УХВАЛА

іменем України

"22" березня 2017 р. Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розяснення рішення суду,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 28.09.2015 року задоволено позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Львівської міської ради про визнання права власності, визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1. Рішення набрало законної сили, звернено до виконання. Від позивачів поступило клопотання про розяснення рішення суду з тих підстав, що у резолютивній частині не зазначені наслідки недійсності правочину, що утруднює виконання рішення.

Заяву мотивують, тим, що право власності на об'єкт нерухомого майна виникає з моменту державної реєстрації, позивачі звернулись до державної реєстраційної служби для реєстрації вказаного рішення. Їм було дано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Причиною відмови стало те, що із правовстановлювального документу не вбачається на праві якої власності - спільної часткової чи спільної сумісної, позивачам належить квартира. У зв'язку з наведеним, просять суд роз'яснити рішення від 28.09.2015 р. у вказаній частині із визначенням часток 7/10 за ОСОБА_1, 3/10 за ОСОБА_2.

Заявники в судове засідання не з'явились, подали заяву про розгляд заяви без їх участі, заявлені вимоги підтримали.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд заяви слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу, оскільки неявка осіб, які брали участь у справі, не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Заслухавши думку учасників процесу, зясувавши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Суд вважає, що заяву слід задовольнити із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

У п. 21 постанови "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 № 14 Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті, частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Таким чином, виходячи із вимог заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розяснення рішення суду, суд, вважає, що резолютивну частину рішення слід розяснити і розуміти, як «визнати право спільної часткової власності: за ОСОБА_1 право власності на 7/10 частки квартири по вул. Науковій, 6 у м. Львові, за ОСОБА_2 право власності на 3/10 частки квартири по вул. Науковій, 6 у м. Львові.

Керуючись ст. 221 ЦПК України,суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розяснення рішення суду - задовольнити.

Розяснити, що зазначаючи у резолютивній частині рішення від 28.09.2015 року «визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1», суд визнав право спільної часткової власності: за ОСОБА_1 право власності на 7/10 частки квартири по вул. Науковій, 6 у м. Львові, за ОСОБА_2 право власності на 3/10 частки квартири по вул. Науковій, 6 у м. Львові.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при постановленні ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Мартьянова С.М.