Справа № 206/6352/17
Провадження № 2/206/1546/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2017 р. суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Кушнірчук Р.О., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Лідія» про визнання недійсним рішення про виключення з членів товариства, поновлення в якості члена товариства, зобовязання повернути земельну ділянку,-

в с т а н о в и в:

27 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом та подала заяву про забезпечення позову, в якій просить суд винести ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку № 43 Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Лідія», мотивуючи її тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що спірна земельна ділянка перейде у власність сторонніх осіб, а правління відповідача збагатиться за рахунок своїх злочинів та майна ОСОБА_1

Розглянувши заяву про забезпечення позову, приходжу до висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускаються на будь якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, у тому числі, накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчиняти певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до вимог ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності з роз'ясненнями, викладеними в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, у заяві про забезпечення позову позивачем не доведено та не обґрунтовано, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, позивачем не надано жодного доказу, що відповідачем здійснюються активні дії щодо передачі вищезазначеної земельної ділянки у власність третім особам, не надано документів, які взагалі підтверджують її належність тій чи іншій особі, а також які б ідентифікували вказану земельну ділянку за своїми параметрами та характеристиками від інших ділянок.

Підсумовуючи наведене та враховуючи те, що позивач належно не обгрунтував ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а забезпечення позову у пропонований позивачем спосіб не відповідає меті його застосування, тому приходжу до переконливого висновку, що у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Лідія» про визнання недійсним рішення про виключення з членів товариства, поновлення в якості члена товариства, зобовязання повернути земельну ділянку - відмовити.

Суддя: Р.О. Кушнірчук