Справа № 372/2257/17 Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/5338/17 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 49 07.12.2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого - судді Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Коцюрби О.П., із участю секретаря Топольського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину і утримання дружини,

В С Т А Н О В И Л А :

31 липня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із названим позовом, де просила стягнути з ОСОБА_2, аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 426 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти на утримання ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі - 1 684 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку та покласти судові витрати на відповідача.

Свої вимоги позивач мотивували тим, що 14 серпня 2015 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 від якого 15 квітня 2016 року в них народилась донька - ОСОБА_4.

18 травня 2017 року рішенням Обухівського районного суду Київської області шлюб було розірвано.

Дитина проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні.

Відповідач матеріально не допомагає утримувати доньку. Оскільки позивач не працює у зв'язку з тим, що здійснює догляд за дитиною та її фінансовий стан не дозволяє в повному обсязі забезпечити доньку всім необхідним, відтак вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на її користь.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 31 липня 2017 року, а також аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, починаючи з 31 липня 2017 року до 15 квітня 2019 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідач по даній справі, участі в утриманні доньки та дружини не приймає, при цьому має обов'язок, встановлений статтями 84, 180 СК України, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 31 липня 2017 року та аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини доходу, щомісячно, починаючи з 31 липня 2017 року до 15 квітня 2019 року, таким чином задовольнивши позовну заяву частково.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального права при його ухваленні.

Просить рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3, а в іншій частині рішення Обухівського районного суду Київської області залишити без змін.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2015 року, який розірвано рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 травня 2017 року ( а.с. 5 ).

Від шлюбу сторони мають спільну доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 6, 7 ).

Відповідно до пенсійного посвідчення ОСОБА_2 є пенсіонером по інвалідності 3 гр. з дитинства ( а.с. 14 ).

ОСОБА_2, на даний час не працює, оскільки 13 січня 2017 року звільнений з посади оператора цеху по розливу води ТОВ "Фірма "Просперо" і єдиним його доходом є пенсія у розмірі 1 342 грн. ( а.с. 16, 17 ).

Будь-яких інших належних та допустимих доказів про отримання доходів відповідачем матеріали справи не містять.

Посилання позивача у заяві про отримання ОСОБА_2 нерегулярного мінливого доходу у розмірі 11 500 грн., ні в ході розгляду судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції, у відповідності до положень ст.ст. 50-60 ЦПК України, не підтверджені.

Окрім іншого, ОСОБА_3 не зазначила періодичність отримання відповідачем такого доходу.

При цьому, ОСОБА_2, за станом свого здоров'я, спостерігається у лікаря психіатра та постійно приймає медикаментозне лікування, зокрема, карболекс, вальпроком 300, вальпроком 500 ( а.с. 15 ) та відповідно до наданих товарних чеків його витрати на придбання ліків становлять 1 438,50 ( 647,20 + 272,80 + 167 + 177,20 + 174,30 ) грн. ( а.с. 19, 20, 21, 22, 23 ).

Разом з цим, відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи викладене, на думку апеляційного суду, ОСОБА_2, за станом свого здоров'я, матеріального забезпечення, не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, яку та просить забезпечити.

Ухвалюючи рішення з приводу стягнення аліментів на утримання дружини, місцевий суд викладеного у повній мірі не врахував і передчасно, на переконання апеляційного суду, ухвалив рішення про частково задоволення цих вимог.

За таких обставин, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, та необґрунтовано прийшов до переконання про необхідність часткового задоволення позовних вимог в зазначеній частині і ухвалив рішення без додержання норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст. 84 СК України, ст.ст. 11, 58-60, 213-215 ЦПК України.

А тому, у зв'язку із викладеним, з точки зору суду другої інстанції, рішення суду в зазначеній частині підлягає скасуванню відповідно до положень ст. 309 ЦПК України із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог на підставі ст. 84 СК України, ст.ст. 11, 58-60, 213, 215 ЦПК України.

Таким чином, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення , неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального права при його ухваленні в частині стягнення аліментів на утримання дружини, на переконання апеляційного суду, знайшли своє підтвердження при розгляді апеляційної скарги.

В решті рішення не оскаржується і воно, на переконання апеляційного суду, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому не підлягає зміні чи скасуванню, як того проситьь відповідач, у відповідності до положень ст.ст. 303, 308 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини скасувати і ухвалити нове рішення за цими вимогами про відмову у задоволенні позову.

В рештві рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

О.П. Коцюрба