САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1802/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання права власності на 1/3 частку квартири у звязку з втратою правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1, третя особа: Департамент житлового господарства Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на 1/3 частку квартири у звязку з втратою правовстановлюючого документа. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне. Позивач має намір здійснити правочин щодо належної йому на праві приватної власності 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до листа ДМБТІ вбачається, що позивачу належить 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.11.2006 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради. Однак вищезазначене свідоцтво було втрачено. При зверненні до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори, йому було повідомлено в усній формі державним нотаріусом, що для здійснення будь-якого правочину, щодо належного йому нерухомого майна необхідний оригінал правовстановлюючого документу на квартиру. 16.09.2016 року та 31.10.2016 року ОСОБА_1 звертався до Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради з проханням видати йому дублікат свідоцтва. Листом від 04.10.2016 року №К-427, який було надано Департаментом житлового господарства Дніпропетровської міської ради, йому було повідомлено, що у звязку з ненаданням заяв про видачу дубліката Свідоцтва власниками 2/3 частки квартири вони не правомочні оформити та надати йому дублікат свідоцтва. Позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома.

Представник третьої особи - Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

Оригінал свідоцтва про право власності на житло від 06.11.2006 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради ним було втрачено.

16.09.2016 року та 31.10.2016 року ОСОБА_1 відповідно до п.37 Порядку ведення Державного реєстру КМУ від 05.02.2014 року №50, звертався до Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради з проханням видати йому дублікат свідоцтва (а.с.9).

Згідно листа від 04.10.2016 року №427, який було надано Департаментом житлового господарства Дніпропетровської міської ради зазначено, що у звязку з ненаданням заяв про видачу дублікату Свідоцтва власниками іншої 2/3 частки квартири, департамент не правомочний оформити та надати дублікат свідоцтва (а.с.11).

Як було встановлено в судовому засіданні, та чого не заперечують сторони, між сторонами склались напружені стосунки в результаті чого ОСОБА_1 фактично позбавлений можливості отримати дублікат свідоцтва про право власності замість втраченого оригіналу.

Відповідно до ст.392 ЦПК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 18, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.П.Румянцев