Справа № 184/1574/17
Номер провадження 2/184/559/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Бринзи Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2017 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, в якому просить змінити розмір стягуваних згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05.05.2008 року з відповідача аліментів, збільшивши їх розмір до 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду була повідомлена належним чином, але надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судові засідання призначені на 22.11.2017 року о 09 год. 00 хв. та 29.11.2017 року о 09 год. 00 хв. не з'явився, про місце та час розгляду був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що 18.08.2001 року між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис № 180, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-КИ № 004140.

Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії І-КИ № 020771.

03.06.2008 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 81, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КИ № 096425.

Згідно довідки ЖЕО м.Покров № 6780 від 02.08.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачем.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, не зважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

За правилами ст.ст. 182, 183, 184 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом із врахування стану здоров'я дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають значення для справи.

05.05.2008 року рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісяця, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2 і до виповнення синові ОСОБА_4 18-ти років, після чого по 1/4 частини з усіх видів заробітку до повноліття доньки та видано виконавчий лист № 2-327/08.

Так, згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З аналізу статті 192 СК України вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов'язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України суд під час ухвалення рішення про зміну розміру аліментів повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно навчається в Економіко-правничому коледжі Запорізького національного університету за спеціальністю соціальна робота з терміном навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року. В період навчання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує певних витрат, а саме: оплата проживання на орендованій квартирі у м.Запоріжжя, оскільки не забезпечена гуртожитком, проїзду з м.Покров Дніпропетровської області до м. Запоріжжя та у зворотному напрямку, чисельні пересування міським транспортом у м. Запоріжжя, витрати на харчування, придбання одягу, необхідних речей та технічного забезпечення для навчання і постійно потребує матеріальної допомоги. Матеріальна допомога з заробітної плати матері не покриває вказаних витрат, інших джерел заробітку позивач та її донька не мають.

Системно оцінивши положення ст.ст. 182, 192 СК України суд вважає, що навчання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Економіко-правничому коледжі Запорізького національного університету та пов'язані з цим витрати відносяться до інших випадків, за наявності яких може бути збільшено розмір стягуваних аліментів.

Таким чином, з огляду на викладене, розмір аліментів визначений рішенням суду від 05.05.2008 року є недостатнім для належного утримання дитини та забезпечення її гармонійного розвитку.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, в редакції від 17.05.2017 року, чинної на момент розгляду справи, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за необхідне змінити розмір аліментів які стягуються на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, лише в частині мінімального розміру аліментів на одну дитину, шляхом збільшення з 30% до 50 %, залишивши в іншій частині вимог дію рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05.05.2008 року, яким визначено частку у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до повноліття доньки, яка почала діяти після виповнення сину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, 18-ти років.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. 180-184, 191-192 СК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд -,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів які стягуються на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05.05.2008 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, збільшивши їх мінімальний розмір до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 04.10.2017 року до повноліття доньки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп..

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_5