивів того, що право власності спадкоємцем не було зареєстровано, відтак відсутні необхідні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно.

Згідно матеріалів спадкової справи №405/2016 від 09.07.2014 року спадкоємцями, окрім позивачів після смерті ОСОБА_5 є дружина спадкодавця ОСОБА_4, яка подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті її чоловіка на користь доньки померлого ОСОБА_1 /матеріали спадкової справи №405/2016/.

Згідно ст.1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з абзацом 3 ч.2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі змісту ч.3 ст.61 ЦПК України вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Таким чином, з огляду на викладене, судом достовірно встановлено, що спадкодавцеві ОСОБА_5 належала на праві власності ? частина квартири №11 на вул. Кульчицької, 3 у м. Львові, проте він не зареєстрував у встановленому порядку право власності на ? частину такого майна.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як діти померлого ОСОБА_5 та як спадкоємці за законом після його смерті, мають право на спадкове майно, в тому числі на належну спадкодавцю ? частину квартири №11 на вул. Кульчицької, 3 у м. Львові, а тому суд приходить до переконання, що за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід визнати право власності по 1/8 частини квартири №11 в будинку №3 на вул. Кульчицької у м. Львові.

З огляду на те, що позивачі просили усі судові витрати залишити за ними, суд, виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст.11 ЦПК України, вважає за можливе не стягувати при задоволенні позову з відповідачів понесені судові витрати.

Керуючись ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.1216-1219, 1226, 1223, 1258-1261 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 05.10.1975року народження, право власності на 1/8 частину квартири №11 в будинку №3 на вул. Кульчицької у м.Львові в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5, який помер 25.06.2016 року.

Визнати за ОСОБА_2, 09.07.1972року народження, право власності на 1/8 частину квартири №11 в будинку №3 на вул. Кульчицької у м. Львові в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5, який помер 25.06.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський