ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________________________________________
Унікальний №756/8801/17
Провадження №2-з/756/221/17
УХВАЛА

01 грудня 2017 року суддя Оболонського районного суду м. Києва О.В. Диба розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-Інвестиційна Компанія «ПСП.ЛТД» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 третя особа: Одинадцята київська державна нотаріальна контора про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

Крім того, представник позивача звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій в рамках вжиття заходів забезпечення позову просить суд накласти арешт на машиномісця АДРЕСА_1

Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У абзаці 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на машиномісця задоволенню не підлягає у зв'язку із тим, що обставини, на які посилається позивач як підстави для забезпечення позову ніяким чином не підтверджені. Крім того, позивачем не надано жодного доказу того, який би свідчив про дійсні наміри відповідача відчужити зазначене вище майно.

З огляду на положення п.1 ч. 2 ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову не обґрунтована.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-Інвестиційна Компанія «ПСП.ЛТД» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 третя особа: Одинадцята київська державна нотаріальна контора про визнання договорів купівлі -продажу недійсними;

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя: О.В. Диба