АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 626/785/17 Головуючий 1-ї інстанції Дудченко В.О. Провадження № 22-ц/790/6616/17 Доповідач Колтунова А.І.
Категорія: спори, що виникають із земельних
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Відділу Держгеокадастру в Красноградському районі Харківської області, державного реєстратора ОСОБА_6, комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про захист порушеного права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

30 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі ГУ Держгеокадастру у Харківській області), Відділу Держгеокадастру в Красноградському районі Харківської області, державного реєстратора ОСОБА_6, комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (далі КП «ХМБТІ») про захист порушеного права власності.

В обґрунтування позову зазначив, що йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія II-ХР № 059735 від 18 вересня 2001 року належить земельна ділянка площею 6,33 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на землях Кобзівської сільської ради (далі земельна ділянка).

Державним кадастровим реєстратором Відділу у Красноградському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області прийнято рішення про відмову ОСОБА_2 у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у звязку з перетином земельної ділянки з ділянками :10:000:0181, :10:000:0182, :10:000:0183.

Зазначені земельні ділянки, що зареєстровані та належать на праві власності відповідачам, були сформовані за рахунок належної йому на праві власності земельної ділянки, що порушує його права власності. Дані земельні ділянки сформовані за рахунок земель колективної власності з цільовим призначенням землі товарного сільськогосподарського виробництва, проте після їх формування цільове призначення змінено на ведення особистого селянського господарства, що є порушенням норм земельного законодавства, а саме мораторію на зміну цільового призначення.

Зважаючи на зазначене, просив суд:

- визнати недійсним та скасувати наказ серія та номер 12692-СГ, виданий 16 листопада 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер :10:000:0181, розташованої за межами населених пунктів на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області (далі земельна ділянка кадастровий номер :10:000:0181);

- скасувати та вилучити запис Поземельної книги з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 323381200:10:000:0181;

- скасувати та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 17866111 від 05 грудня 2016 року, вчинений державним реєстратором ОСОБА_7 КП «ХМБТІ», підстава виникнення права власності наказ 12692-СГ, виданий 14 листопада 2016 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області, на земельну ділянку кадастровий номер :10:000:0181;

- визнати недійсним та скасувати наказ серія та номер 12875-СГ, виданий 16 листопада 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер :10:000:0182, розташованої за межами населених пунктів на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області (далі земельна ділянка кадастровий номер :10:000:0182);

- скасувати та вилучити запис Поземельної книги з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 323381200:10:000:0182;

- скасувати та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 17858799 від 05 грудня 2016 року, вчинений державним реєстратором ОСОБА_7 КП «ХМБТІ», підстава виникнення права власності наказ 12875-СГ, виданий 16 листопада 2016 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області, на земельну ділянку кадастровий номер :10:000:0182;

- визнати недійсним та скасувати наказ серія та номер 12689-СГ, виданий 14 листопада 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер :10:000:0183, розташованої за межами населених пунктів на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області (далі земельна ділянка кадастровий номер :10:000:0183);

- скасувати та вилучити запис Поземельної книги з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 323381200:10:000:0183;

- скасувати та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 17865392 від 05 грудня 2016 року, вчинений державним реєстратором ОСОБА_7 КП «ХМБТІ», підстава виникнення права власності наказ 12689-СГ, виданий 14 листопада 2016 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області, на земельну ділянку кадастровий номер :10:000:0183;

В серпні 2017 року представником ГУ Держгеокадастру у Харківській області подано заперечення на позов, в якому просив суд у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що вищевказані накази №№ 12692-СГ, 12875-СГ, 12689-СГ, якими затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особисто селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області, та передано ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельні ділянки кадастрові номери :10:000:0181; :10:000:0182, :10:000:0183, видані на підставі заяв зазначених осіб про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та у відповідності до положення про ГУ Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03 березня 2015 року № 21 «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність». На час здійснення розпорядження ГУ Держгеокадастру у Харківській області спірними земельними ділянками їх форма власності була державною, а не приватною, та відносно них були відсутні будь-які обмеження (обтяження). Зважаючи на зазначене, технічна документація на земельні ділянки з кадастровими номерами :10:000:0181; :10:000:0182, :10:000:0183 була розроблена з дотриманням стандартів, норм і правил, що є підставою для набуття права власності, підстави для скасування якого відсутні.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2017 року позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано наказ серія та номер 12692-СГ, виданий 14 листопада 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер :10:000:0181, розташованої за межами населених пунктів на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області. Скасовано та вилучено запис Поземельної книги з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 323381200:10:000:0181. Скасовано та вилучено запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 17866111 від 05 грудня 2016 року, вчинений державним реєстратором ОСОБА_7 КП «ХМБТІ», підстава виникнення права власності наказ 12692-СГ, виданий 14 листопада 2016 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області, на земельну ділянку кадастровий номер :10:000:0181. Визнано недійсним та скасовано наказ серія та номер 12875-СГ, виданий 16 листопада 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер :10:000:0182, розташованої за межами населених пунктів на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області. Скасовано та вилучено запис Поземельної книги з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 323381200:10:000:0182. Скасовано та вилучено запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 17858799 від 05 грудня 2016 року, вчинений державним реєстратором ОСОБА_7 КП «ХМБТІ», підстава виникнення права власності наказ 12875-СГ, виданий 16 листопада 2016 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області, на земельну ділянку кадастровий номер :10:000:0182. Визнано недійсним та скасовано наказ серія та номер 12689-СГ, виданий 14 листопада 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер :10:000:0183, розташованої за межами населених пунктів на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області. Скасовано та вилучено запис Поземельної книги з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 323381200:10:000:0183. Скасовано та вилучено запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 17865392 від 05 грудня 2016 року, вчинений державним реєстратором ОСОБА_7 КП «ХМБТІ», підстава виникнення права власності наказ 12689-СГ, виданий 14 листопада 2016 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області, на земельну ділянку кадастровий номер :10:000:0183.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ Держгеокадастру у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Судом не надано належної оцінки тому факту, що позивач після винесення державним кадастровим реєстратором Відділу у Красноградському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, не вживав заходів щодо усунення недоліків та повторно з відповідною заявою не звертався, зважаючи на що достовірно не встановлено факт перетинання земельної ділянки, що належить йому на підставі державного акту, з земельними ділянками відповідачів. ОСОБА_2 не надавався дозвіл на виготовлення землевпорядної документації. Відповідачі зверталися до ГУ Держгеокадастру у Харківській області з заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які перебували у державній формі власності та були вільні від обмежень та обтяжень прав третіх осіб. Позивачем не було зазначено, яку саме норму закону було порушено ГУ Держгеокадастру у Харківській області та не надано доказів на підтвердження такого порушення.

В суді апеляційної інстанції представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушення його права власності на земельну ділянку з боку відповідачів.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають доказам, що містяться в матеріалах справи, та ґрунтуються на положеннях законодавства України.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія II-ХР № 059735 від 18 вересня 2001 року належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 6,33 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на землях Кобзівської сільської ради. Зазначений акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10. Вказана земельна ділянка передана у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення ХІІІ сесії ХХІІІ скликання Кобзівської сільської Ради народних депутатів від 27 лютого 2001 року (а.с. 6).

Факт отримання ОСОБА_2 вказаного вище державного акту на земельну ділянку також підтверджується даними Списку громадян по Кобзівській сільській раді, які отримали державні акти на право приватної власності на землю станом на 2003 рік (а.с. 17), та даними Технічної документації щодо передачі земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право приватної власності на землю громадянам із земель колективної власності КСП «Промінь» на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області (а.с. 18-19).

На замовлення ОСОБА_2 14 грудня 2016 року Приватним підприємством «Алгоритм 3» розроблено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки (паю) гр. ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області, в якій в тому числі визначено межі земельної ділянки ОСОБА_2 в натурі (на місцевості) та її координати (а.с. 9-13).

Проте під час процедури внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру зясовано, що межі земельної ділянки ОСОБА_2 перетинаються з межами земельних ділянок із кадастровими номерами :10:000:0181, :10:000:0182, :10:000:0183. Так, перетин земельної ділянки з ділянкою :10:000:0181 площа співпадає на 16,3177 %, перетин з ділянкою :10:000:0182 площа співпадає на 31,5903 %, перетин з ділянкою :10:000:0183 площа співпадає на 31,5923 % (а.с. 7).

Факт перетину меж земельної ділянки ОСОБА_2 із межами земельних ділянок з кадастровими номерами :10:000:0181, :10:000:0182, :10:000:0183 підтверджується також даними експлікації земель, виконаними ПП «Алгоритм 3» (а.с. 118).

Земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером :10:000:0181 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Харківська область, Красноградський район, Кобзівська сільська рада, зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5, дата державної реєстрації права 05.12.2016 року, орган, що здійснив державну реєстрацію права (в державному реєстрі прав) Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Наказ про надання дозволу на розробку документації із землеустрою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 12692-СГ від 14.11.2016 року (а.с. 23-24).

Земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером :10:000:0182 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Харківська область, Красноградський район, Кобзівська сільська рада, зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_3, дата державної реєстрації права 05.12.2016 року, орган, що здійснив державну реєстрацію права (в державному реєстрі прав) Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Наказ про надання дозволу на розробку документації із землеустрою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 12875-СГ від 16.11.2016 року (а.с. 22).

Земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером :10:000:0183 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Харківська область, Красноградський район, Кобзівська сільська рада, зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_4, дата державної реєстрації права 05.12.2016 року, орган, що здійснив державну реєстрацію права (в державному реєстрі прав) Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Наказ про надання дозволу на розробку документації із землеустрою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 12689-СГ від 14.11.2016 року (а.с. 23-24).

При цьому в проектах землеустрою щодо відведення відповідних земельних ділянок у власність ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконаних фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8, зазначено, що при польовому обстеженні в присутності представника землекористувача (землевласника), суміжних землекористувачів і землевласників встановлені та погоджені зовнішні межі земельної ділянки, на земельній ділянці відсутні обмеження (обтяження), відведення земельної ділянки суттєво не вплине на використання суміжних земельних ділянок (а.с. 84-95).

Таким чином, з досліджених колегією суддів доказів вбачається, що станом на час надання дозволу на розробку документації із землеустрою ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, розробки вказаної документації та реєстрації права власності зазначених осіб на земельні ділянки із кадастровими номерами відповідно :10:000:0181, :10:000:0182, :10:000:0183, що мало місце в 2016 році, частини вказаних земельних ділянок перебували у власності позивача ОСОБА_2, право власності якого було набуто в 2001 році.

Процедура встановлення меж земельних ділянок визначена Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18 травня 2010 року.

Пунктом 3.12. вказаної Інструкції передбачено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів)

суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Матеріали справи не містять даних про те, що під час встановлення меж земельних ділянок, які виділялись у власність ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, вказане питання узгоджувалось із ОСОБА_2

Згідно ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Статтею 321 ЦК України також передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Підстави припинення права власності на земельну ділянку визначені ст. 140 Земельного кодексу України. До них відносяться наступні: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 2 ст. 90 Земельного кодексу України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом і тому числі визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що передача у власність ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 земельних ділянок з кадастровими номерами відповідно :10:000:0181, :10:000:0182, :10:000:0183 відбулось з порушенням чинного законодавства України та прав ОСОБА_2 як власника земельної ділянки, з якою частково перетинаються зазначені вище земельні ділянки.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Так, оцінюючи доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_2 не вживав заходів щодо усунення недоліків та повторно до Головного управління Держгеокадастру не звертався, а відтак, за наявності таких зауважень не можливо достовірно стверджувати про те, що земельна ділянка ОСОБА_2 перетинається із земельними ділянками ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, колегія суддів керується наступним.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною першою ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем ОСОБА_2 на підтвердження факту перетину належної йому на праві власності земельної ділянки із земельними ділянками ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, крім рішення Державного кадастрового реєстратора № РВ-017, в якому зазначено як на факті перетину вказаних земельних ділянок, так і наведені конкретні площі такого перетину (а.с. 7), надано суду також дані експлікації земель, виконані ПП «Алгоритм 3», з яких також вбачається факт перетину земельних ділянок (а.с. 118).

Всупереч вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК України будь-яких інших доказів, які б спростовували вказані вище докази та факт перетину земельних ділянок, відповідачами ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, надано не було.

За таких обставин, розглядаючи справи на засадах змагальності та диспозитивності на підставі наданих сторонами доказів, колегія суддів вважає доведеним факт перетину земельної ділянки ОСОБА_2 із земельними ділянками ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Оцінюючи доводи апеляційної скарги відносно того, що дозвіл на виготовлення землевпорядної документації щодо земельної ділянки відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю II-ХР № 059735 від 18 вересня 2001 року ОСОБА_2 не надавався, колегія суддів керується наступним.

Всупереч вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК України, доказів того, що вказаний вище Державний акт на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_2, визнавався недійсним, суду не надано.

Більше того, в апеляційній скарзі Головним управлінням Держгеокадастру в Харківській області зазначено, що вказаний Державний акт на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_2 зареєстрований у встановленому законодавством України порядку шляхом внесення реєстраційного запису Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю Кобзівської сільської ради (а.с. 136, оборот).

За таких обставин станом на час розгляду даної цивільної справи ОСОБА_2 є особою, право власності якого на земельну ділянку зареєстровано у встановленому законодавством України порядку, та незаконність набуття вказаного права власності будь-яким судовим рішенням не встановлена.

Враховуючи наведене, зазначені доводи апеляційної скарги не впливають на факт правомірного володіння ОСОБА_2 земельною ділянкою на праві власності з 2001 року.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що на час здійснення розпорядження Головним управлінням спірними земельними ділянками їх форма власності була державною, а не приватною, та земельні ділянки були вільними від обмежень та обтяжень третіх осіб, не перебували у власності (користуванні) третіх осіб, колегія суддів також не може визнати обґрунтованими з таких підстав.

Зазначені доводи апеляційної скарги спростовуються сукупністю зібраних у справі доказів, згідно яких земельні ділянки ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 станом на час передачі їх у власність останніх в 2016 році, частково перебували у власності ОСОБА_2 з 2001 року.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо недоведеності підстав для скасування та визнання незаконними наказів Головного управління Держгеокадастру в Харківській області про передачу у власність земельних ділянок ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, колегія суддів вважає, що ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом і тому числі визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Як вбачається з правових позицій, викладених в постанові Верховного Суду України від 31 жовтня 2012 року по справі № 6-53цс12, вимога захисту порушених прав власника на землю реалізується зацікавленою особою шляхом звернення до суду з вимогою визнання відповідного рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки недійсним.

Також Верховним судом України в постанові від 12 червня 2013 року по справі № № 6-32цс13 висловлено правову позицію, згідно якої законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

За таких обставин доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру в Харківській області про передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки застосований судом першої інстанції спосіб захисту дозволяє ефективно відновити порушені права ОСОБА_2

Зважаючи на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було належним чином встановлено та досліджено всі обставини по справі. Правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. 315, ст. 317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

ОСОБА_9