АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6350/17 Справа № 186/72/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Кривошея С. С. Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що відповідно до умов договору б/н від 07 жовтня 2009 року, який укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, остання отримала кредит в розмірі 8.100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості.

Вказували, що ОСОБА_2 погодилась з тим, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві.

Зазначали, що відповідно до п.3.2,3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 порушила умови кредитного договору, надану суму кредиту у повному обсязі не повернула, внаслідок чого у неї станом на 30 листопада 2015 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 12.024 грн.10 коп., з яких: заборгованість по кредиту в розмірі 5.637 грн.92 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 4.838 грн.93 коп., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 498 грн. 48 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 548 грн.77 коп., яку вони просять стягнути з відповідача.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 07 жовтня 2009 року у загальному розмірі 7.426 грн.89 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5.637 грн.92 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1.290 грн.49 коп., заборгованості за пенею в розмірі 498 грн.48 коп. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року змінити в частині стягнення заборгованості за процентами (в частині зменшення заборгованості по процентам).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду зміні, відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до заяви від 07 жовтня 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_2 27 жовтня 2009 року кредитну картку НОМЕР_1 з сумою кредитного ліміту 8.100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості.

Строк дії кредитного ліміту відповідав строку дії картки.

З виписок, наявних в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_2 з 27 листопада 2009 року по 30 листопада 2015 року користувалася кредитною карткою та частково здійснювала погашення заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні вимог банку про стягнення відсотків у розмірі 4.838 грн.93 коп. та стягуючи 1.290 грн.49 коп., суд першої інстанції виходив з того, що визначена сторонами при укладенні договору процентна ставка 30,0% річних є фіксованою та не може змінюватись у сторону її збільшення протягом дії кредитного договору в односторонньому порядку банком шляхом внесення змін до договору, оскільки, без дотримання вищенаведених вимог ст.1056-1 ЦК України, така умова договору є нікчемною.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

Частиною 1,2 ст.651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред'явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв'язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Відповідно до положень ст.ст.1054,1056-1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки( фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредиту, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно п.п.2.1.1.5.4.,.2.1.1.8.4. Правил користування платіжною карткою клієнт при незгоді з змінами правил та тарифів банку має право звернутися до банку для розірвання договору та погасити заборгованість. Відповідний картковий рахунок може бути закритий на підставі заяви клієнта.

Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, ставки пені, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, пені, тілу кредиту; суму нарахувань по кожному з видів зобов'язань, у тому числі накопичувальним порядком.

Усі нарахування, зазначені у розрахунку заборгованості, є прозорими, простими для сприйняття та такими, що не потребують будь-яких спеціальних знань для їх сприйняття та аналізу.

Зважаючи на те, що позичальник ОСОБА_2 користувалася кредитними коштами протягом тривалого часу та здійснювала часткове погашення заборгованості після збільшення розміру процентної ставки колегія суддів вважає, що вона погодилась зі збільшенням процентної ставки.

До суду з позовом про розірвання кредитного договору у зв'язку із збільшенням процентної ставки, як і до банку з відповідною заявою, ОСОБА_2 не зверталася.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечувала укладення з позивачем договору, отримання грошових коштів та не стверджувала, що не була ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, які були додані позивачем до позовної заяви, періодично здійснювала погашення кредитної заборгованості навіть по зміненій процентній ставці.

Отже, фактичні дії позичальника свідчать про прийняття пропозиції банку щодо підвищеного розміру відсотків, відповідно до ст.ст.205,642 ЦК України.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалося, а тому відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України колегією суддів не перевірялося.

З'ясувавши обставини справи та давши належну правову оцінку зібраним доказам, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, а другий абзац рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом викладення в іншій редакції.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини рішення суду в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 07 жовтня 2009 року у загальному розмірі 10.975 грн. 33 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5.637 грн.92 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 4.838 грн.93 коп. , заборгованості за пенею в розмірі 498 грн.48 коп.»

В решті рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 1.515 грн.80 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Максюта Ж.І.