Провадження № 2/761/431/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 25 грудня 2015 року, звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Відповідач № 1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Чернявської Олени Степанівни (далі - Відповідач № 2), про визнання бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 грудня 2014 року між ОСОБА_5 та Відповідачем № 1 було укладено депозитний договір строком на 3 місяці в іноземній валюті, згідно з яким ОСОБА_5 внесла на депозитний рахунок 20 000 доларів США. Зазначив, що 19 червня 2015 року Позивач купив у ОСОБА_5 право вимоги до Відповідача № 1 за депозитним договором на суму 7 250 доларів США. Позивач зауважив, що неодноразово звертався до Відповідача № 1 із повідомленнями про часткову заміну кредитора у зобов'язанні та з пропозицією укласти з Позивачем договір банківського строкового вкладу на вищезазначену суму. Однак, Відповідач № 1 на пропозиції Позивача не відреагував, депозитний договір укладено не було, що, на думку Позивача, є порушенням прав Позивача. Останній зауважив, що внаслідок неправомірного ухилення Відповідача № 1 від вчинення дій по зарахуванню суми права вимоги на рахунок Позивача, Позивач не був включений до переліку осіб, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Таким чином, просив суд ухвалити судове рішення, яким визнати неправомірною бездіяльність Відповідача № 1 щодо укладення з Позивачем договору-заяви про банківський строковий вклад, відкриття банківського рахунку та зарахування на нього 7 250 доларів США, а також зобов'язати Відповідача № 2 включити Позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в сумі 7 250 доларів США, що еквівалентно 158 213 грн. 84 коп. та здійснити виплату, а також відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

Згідно Ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2017 року, провадження у справі закрито в частині щодо зобов'язання включення в реєстр кредиторів, з підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У судовому засіданні, Позивач позов, з підстав, викладених у позовній заяві, підтримав. Позовні вимоги просив суд задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача № 1 у судовому засіданні позов не визнала, у задоволенні позовних вимог просила суд відмовити повністю. Водночас, у письмових запереченнях проти позову, поданих представником Відповідача № 1, остання зазначила, що Позивач не є особою, яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу, тобто не є вкладником банку, а розглядається як особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку, тобто є кредитором банку. Крім того, зауважила, що вкладником банку ОСОБА_5 було отримано суму гарантованого відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 200 000 грн. З цих підстав, вважає позов необґрунтованим.

Відповідач № 2 у судове засідання не з'явилася. Про місце, день та час судового розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. про причини неявки суд не повідомила. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, як і пояснень чи заперечень на позов до суду не подавала. Суд вбачає можливим розгляд справи у відсутність Відповідача № 2, на підставі зібраних у справі доказів, оскільки інші особи, які беруть участь у справі щодо розгляду справи у відсутність останньої, не заперечувала.

Заслухавши пояснення Позивача та представника Відповідача № 1, а також показання свідка на стороні Позивача ОСОБА_5, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Судом встановлено, що 15 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5 було укладено Договір - заяву № 300937/78722/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 міс. в іноземній валюті (далі - Договір), згідно з яким, ОСОБА_5 внесла на вкладний рахунок, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті в сумі 20 000 доларів США на строк з 15 грудня 2014 року до 15 березня 2015 року (а.с. 7).

За змістом частини 1 статті 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 19 червня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено Договір купівлі-продажу (відступлення) права вимоги, за яким ОСОБА_5 відступила, а ОСОБА_1 набув право вимоги на підставі депозитного договору, укладеного між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» від 15 грудня 2014 року, в сумі 7 250 доларів США (а.с. 9-13). Того ж дня сторонами договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги було підписано Акт приймання-передачі документів (а.с. 14-15).

За змістом статті 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 належним чином повідомили Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про часткову заміну кредитора у зобов`язанні за депозитним договором, укладеним між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» від 15 грудня 2014 року (а.с. 16, 17-18, 20-21).

Відповідно до частини другої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Крім того, на підставі вищезазначеної постанови Правління Національного банку України, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно якого у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні строком на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року.

Вищезазначена інформація зазначена на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (www.fg.gov.ua) за наступним посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/temporary/145-at-bank-finansy-ta-kredyt/2367-zaprovadzheno-tymchasovu-administratsiiu-ta-delehovano-povnovazhennia-tymchasovoho-administratora-v-at-bank-finansy-ta-kredyt, та є загальновідомою обставиною.

Позивач, звертаючись із цим позовом до суду, просить суд зобов'язати Відповідача № 2 здійснити виплату Позивачеві 7 250 доларів США, які були внесені на вкладний рахунок ОСОБА_5, та право вимоги щодо яких Позивач купив в останньої.

Суд критично оцінює не погоджується із позицією Позивача.

Згідно із пунктами 3) та 4) частини 1 статті 2 Закону України «Про фонд гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

За змістом абзацу 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про фонд гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Судом встановлено, що між Позивачем та Відповідачем № 1 не було укладено договору строкового банківського вкладу щодо викупленого Позивачем у ОСОБА_5 права вимоги на 7 250 доларів США. Таким чином, Позивач не є вкладником Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», а сума грошових коштів 7 250 доларів США не є вкладом Позивача.

Свідок на стороні Позивача, ОСОБА_5, у судовому засіданні пояснила суду, що в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» нею було відкрито, у тому числі, вкладний рахунок на суму 20 000 доларів США. Зауважила, що при виникненні необхідності отримати внесені грошові кошти, вона звернулася до банку із відповідною заявою. Однак, банком кошти грошового вкладу надані не були, тому нею було укладено з Позивачем договір про відступлення права грошової вимоги за договором строкового банківського вкладу від 15 грудня 2014 року на суму 7 250 доларів США, про що ОСОБА_5 повідомила банк. У зв'язку із виведенням Публічного акціонерного товариства із ринку та запровадження у ньому тимчасової адміністрації, їй, як вкладнику банку, було виплачено суму граничного розміру відшкодування коштів за вкладами у розмірі 200 000 грн.

За змістом пункту 54 частини 1 статті 2 Закону України «Про фонд гарантування вкладів фізичних осіб», кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

Аналізуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що Позивач не будучи вкладником, а будучи кредитором Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», не має права звертатися до останнього з вимогою здійснити виплату Позивачеві суми 7 250 доларів США в порядку статті 26 Закону України «Про фонд гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки зазначена сума не є грошовим вкладом, внесеним Позивачем в банк, тому не може бути виплачена останньому в порядку, визначеному в Законі.

Відповідно до частини 5 статті 45 Закону України «Про фонд гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, на підставі статті 510, 512, 514, 516, 1058 Цивільного кодексу України, статей 2, 26, 45 Закону України «Про фонд гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 61, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :