Справа № 2-2930/2007 Головуючий у І інстанції Карабаза Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/1944/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 28.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

28 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Гуля В.В., Сліпченка О.І.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 06 жовтня 2016 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року заявник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в обґрунтування якої зазначив, що на виконанні у відділі ДВС Ірпінського МУЮ перебуває виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2930/2008 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» боргу за кредитним договором № 014/02-04/116 від 23 січня 2006 року.

Вказує, що 19 листопада 2015 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ПАТ « Комерційний індустріальний ОСОБА_3», між ПАТ « Комерційний індустріальний ОСОБА_3» та ТОВ «ФК «Позика», а в подальшому того ж дня між ТОВ «ФК «Позика» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» були укладені договори відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/02-04/116 від 23 січня 2006 року, що був укладений між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_2, тому ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просив суд замінити стягувача ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні № 2-2930/2008.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06 жовтня 2016 року у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення його заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2007 року у цивільній справі за позовом ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/02-04/116 від 23.01.2006 року у розмірі 925 005,98 грн., та судові витрати по сплаті державного мита в сумі 1 700 грн., витрати на оплату інформаційно технічного забезпечення судового процесу в сумі 30 грн., всього суму 926 735 грн. 98 коп. (а. с. 45).

Ірпінським міським судом Київської області 13 травня 2008 року за заявою представника ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» було видано виконавчий лист (а. с. 49).

Старшим державним виконавцем Наумовим А.В. 23 травня 2008 року було відкрите виконавче провадження (а.с. 65).

19 листопада 2015 року між ТОВ «ФК «Позика» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» був укладений договір відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/02-04/116 від 23 січня 2006 року, що був укладений між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_2 (а.с. 53-62).

З витягу з реєстру боржників до даного договору від 19 листопада 2015 року убачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» придбало право вимоги до ОСОБА_2 (а. с. 63).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не є стороною виконавчого провадження, а отже у нього не виникло право на звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками, оскільки суд у порушення вимог статей 213, 214 ЦПК України в достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин.

Відповідно до положень ч.1 ст.378 ЦПК України, ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За змістом даної норми питання про заміну сторони виконавчого провадження має право ініціювати як державний виконавець, так і нова сторона, яка набула прав кредитора чи боржника.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 20 листопада 2013 року при розгляді справи № 6-122цс13, предметом якої була заява про заміну сторони виконавчого провадження. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

За таких обставин, враховуючи, що до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги у спірних правовідносинах і товариство є новим кредитором ОСОБА_2,суд безпідставно відмовив у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до приписів ст.378 ЦПК України заміна сторони виконавчого провадження можлива лише за наявності самого виконавчого провадження, яке перебуває на примусовому виконані у відповідному підрозділі ДВС. Вирішуючи заяву суд належним чином не зясував, чи перебуває в даний час у відділі ДВС на виконанні виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 на користь Банку боргу в розмірі 926 735 грн. 98 коп. чи не закінчено виконавче провадження, чи не повернуто виконавчий лист стягувачу, тощо.

Суд вказаних обставин не врахував і постановив незаконну і необґрунтовану ухвалу.

Відповідно до ст.312 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування, а питання необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Керуючись ст.ст. 312,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 06 жовтня 2016 року скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :