АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного закладу «Дніпропетровська медична академія міністерства охорони здоров'я України» про визнання недійсним наказу про відрахування та його скасування, поновлення студентом на навчанні,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилався на те, що наказом ДЗ «Дніпропетровська медична академія міністерства охорони здоров'я України» №467 ос від 10 червня 2016 року він був відрахований зі складу студентів даного вищого навчального закладу за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку навчального закладу (пропустив без поважних причин 253 години навчальних аудиторних занять.

Даний наказ позивач просив суд визнати недійсним в частині параграфу 3 та скасувати як такий, що винесено з порушеннями, а саме: не зазначено доказів пропуску позивачем занять, не зазначено в чому полягає порушення позивачем правил внутрішнього розпорядку, при цьому позивач має гарні оцінки за навчання, а також просив поновити його студентом на четвертому курсі навчання І міжнародного факультету ДЗ «Дніпропетровська медична академія міністерства охорони здоров'я України» за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціальності «7.12010001 - лікувальна справа» за контрактом; стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року відмовлено у задоволені позову.

У апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 01 жовтня 2012 року ОСОБА_2 наказом №794 ос був зарахований на перший курс ДЗ «Дніпропетровська медична академія міністерства охорони здоров'я України» за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» спеціальності «7.12010001 - лікувальна справа» (термін навчання 6 років) на денну форму навчання за контрактом, що підтверджується даним наказом, копія якого наявна в матеріалах справи /а. с. 50-51/.

Позивачем 16 червня 2015 року була подана заява відповідачу про надання права на повторне навчання на третьому курсі /а. с. 52/, про що деканом 1 міжнародного факультету була подано подання від 16 червня 2015 року /а. с. 53/, в якому декан просив дозволу надати право повторного навчання студенту, який навчається на умовах контракту з 01 вересня 2015 року, зауваживши при цьому, що студент 3 курсу 406б групи 18 десятка не виконав навчальний план поточного року, не склав підсумковий модульний контроль з патоморфології, патофізіології та фармакології.

Наказом №496 ос від 19 червня 2015 року «Про надання права на повторне навчання» позивача було переведено на 3 курс у зв'язку з наданням права на повторне навчання /а. с. 54-56/.

01 червня 2016 року згідно з поданням декана 1 міжнародного факультету /а. с. 57/ у зв'язку з тим, що позивач мав академічну заборгованість з трьох навчальних дисциплін загалом у 253 годин наказом № 467ос від 10 червня 2016 року ОСОБА_2 був відрахований з третього курсу 406б групи зі складу студентів з 01 червня 2016 року за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку навчального закладу (пропустив без поважних причин 253 години навчальних аудиторських занять) /а. с. 58-59/.

Посилання апеляційної скарги про те, що не існує конкретних фактичних обставин про порушення апелянтом навчальної дисципліни і праавил внутрішнього розпорядку навчального закладу, а саме пропуску без поважних причин 253 години навчальних занять, а викладене відповідачем в наказі є припущенням, колегія суддів не може взяти до уваги, як необґрунтовані.

На підтвердження академічної заборгованості стороною відповідача були надані рапорт декана 1 міжнародного факультету та списки студентів третього курсу, що мають борги з певних дисциплін /а. с. 60-67/.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Ні суду першої, ні апеляційної інстанції не було надано доказів поважності пропуску 253 години навчальних аудиторських занять.

Також апеляційний суд не можу взяти до уваги доводи апелянта, що відповідач в наказі не зазначив в чому полягає порушенням апелянтом правил внутрішнього розпорядку, яких конкретних правил, конкретного якого вищого учбового закладу.

Відповідно до акту про ознайомлення студента з правилами навчальної дисципліни та внутрішнього розпорядку Академії та основними законодавчими документами у сфері освіти від 01 жовтня 2012 року - позивача було ознайомлено з внутрішніми правилами Академії, проте згідно з іншим актом від 01 жовтня 2012 року позивач відмовився підписувати акт про ознайомлення студента з правилами навчальної дисципліни та внутрішнього розпорядку Академії та основними законодавчими документами у сфері освіти /а. с. 68, 69/.

16 лютого 2016 року відповідачем був складений акт фіксації порушення правил навчальної дисципліни позивачем /а. с. 70/, а також акт фіксації порушення внутрішнього розпорядку Академії /а. с. 71/, в яких зазначалося, що студент І міжнародного факультету 409б групи, спеціальність «лікувальна справа» ОСОБА_2 порушив правила навчальної дисципліни/порушив правила внутрішнього розпорядку Академії та має академічну заборгованість у вигляді 238 годин пропущених занять з різних дисциплін без поважних причин. Даного студента було викликано до деканату для надання пояснень щодо даного факту. Позивач для надання роз'яснень не з'явився. Було прийнято рішення винести позивачу догану за порушення правил навчальної дисципліни/порушення внутрішнього розпорядку Академії.

Відповідно до п. 10.3.2. Положення про організацію освітнього процесу в Державному закладі «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» від 06 березня 2015 року № 22-од студенти ДЗ «ДМА МОЗ України» зобов'язані: «Дотримуватися чинного законодавства України, статуту та правил внутрішнього розпорядку академії, етичних норм; виконувати графік навчального процесу та вимоги індивідуального навчального плану..., вчасно інформувати про неможливість відвідування заняття; відвідувати навчальні заняття, що передбачені розкладом, та ін.»» /а. с. 75, 76-83/. Таким чином, навчальна дисципліна - це обов'язкове для всіх студентів в Академії підпорядкування правилам поведінки в Академії, визначених у відповідності до законодавства, статутом та локальними нормативними актами Академії ті інш.

Колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що відмова позивача від підписання ним акту ознайомлення студента з правилами навчальної дисципліни та внутрішнього розпорядку Академії та основними законодавчими документами у сфері освіти, не звільняє його від обов'язку дотримуватися їх, оскільки відповідно до п. 2.2.6 договору № 54/12 від 27 січня 2012 року, укладеного між ДЗ «ДМА МОЗ України» та ПП «Коралл-Плюс», предметом якого є надання послуг з навчання іноземних громадян на компенсаційній основі, обов'язками фірми є роз'яснення студентам їх прав та обов'язків, а згідно з п.6.2 цього договору Академія, має право відрахувати студентів...за слабкі знання, невиконання навчальних програм, порушень правил внутрішнього розпорядку Академії, та припинення відвідування занять (без поважних причин)...» /а. с. 84-87/.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про освіту» обов'язками вихованців, учнів, студентів, курсантів, слухачів, стажистів, клінічних ординаторів, аспірантів, докторантів відповідно є: додержання законодавства, моральних, етичних норм; систематичне та глибоке оволодіння знаннями, практичними навичками, професійною майстерністю, підвищення загального культурного рівня; додержання статуту, правил внутрішнього розпорядку навчального закладу.

Згідно ст. 63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, зобов'язані: 1) дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу; 2) виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; 3) виконувати вимоги освітньої (наукової) програми.

Пунктом 7.14. статуту Академії передбачено, що крім обов'язків, передбачених Законом України «Про вищу освіту» студенти Академії зобов'язані виконувати вимоги освітньої (наукової) програми.

Однак, як убачається з матеріалів справи, позивач є англомовним студентом, Договір № 12/09 щодо організації його навчання, як студента на Договірній основі було укладено між ним та ПП «Корал-Плюс» 19.06.2012 року. Як з»ясовано у суді апеляційної інстанції позивач володіє англійською мовою та викладання дисциплін відбувається англійською, тоді як Акти ознайомлення студента з правилами навчальної дисципліни та внутрішнього розпорядку Академії та основними законодавчими документами у сфері освіти, Акти фіксації порушення внутрішнього розпорядку академії, Акти про відмову підписувати акт фіксації щодо порушення навчальної дисципліни та акту фіксації щодо порушення правил внутрішнього розпорядку академії, які він відмовився підписувати, були складені українською, без відповідного перекладу на мову, якою вільно володіє іноземний студент та без надання відповідних доказів зазначеному (а.с.68-72).

Крім того, ПП «Коралл-Плюс» своїм листом повідомило, що позивача було ознайомлено зі статутом Академії, з Положенням про організацію освітнього процесу в ДЗ «ДМА МОЗ України», з Положенням щодо виконання здобувачами вищої освіти вимог організації навчального процесу в Академії, з Положенням про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів ВНЗ, з ЗУ «Про вищу освіту», з правилами внутрішнього розпорядку навчального закладу, правами та обов'язками студентів ДЗ «ДМА МОЗ України» та ін. також, Позивачу були роз'яснені правові наслідки невиконання вказаних нормативних, що може призвести до відрахування з Академії. Директору фірми відомо, що позивача було відраховано за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку навчального закладу, що вважає цілком правомірними /а. с. 88/.

Однак, колегія суддів вважає, зазначене твердження не доведеним у суді, оскільки, а ні матеріали справи, а ні суду апеляційної інстанції не було надано належних доказів зазначеного. Колегією було роз»яснено право надати докази дійсного ознайомлення позивача, під особистий підпис, зі статутом Академії, з Положенням про організацію освітнього процесу в ДЗ «ДМА МОЗ України», з Положенням щодо виконання здобувачами вищої освіти вимог організації навчального процесу в Академії, з Положенням про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів ВНЗ, з ЗУ «Про вищу освіту», з правилами внутрішнього розпорядку навчального закладу, правами та обов'язками студентів ДЗ «ДМА МОЗ України», а також, що йому були роз'яснені правові наслідки невиконання вказаних нормативних, що може призвести до відрахування з Академії. Суду апеляційної інстанції було надано відповідачем лише копії Договору №12/09 від 19.06.2012 року та Договору №5.05.09.2008 від 10.09.2008 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем не було дотримано належного порядку ознайомлення іноземного студента з відповідними документами при його відрахуванні.

Посилання апеляційної скарги, що достовірно не вбачається та не надається абсолютної точної можливості встановити, що Наказ № 467 ос від 10.06.2016 р. в частині параграфу 3 про відрахування особи а саме «ОСОБА_2 (Сирія) зі складу студентів ідентично відноситься до особистості позивача, а саме громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, апеляційний суд не може взяти до уваги, як необґрунтовані.

Зазначені доводи спростовуються, у тому числі, матеріалами справи та долученими доказами, які були надані позивачем та у яких також зазначається як вірне написання його імені - ОСОБА_2:

*довідка про реєстрацію місця проживання від 28.04.2016 року видана ОСОБА_2;

*грамота ( якою нагороджено саме ОСОБА_2);

*рекламний журнал академії про кращих студентів;

*адвокатський запит також містить ідентифікацію позивача, а саме ОСОБА_2;

*договір про надання юридичної допомоги № 27/06-ц також укладено між Адвокатом та ОСОБА_2

Крім того, існує Єдина державна електронна база з питань освіти, яка містить виключну форму щодо заповнення даних про студентів, а саме, для будь-якого студенту передбачено вводити лише Прізвище, ім'я, но-батькові. У зв'язку з тим, що іноземні громадяни в своїй більшості не мають графи «по-батькові» ДЗ «ДМА МОЗ України» вводить інформацію про студента, згідно офіційного перекладу паспортних даних та інших документів, які заповнюються особисто студентом.

Також, колегія суддів не приймає ствердження апелянта, що заява від 16.06.2015 року про надання ОСОБА_2 права на повторне навчання на 3-й курс є сфальсифікованою, і підпис ніби то виконано не ним, оскільки ця заява і є підставою, на надання ОСОБА_2 права на повторне навчання. Підтвердженням цього є Наказ від 19 червня 2015 року № 496 ос «Про надання права на повторне навчання». Якби не було цієї заяви, Позивач не мав би права повторно навчатися в державному закладі.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до вимог із ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було враховано, що матеріали справи не підтверджують належне ознайомлення позивача, як іноземного студента, під особистий підпис, зі статутом Академії, з Положенням про організацію освітнього процесу в ДЗ «ДМА МОЗ України», з Положенням щодо виконання здобувачами вищої освіти вимог організації навчального процесу в Академії, з Положенням про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів ВНЗ, з ЗУ «Про вищу освіту», з правилами внутрішнього розпорядку навчального закладу, правами та обов'язками студентів ДЗ «ДМА МОЗ України», а також, що йому були роз'яснені правові наслідки невиконання вказаних нормативних, що може призвести до відрахування з Академії.

А надані в якості доказів Акти ознайомлення студента з правилами навчальної дисципліни та внутрішнього розпорядку Академії та основними законодавчими документами у сфері освіти, Акти фіксації порушення внутрішнього розпорядку академії, Акти про відмову підписувати акт фіксації щодо порушення навчальної дисципліни та акту фіксації щодо порушення правил внутрішнього розпорядку академії, які позивач відмовився підписувати, колегія суддів не може прийняти в якості належних, оскільки, вони були надані для ознайомлення з порушенням відповідного порядку, а саме, надані іноземному, англомовному студенту, без відповідного перекладу на мову, якою вільно володіє. Крім того, не враховано, що позивач саме зазначав, що відмовлявся від підпису актів з підстав їх незрозуміння.

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб'єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст.31 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, до початку розгляду справи по суті шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підстави позову.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12 відповідно до ст. 304 ЦПК України суд апеляційної інстанції при розгляді справи керується правилами розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими гл. І «Апеляційне провадження» розд. V ЦПК України.

У відповідності до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Саме позовними вимогами позивача було зазначено - визнання наказу № 467 ос від 10.06.2016 р. в частині параграфу 3 про відрахування особи а саме «ОСОБА_2 (Сирія) зі складу студентів - недійсним та скасування.

Колегією було встановлено, що перед судом першої інстанції інших вимог, ніж ті що заявлені позивачем, не заявлялось, а тому, колегія суддів переглядає справу саме в межах заявлених позовних вимог до першої інстанції та доводів апеляційної скарги.

Оскільки, саме суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, колегією суддів було встановлено, що фактично позивач звернувся з вимогою про визнання оспорюваного наказу незаконним та його скасування і зазначене було також встановлено і судом першої інстанції, про що свідчить рішення суду першої інстанції, що у даному випадку не суперечить вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, визнаючи оскаржуваний наказ незаконним, не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині скасування оспорюваної частини наказу, як безпідставні, оскільки, даний наказ містіть всі необхідні реквізити, які дозволяють ідентифікувати установу, в якому виданий документ, час його видачі, суб'єкта, що прийняв відповідне рішення, коло осіб, яких цей наказ стосується, зміст розпорядження, а також містить підпис уповноваженої особи та печатку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки, клегією встановлено порушення прав позивача, а висновки суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах Державний заклад «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України» діяв відповідно до вимог чинного законодавств спростовані доводами апеляційної скарги, вимоги Позивача щодо визнання незаконним наказу в частині параграфу 3 про відрахування з ДЗ «ДМА МОЗ України» та поновлення студента Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_2 на навчанні в якості студента, однак на 3 курсі, оскільки, відсутні докази його переведення на 4 курс, підлягають задоволенню, як доведені.

У іншій частині вимог позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Визнати незаконним наказ Державного закладу «Дніпропетровська медична академія міністерства охорони здоров'я України» №467 ос від 10.06.2016 року в частині параграфу 3 про відрахування з 01.06.2016 року ОСОБА_2 (Сирія) студента третього курсу 406б групи (лікувальна справа, англомовне навчання,6 семестр 2015/2016 н.р.) І міжнародного факультета Державного закладу «Дніпропетровська медична академія міністерства охорони здоров'я України» за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціальності «7.12010001-лікувальна справа» за прушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку навчального закладу (порпустив без проважних причин 253 години навчальних аудиторних занять).

Поновити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, студентом І міжнародного факультета Державного закладу «Дніпропетровська медична академія міністерства охорони здоров'я України» за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціальності «7.12010001-лікувальна справа» за контрактом на 3 курсі.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді Т.П.Красвітна

І.А. Єлізаренко