Справа № 569/3366/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, суд-

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні, позовні вимоги позивача визнав частково, в частині стягнення на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000,00 грн. починаючи з дня предявлення позову, на період навчання, до досягнення дочкою двадцяти трьох років, в іншій частині позовних вимог позивача просив суд відмовити з підстав, викладених у наданих суду письмових поясненнях.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні, позовні вимоги позивача підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення та уточнення позовних вимог. Просили суд стягувати з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у Економічному університеті м.Вроцлав Республіка Польща, у твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн. щомісячно, на період навчання з дня предявлення позову і до досягнення дитиною 23 років, зокрема до 25.12.2020 року. Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача додаткові витрати, повязані з оздоровленням, особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини у звязку з наявністю в неї здібностей, талантів, які були витрачені до повноліття дитини у розмірі 73091,99 грн. Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати та витрати на правову допомогу.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного:

В судовому засіданні встановлено, що 27 липня 1997 року між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №242166, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 09.02.1998 року актовий запис № 233.

Рішенням Рівненського міського суду шлюб між сторонами розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 22.12.2003 року, зареєстрованого за №986. Дочку ОСОБА_4 суд залишив на проживання з матірю.

Ухвалою Рівненського міського суду від 23.11.2004 року затверджено мирову угоду, відповідно до якої, відповідач до 01.10.2005 року зобовязаний купити та оформити шляхом дарування на дочку ОСОБА_4 чотирикімнатну квартиру №4 за адресою вул.Соборна, 3 м.Рівне, або іншу рівноцінну квартиру, ціна якої становитиме не менше 32 000 дол. США, у випадку невиконання вищевказаних умов негайно сплатити на користь ОСОБА_1 суму еквівалентну 32 000 дол. США. Відповідача ОСОБА_3 зобовязано сплачувати щомісячно суму еквівалентну 200 дол. США на утримання дитини ОСОБА_4 починаючи з моменту затвердження мирової угоди і до повноліття дитини.

Відповідачем ОСОБА_3, відповідно до договору дарування від 17.03.2012 року подаровано дочці ОСОБА_4 чотирикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Також відповідач належним чином сплачував аліменти визначені відповідно до мирової угоди затвердженої ухвалою Рівненського міського суду від 23.11.2004 року та додатково надавав дочці кошти, купував одяг та речі необхідні для повноцінного життя дитини.

На даний час, повнолітня дочка ОСОБА_4 навчається на платній формі навчання в Економічному університеті у Вроцлаві (далі університет), відповідно до параграфу 4 договору №162239/NE/S1/2015 про умови внесення оплати студентами-іноземцями, які розпочинають навчання на платних засадах студент-іноземець зобовязаний вносити оплату за навчання у розмірі 2500,00 євро у перерахунку на злоті за середнім курсом ОСОБА_6, що встановлений на день оплати за кожен семестр навчання. Студент-іноземець, прийнятий на навчання на перший семестр вносить оплату у збільшеному еквіваленті на 200,00 євро. Під час навчання дочка проживає у студентському гуртожитку при університеті, щомісячна плата за проживання складає 500,00 злотих.

Позивач вказує, що самостійно їй дуже важко забезпечувати дочку належним чином, відповідач ОСОБА_3 надавав кошти на утримання дочки в розмірі 100,00 дол. США, що в еквіваленті на день підготовки позовної заяви за курсом НБУ від 18.03.2016 року становить 2669,99 грн., а починаючи з травня 2016 року взагалі припинив брати участь в утриманні дочки ОСОБА_4

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до розяснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

У п. 20 вищевказаної постанови Пленуму від 15 травня 2006 року Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Щодо розміру стягуваних аліментів суд враховує, те що відповідач є приватним підприємцем, у його власності перебувають обєкти нерухомого майна, орендні площі, де здійснюється підприємницька діяльність, що приносять йому постійний стабільний прибуток, також у власності відповідача перебувають два автомобілі.

