АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/1481/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1441/К/17 Лиходєдов А.В.
Категорія - 27 ( І ) Доповідач - Бондар Я.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар - Гладиш К.І.

за участю: представника позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Бродька Анатолія Івановича, відповідача - ОСОБА_4, її представника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» ( надалі - ПАТ КБ«ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачу ОСОБА_4 згідно укладеного кредитного договору№ KRHTA800005908 від 14.05.2008 р., ПАТ КБ«ПриватБанк» надав кредитні кошти у розмірі 8663,34 грн. із цільовим використанням для придбання автомобіля, зі сплатою 16,92 відсотків за користування кредитом, із кінцевою датою повернення кредитних коштів до 13.05.2011 р.

Відповідач своїх обов'язків по своєчасному погашенню кредиту та по сплаті відсотків належним чином не виконував, у результаті чого станом на 16 березня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 38999,28 грн., яку ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 червня 2016 року позов ПАТ КБ«Приват Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 38999,28 грн.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 травня 2017 року відповідачу ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність рішення суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зокрема вважає, що суд не взяв до уваги, що раніше позивач звертався до суду із вимогами в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на заставне майно - автомобіль, тому стягнення заборгованості призведе до подвійної відповідальності ОСОБА_4 за кредитними зобов'язаннями.

Крім того, судом не враховано, що позивачем пропущений строк звернення до суду за захистом порушених прав.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просив рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив із обов'язку відповідача ОСОБА_4 погасити кредитну заборгованість у зв'язку із неналежним виконанням договірних зобов'язань.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно умов укладеного кредитно-заставного договору № KRHTA800005908 від 14.05.2008 р. ПАТ КБ«ПриватБанк» надав ОСОБА_4 кредитні кошти у розмірі 8663,34 грн. із цільовим використанням для придбання автомобіля , зі сплатою 16,92 відсотків за користування кредитом, із кінцевою датою повернення кредитних коштів до 13.05.2011 р. ( а.с.6-11).

Відповідач своїх обов'язків по своєчасному погашенню кредиту та по сплаті відсотків належним чином не виконував, у результаті чого станом на 16.03.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 38999,28 грн., яка складається з:6040,52 грн. - заборгованість за кредитом;1111,97 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;1757,78 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;27993,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;а також штрафи : 250грн- фіксована частина, 1845,20 грн. - процентна складова ( а.с.4-5).

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Заперечуючи проти позову, у заяві про скасування заочного рішення представник відповідача ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності. Крім того. зазначає, що останній платіж відповідачем сплачено 22 червня 2009 року, тому саме з цього часу у позивча виникло право на звернення до суду за захистом порушених прав. ( а.с. 33-35).

Колегія суддів не може погодитися із твердженнями представника позивача про пропуск ПАТ КБ «ПриватБанк» строку позовної давності, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Згідно положення п.13.1 Кредитно- заставного договору від 14 травня 2008 року сторони домовились, що строк позовної давності за вимогами про стягненя кредитних коштів становить 5 років ( а.с.9 ).

Із позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 30 березня 2016 року, строк виконання грошового зобов'язання визначений сторонами 13 травня 2011 року, тобто у межах строку позовної давності, визначеної сторонами.

Посилання представника відповідача, що останній платіж за кредитним договором проведений боржником ОСОБА_4 у липні 2009 року, також не можна вважати обґрунтованою підставою для застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Як зазначає представник відповідача у липні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави. Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2014 року позов ПАТКБ»ПриватБанк» задоволений. Витребувано у ОСОБА_4 в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитно-заставним договором від 14 травня 2008 року та передано в заклад позивачу транспортний засіб ВАЗ 21063. ( а.с.37-39).

Згідно положення ч.2,3 ст.267 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

ПАТ КБ «ПриватБанк» реалізував своє право на звернення до суду із позовом у липні 2013 року, що перервало строк позовної давності, тому він не пропущений навіть з урахуванням останнього платежу ОСОБА_4 у липні 2009 року.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача стосовно подвійної відповідальності ОСОБА_4 за кредитними зобов'язаннями, колегія суддів вважає необґрунтованими. Доказів про виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2014 року та виконання відповідачем ОСОБА_4, кредитних зобов'язань не надано.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої ст. 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Звернення стягнення на предмет застави не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням ( стягнення заборгованості) одночасно зі зверненням стягнення на предмет застави не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов'язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов'язанням відсутня.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1080цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має застосовуватися судами при урегулюванні спірних правовідносин.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, відхилити.

Заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: