Провадження № 6/742/101/17
Єдиний унікальний № 742/494/17
УХВАЛА

Іменем України

29 листопада 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Бездідько В.М.,

при секретарі Карпенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України без вилучення паспортного документа,-

встановив:

Старший державний виконавець Молошна Л.І. звернулася до суду з поданням в якому зазначає, що на виконанні у Прилуцькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження №54293951 з виконання виконавчого листа № 2/742/407/17 виданого 27.04.2017 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 52684 грн. 55 коп. та судового збору в розмірі 640 грн.

Відповідно до ст..ст. 3,4,24,25,26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем 12.07.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов»язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, копія якої направлена сторонам виконавчого провадження.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав за боржником майно у власності не зареєстровано

Згідно відповіді ТСЦ № 7442 за боржником на праві власності зареєстровано транспорт автомобіль НОМЕР_1 та ИЖ 412 ИЄ н.з. 39146 ММ, які оголошено в розшук.

Згідно відповіді Управління Держгеокадастру за боржником земельні ділянки не обліковуються.

Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не з"явився.

Станом на сьогоднішній день боржником ОСОБА_2 не виконано, будь-яких дій спрямованих на виконання рішення суду, не вжито заходів щодо його виконання за рахунок належного йому майна і доходів, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи те, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобовязань, тому виконавець і просить суд вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїду за межі України до виконання зобовязань боржником.

В судове засідання державний виконавець не з»явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що подання державного виконавця не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом по справі встановлено, що на виконанні у відділі держаної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження №54293951 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 52684 грн. 55 коп. та судового збору в розмірі 640 грн.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857-ХII регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

За змістом ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 р. визначають, що "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (тобто боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини ( відсутність майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо), тобто з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, повинні полягати у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків .

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Крім зазначеного Правові позиції Верховного Суду України визначають, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, у зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб, тощо.

На підставі наведеного, суд вважає, що матеріали подання державного виконавця не містять доказів, які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом, а його доводи викладені в поданні про те, що несплата боргу і є ухиленням від виконання зобовязань не ґрунтуються на вимогах закону.

Крім того виконавець звернувшись з поданням про тимчасове обмеження особи боржника у праві виїзду за межі України не надав суду жодних даних про наявність у боржника закордонного паспорту, даних про наміри останнього виїхати за кордон, чи не пов'язаний такий виїзд з характером його професійної діяльності, необхідністю лікування, тощо.

Тому, суд вважає, що з об'єктивної сторони такі діяння особи боржника, не полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків, що в сукупності свідчить про передчасність заявленого подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а отже у задоволенні такого слід відмовити.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст.208, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України без вилучення паспортного документа- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.М. Бездідько