Відповідно до податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2015 та 2016 роки дохід відповідача ОСОБА_3 склав 363500,00 грн., та 253200,00 грн. відповідно. Однак відповідач вказує, що на даний час, в умовах економічної кризи прибуток від підприємницької діяльності зменшився, та відповідно до розрахунку доходу, доданого до довідки Державної податкової інспекції у м. Рівне від 22.04.2016 р. № 605/17-16-17-15-14 за перший квартал 2016 року чистий дохід становить 15002,57 грн.

У 2009 році відповідач одружився вдруге, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП №057058 виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області від 31 липня 2009 року, актовий запис №183. Від даного шлюбу ОСОБА_3В має двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №122742 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 19.07.2010 року та дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №186925 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 03.04.2013 року.

Відповідно до ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За словами позивача, донька з раннього дитинства хворіє на атопічний дерматит поширеної форми. Хвороба має систематичний характер, часто рецидивує. У звязку з чим дочка потребує оздоровлення в умовах теплого сонячного клімату біля моря або в горах. Таким чином, суд враховуючи хворобливий стан здоровя повнолітньої дочки ОСОБА_4, вартість навчання дочки в Економічному університеті м.Вроцлав, також те що відповідач є працездатною особою, є приватним підприємцем та отримує стабільний високий дохід та має на утриманні двох малолітніх дітей, суд прийшов до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на користь позивача на утримання своєї повнолітньої дочки, що продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн. щомісячно, на період навчання починаючи з дня предявлення позову 21 березня 2016 року і до досягнення дочкою ОСОБА_4 двадцяти трьох років.

Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат, повязаних з оздоровленням, особливими обставинами, зокрема необхідністю розвитку дитини у звязку з наявністю в неї здібностей і талантів, які були витрачені до повноліття дитини, судом встановлено, що дочка ОСОБА_4 з дитинства хворіє на атопічний дерматит поширеної форми. Хвороба має систематичний характер, часто рецидивує. У звязку з чим відповідно до довідки від 17.08.2015 року дочка потребує оздоровлення в умовах теплого сонячного клімату біля моря або в умовах гірського клімату та спеціального дієтичного харчування. У 2015 році позивач оздоровлювала доньку двічі взимку в ОСОБА_9 в горах, восени в Арабській ОСОБА_9 Єгипет.

Крім того, у звязку з вступом та навчанням дочки у Економічному університеті м. Вроцлав, позивач понесла значні витрати. Для подання документів на навчання, проїзд у громадському транспорті та дорогу до ОСОБА_9 та до дому, купівлю одягу, зошити, книги, канцелярське приладдя, матеріали для додаткових занять в університеті, засоби індивідуальної гігієни та інші потреби.

Однак, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обовязку сплати аліментів, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами, а отже сімейним законодавством не передбачено стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, що продовжує навчання, суд враховує всі необхідні витрати при встановленні розміру аліментів на дитину що продовжує навчання.

Доводи позивача, що додаткові витрати були здійснені ще до досягнення дитиною повноліття, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач на той момент належним чином здійснював оплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі встановленому ухвалою Рівненського міського суду про затвердження мирової угоди від 23.11.2004 року та добровільно надавав кошти на додаткові потреби дочки. Крім того, зі слів відповідача, що позивач отримує кошти від здачі в оренду квартири, подарованої відповідачем дочці ОСОБА_4, а тому з огляду на вище викладені обставини, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на навчання та оздоровлення дитини не підлягають до задоволення.

За вище зазначених обставин позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково, в частині стягнення аліментів в розмірі 6000 гривень., а в частині стягнення додаткових витрат не підлягають до задоволення.

Також не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу, тому що адвокат ОСОБА_5 приймала участь у справі не як особа, яка надає правову допомогу, а як представник, і крім того суду не надано розрахунку витрат на правову допомогу.

Згідно ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача 320,00 грн. судових витрат по справі по сплаті судового збору та стягнути з відповідача 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208-209,213-215, 218,367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхньої повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 6000,00 гривень, щомісячно, на період навчання, до досягнення дочкою ОСОБА_4 двадцяти трьох років, починаючи з дня предявлення позову 21 березня 2016 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнення аліментів-у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 320,00 гривень, понесених нею судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 551,20 гривню судового збору в дохід держави

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_10