Справа №220/1171/17
Провадження № 2/220/460/17
У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2017 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області про захист прав споживачів та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2017 р. в провадження Великоновосілківського районного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області про захист прав споживачів та відшкодування шкоди.

Позов подано за місцезнаходженням позивача із посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів».

Знідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 27.07.2017 р. справа розподілена судді Яненко Г.М.

Представник відповідача звернувся із заявою про відвід судді, яка мотивована тим, що позивач є чоловіком судді Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач Ольги Анатоліївни, а тому у нього існує обґрунтований сумнів щодо обєктивного розгляду справи.

Ухвалою суду від 04.12.2017 р. заява представника відповідача про відвід судді задоволена.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 05.12.2017 р. справа передана в провадження судді Якішиної О.М.

Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним заявити по даній справи самовідвід, виходячи з наступного.

Згідно із ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч.1 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування субєктивного та обєктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути субєктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обгрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи субєктивний критерій, Суд у справі «ОСОБА_2 (Le Compte), ОСОБА_3 (Van Leuven) и ОСОБА_4 (De Meyere) проти Бельгії» (судове рішення від 23.06.1981 р.) підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

У світлі прецедентної практики Суду обєктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення обєктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

У відповідності до ч.1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), за наявності обставин, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст. 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Представником відповідача висловлена недовіра попередньому складу суду з тих підстав, що позивач є близьким родичем судді, яка працює в одному суді разом із суддею, в провадженні якого знаходиться справа. У звязку з цим у відповідача виникає обґрунтований сумнів щодо обєктивного та неупередженого розгляду справи.

Враховуючи викладене, з метою усунення сумнівів в обєктивності складу суду під час розгляду справи та законності прийнятих ним під час розгляду рішень, вважаю необхідним заявити самовідвід по даній справі.

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦПК Укаїни якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених у статті 21 цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, суд постановляє ухвалу про визначення підсудності справи в порядку, встановленому цим Кодексом.

На підставі наведеного, керуючись ст.20,23,25,116,210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід по справі за позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області про захист прав споживачів та відшкодування шкоди.

Направити справу за позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області про захист прав споживачів та відшкодування шкоди до апеляційного суду Донецької області для визначення підсудності справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Якішина