Провадження № 2/161/3323/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Гриня О.М.,

при секретарі - Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської сільської ради Луцького району Волинської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, суд --

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Радомишльської сільської ради Луцького району Волинської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Позов обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті матері - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. До складу спадщини після смерті спадкодавця входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, який ОСОБА_5 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_6, але не оформила своїх спадкових прав. Також зазначає, що вона звернулась до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. По закінченню шестимісячного строку, нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 березня 2017 року повідомила, що свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкоємцем якого була ОСОБА_5, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав і померла ІНФОРМАЦІЯ_2, не може бути виданим через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на вищевказане домоволодіння.

З огляду на наведене, просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, заявами від 29 листопада 2017 року, кожен зокрема, просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі, щодо задоволення позову не заперечували.

Третя особа приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_4

заявою від 02 жовтня 2017 року просила розгляд справи проводити за її відсутності, щодо вирішення справи покладається на розсуд суду.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Судом встановлено, що відповідно до копії витягу з погосподарської книги №4 за 2017 рік Радомишльської сільської ради Луцького району Волинської області за ОСОБА_6 рахується будинок з надвірними будівлями та спорудами. Що знаходиться по АДРЕСА_1. Рік побудови 1962 (а.с.8).

Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, належав ОСОБА_6, однак правовстановлюючого документу на вказане будинковолодіння останній за життя у встановленому законом порядку не оформив.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

До спадкових відносин, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом та заповітом застосовуються норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини.

Виходячи з того, що спадкодавець ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, до даних цивільних правовідносин слід застосовувати правила ЦК УРСР (від 1963 року).

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що до майна померлого ОСОБА_6 Луцькою районною нотаріальною конторою заведено спадкову справу, з копії якої вбачається, що 01 березня 2000 року державний нотаріус Луцької районної державної нотаріальної контори Боярська Г.М. посвідчила, що спадкоємцем майна ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є його дружина ОСОБА_3, яка проживає в с. Романівка Луцького району, та видала їй свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай).

Тож встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 була його дружина ОСОБА_3, яка прийняла спадщину, в тому числі й належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, однак належним чином не оформила своїх спадкових прав на вказане нерухоме майно.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкодавець ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіту не залишила. А тому, в даному випадку, спадкування здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив,та батьки.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 до майна померлої ОСОБА_3 заведено спадкову справу. З дослідженої в судовому засіданні копії даної спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 заявою від 25 жовтня 2016 року прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 Разом з тим, дочка спадкодавця ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 подали заяви нотаріусу, якими повідомили, що відмовляються від прийняття спадщини.

Факт родинних стосунків між спадкодавцем ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження останньої серії НОМЕР_3 та копією свідоцтва про укладення шлюбу, з якої встановлено, що дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - «ОСОБА_1».

В матеріалах справи наявна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_4 від 15 березня 2017 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно її померлої матері ОСОБА_3, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок.

З копії технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна, а саме: індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що вказане будинковолодіння складається з житлового будинку А-1, веранди а, погрібу а1, гаражу В-1, літньої кухні-сараю Б-1, колодязю Г. Житловий будинок складається з веранди загальною площею 8 кв.м, коридору загальною площею 6 кв.м, кімнати житловою площею 7,4 кв.м, кімнати площею 18,2 кв.м, кімнати площею 19,4 кв.м. Житлова площа будинку складає 45,0 кв.м.

Оскільки в позивача відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, вона об'єктивно позбавлена можливості оформити в установленому законом порядку свої спадкові права.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 328, 357, 370, 392, 1222, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь