У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., ПоповичО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_6, яка діє через представника ОСОБА_7, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 26 червня 2008 року між ВАТ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк»), та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 92603Ф АНА 77888 К1, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у сумі 20 943 дол. США строком до 25 червня 2015 року або по день, визначений в п.3.3.10 цього договору із сплатою 13,5% річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26 червня 2008 року між ВАТ «Укргазбанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 92603 Ф АНА 77888 П1 та між ВАТ «Укргазбанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - договір поруки № 92603 Ф АНА 77888 П2, відповідно до яких відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зобов'язались відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором.

Крім того, 26 червня 2008 року між ВАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 був укладений договір застави, предметом якого став автомобіль марки «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 на праві власності. Відповідно до п.п. 3.3.4 договору застави відповідач ОСОБА_4 зобов'язався на період дії дійсного договору застрахувати заставлене майно на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування.

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 15 жовтня 2014 року утворилась заборгованість у сумі 4 864 дол. США 46 центів, що за курсом НБУ станом на 15 жовтня 2014 року становить 62 994 грн 76 коп. та 5 460 грн 85 коп., що складається із строкової заборгованості за кредитом у сумі 2 019 дол. США, що за курсом НБУ станом на 15 жовтня 2014 року становить 26 146 грн 05 коп., заборгованості зі сплати простроченої заборгованості за кредитом у сумі 2 548 дол. США 18 центів, що за курсом НБУ станом на 15 жовтня 2014 року становить 32 998 грн 93 коп, заборгованості зі сплати процентів поточної в сумі 26,50 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 жовтня 2014 року становить 343 грн 18 коп, простроченої заборгованості зі сплати процентів в сумі 270,78 доларів, що за курсом НБУ станом на 15 жовтня 2014 року становить 3 506 грн 60 коп, пені за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності в сумі 5 103 грн; пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 357 грн 85 коп.

Таким чином ПАТ АБ «Укргазбанк» просить стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на його користь солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 4 864,46 дол. США, що за курсом НБУ станом на 15 жовтня 2014 року становить 62 994 грн 76 коп та 5 460 грн 85 коп., а з відповідача ОСОБА_4 штраф за невиконання умов договору застави у розмірі 5 975 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 4 864,46 дол. США та 5 460 грн 85 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф за невиконання умов договору застави у розмірі 5 975 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року рішення районного суду змінено в частині розподілу судових витрат, ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 судовий збір у розмірі по 248 грн 10 коп. з кожного. В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить скасувати судові рішення в частині задоволення позову ПАТ АБ «Укргазбанк», ухвалити у справі нове рішення яким у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з висновком якого в цій частині погодився і апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив з того, що ОСОБА_4 умови кредитного договору не виконав, допустив утворення заборгованості, яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів з підстав передбачених ст. ст. 526, 530, 554, 1050 ЦК України.

Доводи касаційної скарги про те, що банком без згоди поручителя ОСОБА_6 було підвищено процентну ставку до 14,5% як підстава для припинення поруки (ст. 559 ЦК України) необґрунтовані, оскільки таке підвищення передбачено п. п. 3.1.10 кредитного договору від 26 червня 2008 року № 92603Ф АНА 77888 К1 за виконання зобов'язань за яким поручилася ОСОБА_6

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє через представника ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року в незміненій частині та рішення Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.О. Писана
І.М. Завгородня
О.В. Попович