22-ц/775/184/2017(м)
Головуючий у 1-й інстанції Якішина О.М.
Суддя-доповідач Биліна Т.І.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

головуючої - Биліни Т.І.,

суддів - Лопатіної М.Ю., Принцевської В.П.,

при секретарі - Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 січня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, Служба у справах дітей Великоновосілківської райдержадміністрації Великоновосілківського району Донецької області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, -

в с т а н о в и л а:

21.03.2016 р. позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 25.05.2013 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4. З пологового будинку відповідач ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_2.), керуючись вказівками матері та релігійними переконаннями, разом з дитиною переїхала жити до своїх батьків в с. Андріївка. З цього часу відповідач не давала можливості ані йому, ані його батькам бачитися з дитиною. В березні 2014 року він звернувся до Органу опіки та піклування Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області з заявою про вирішення питання визначення часу для його спілкування з сином. Вказане питання було розглянуто та ухвалене відповідне рішення № 20 та № 21 від 13.03.2014 року, яке відповідач проігнорувала. Його права як батька порушені, він не має можливості повноцінно спілкуватися з дитиною, піклуватися про неї. що змусило його звернутись до суду з даним позовом.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 січня 2017 року позовні вимоги задоволенні. Зобов'язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином - ОСОБА_6 Визначено наступні способи його участі у вихованні сина: особисте спілкування від дня набрання рішення законної сили протягом шести місяців 1 година кожної суботи та неділі ( з 15 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв.) у присутності матері дитини, ОСОБА_2 за місцем фактичного проживання/перебування дитини, а саме в житловому будинку та/або подвір'ї, вулиці за умови хороших погодних умов; з сьомого місяця 1 година кожної суботи та неділі ( з 15 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв.) в присутності матері за місцем фактичного проживання/перебування дитини з правом відвідування місць відпочинку (парки, сквери, дитячі ігрові майданчики і таке інше) в тому населеному пункті, де проживає/перебуває дитина в час її відвідання або за місцем проживання його батьків (АДРЕСА_1); відвідувати дитину за місцем її проживання/перебування в день її народження з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., а також необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного засобу зв'язку. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2, посилаючись на його необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 січня 2017 року та ухвалите нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції порушив її право на захист так як судове засідання було проведено без її участі та участі її представника. Судом були враховані рішення органу опіки та піклування Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області за № 20 та № 21 від 13.03.2014 року, які втратили чинність. Графік побачень позивача з сином визначено без урахування її інтересів.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, доводи апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7, діюча на підставі договору, просила скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Треті особи: Орган опіки та піклування Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області та Служба у справах дітей Великоновосілківської райдержадміністрації Великоновосілківського району Донецької області в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у відсутності їх представників.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення проти скарги представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду вказаним вимогам відповідає в повній мірі.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що обставини справи встановлено повно, норми права, які регулюють спірні відносини вірно застосовані.

Відповідно статті 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Стаття 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачає, що батько має рівні, тобто такі ж самі як і мати, права і обов'язки щодо дитини.

Стаття 153 СК України передбачає, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 15 ЗУ « Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини

Згідно ч.1 ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч.1,2 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

З аналізу наведеного вбачається, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, при цьому мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідач не надала суду належних та переконливих доказів, що спілкування батька з дитиною перешкоджає нормальному її розвитку.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції порушив її право на захист, оскільки судове засідання було проведено без її участі та участі її представника непереконливі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 21.03.2016 року, рішення було постановлено17 січня 2017 року, під час судового провадження, неодноразово відбувалися судові засідання в яких відповідач приймала безпосередню участь, тому мала можливість запропонувати свої варіанти спілкування батька з дитиною.

Доводи апеляційної скарги, що судом були враховані рішення органу опіки та піклування Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області за № 20 та № 21 від 13.03.2014 року, які втратили чинність неспроможні.

В матеріалах справи має місце висновок служби у справа дітей Великоновосілківської райдержадміністрації Великоновосілківського району Донецької області від 13.12.2016 року за №878/13в якому зазначено про відсутність заперечень проти запропонованих способів участі ОСОБА_8 у вихованні дитини, якщо не будуть запропоновані інші обґрунтовані способи участі.(а.с.136)

Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Усі доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи колегія суддів переглянула і дійшла висновків, що судом першої інстанції фактичні обставини з`ясовані повно та всебічно, висновки суду відповідають встановленим фактам. Суд розглянув цивільну справу з дотриманням загальних засад цивільного судочинства - принципу змагальності сторін і диспозитивності цивільного судочинства, що передбачено ст. 11 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, а також, те, що апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення немає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: М.Ю. Лопатіна

В.П. Принцевська