Провадження № 2/537/1192/2017
Справа № 537/4556/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2017 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І., при секретарі Яворській А.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом фізичних осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою відповідно до якої просили суд винести рішення, яким визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після її померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року чоловіка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/6 частку спадкового майна, яке складається з: 9/40 часток в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3; 1/2 частки в праві власності на земельну ділянку площею 0,0242 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_3 визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 5/6 часток спадкового майна, яке складається з: 9/40 часток в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3; 1/2 частки в праві власності на земельну ділянку площею 0,0242 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_4.

Свої вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частки в праві спільної власності на квартиру № 3, що складає 9/40 частин житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4, а також 1/2 частки в праві власності на земельну ділянку площею 0,0242 на, що розташована за адресою: АДРЕСА_5, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померлий ОСОБА_4 залишив на ім'я ОСОБА_2 (рідної дочки) заповіт, яким заповідав останній усе належне своє майно. Разом з тим ОСОБА_1, має право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки є непрацездатною вдовою померлого. Після смерті ОСОБА_4 з метою оформлення своїх спадкових прав та спадкових прав дочки ОСОБА_2, в інтересах якої діє по довіреності, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2017 року. Підставою для відмови вказано те, що інша їх спільна із померлим ОСОБА_4 дочка ОСОБА_3 надіслала на адресу нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а так через відсутність документів на підтвердження наявності або відсутності інвалідності у ОСОБА_3 нотаріус не має можливості видати свідоцтва про право на спадщину. Їм відомо, що ОСОБА_3 не має інвалідності, працездатна, повнолітня, а так не має права на обов'язкову частку у спадщині. Однак, на даний час через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_1, яка є також представником позивача ОСОБА_2 за дорученням, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, суду пояснила, що у спірному будинку вона зареєстрована та проживала. Також там зареєстрована її дитина. Вважає, що вона та її дитина мали право брати участь у приватизації цієї квартири, а тому квартиру батьки приватизували лише на себе незаконно. За викладених обставин вона та її дитина мають право на частку у цьому будинку, а тому перехід до позивачів права власності на весь будинок порушуватиме її права, оскільки вона також має право на частку у спадщині. Також відповідач суду пояснила, що вона інвалідності не має, фактично проживає у республіці Словенія та на утриманні у померлого ОСОБА_4 не перебувала.

Третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, хоча завчасно направив до суду заяву, відповідно до якої проти задоволення позовних вимог позивачів не заперечує та просить справу розглядати у його відсутність.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника, пояснення відповідача ОСОБА_3, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з 11.02.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане 11.02.2008 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.01.1998 року, яке видане 7 дистанцією цивільних споруд Полтавського відділення Південної залізниці, на підставі розпорядження №1441/48 від 09.01.1998 року, належить АДРЕСА_6, що складає 9/20 частин будинку.

ОСОБА_4, на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 31.01.2008 року, є власником 1/2 частини земельної ділянки площею 0, 0242 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого 23.01.2017 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Відповідно до ст..ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст..ст.1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина , яка складається з частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_8 та ? частки в праві власності на земельну ділянку площею 0,0242 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_9, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_4.

Згідно ст..1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1233, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Ст..1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За життя ОСОБА_4 був складений заповіт, який ІНФОРМАЦІЯ_6 посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та відповідно до якого ОСОБА_4, на випадок його смерті, зробив розпорядження, що все його майно заповідає ОСОБА_2

Згідно ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Тобто судом встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4, а ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом та як непрацездатна вдова спадкодавця ОСОБА_4 має право на обов»язкову частку у спадщині.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_7 від свого імені та від імені ОСОБА_2 зверталася до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4

Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 25 вересня 2017 року за вих..№985/0231 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім»я на 1/6 частку спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5/6 часток спадкового майна на ім»я ОСОБА_2

Підставою відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину слугувало те, що на адресу нотаріуса надійшла заява молодшої дочки померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про прийняття спадщини після померлого батька, через відсутність документів на підтвердження наявності або відсутності інвалідності у ОСОБА_3, нотаріус не має можливості видати вищевказані свідоцтва.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Обєктами права власності є будь-які речі (майно).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки (ст.179 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст. 1223 та ч.1 ст. 1235 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Тобто, чинне законодавство України закріплює право фізичної особи призначити спадкоємців шляхом складання заповіту і розподілити спадкове майно, майнової права та обов»язки на свій розсуд.

Разом з тим, згідно з абзацом першим частини першої статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка).

Тобто, свобода спадкового розпорядження обмежується правом осіб, які закликаються до спадкування незалежно від волі спадкодавця в силу прямої вказівки закону, перелік яких визначений абзацом 1 частини 1 статті 1241 ЦК України та є вичерпним і розширеному тлумаченню не піддягає.

В рішенні Конституційного суду України від 11.02.2014 року № 1-рп/2012 у справі № 1-1/2014 за конституційним зверненням ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 1241 ЦК України (справа про право на обов»язкову частку у спадщині повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця) зазначено, що положення ч.1 ст. 1241 ЦК України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов»язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності .

Згідно з пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1316 особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється І, ІІ чи ІІІ група інвалідності .

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину слугувало те, що інший спадкоємець - відповідач ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року батька ОСОБА_4, при цьому остання не надала нотаріусу документи, які б свідчили про наявність чи відсутність у неї інвалідності.

Згідно ст..61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснила та не заперечувала той факт, що вона не є інвалідом та є працездатною особою.

Тобто судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не має права на обов»язкову частку у спадщині, яка відкрилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4

При обґрунтуванні заперечень проти позову відповідач пояснила, що спадковий будинок приватизовано її батьками з порушенням чинного законодавства, вона має право брати участь у його приватизації та право на його частку.

Між тим, відповідно до ст..11 ЦКПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст..ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 09.01.1998 року, яке видане 7 дистанцією цивільних споруд Полтавського відділення Південної залізниці, на підставі розпорядження №1441/48 від 09.01.1998 року, АДРЕСА_6, що складає 9/20 частин будинку, на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1, при цьому відповідачем суду не надано будь - яких належних доказів того, що вказане свідоцтво про право власності у встановленому законом порядку скасоване чи визнане недійсним. Зустрічний позов про визнання цього свідоцтва недійсним відповідачем не подавався.

За таких обставин суд вказані твердження відповідача до уваги не приймає.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що як встановлено судом, позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом та має право на обов»язкову частку у спадщині, останні є такими, що у встановленому законом порядку прийняли спадщину, яка відкрилась після померлого ОСОБА_4, а відповідач ОСОБА_3 не є спадкоємцем за заповітом та права на обов»язкову частку у спадщині не має, то, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 79, 81, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст..ст. 328, 1216 - 1218, 1220 - 1223, 1261 - 1270, 1236, 1258, 1278, 1296 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/6 частку спадкового майна, яке складається з: 9/40 частки у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частки у праві власності на земельну ділянку площею 0, 0242 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_10, кадастровий номер НОМЕР_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на 5/6 частку спадкового майна, яке складається з: 9/40 частки у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частки у праві власності на земельну ділянку площею 0, 0242 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_10, кадастровий номер НОМЕР_4.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: