№ 207/2853/17
№ 2/207/1647/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м. Кам'янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.,

при секретарі Сівачук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам'янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Камянської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В

Звертаючись до суду, позивачка в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що вона ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_4 (ОСОБА_5) та ОСОБА_6. Окрім неї в її батьків ще є син, її брат, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час подружнього життя (15.12.1952-18.12.1973 роки) подружжям на ім'я дружини, ОСОБА_4 (ОСОБА_5), було придбано житловий будинок за адресою м. Дніпродзержинськ (м.Кам'янське) вул. Маршова, 55.

Після розірвання шлюбу батько звернувся до суду з позовом про розподіл майна і на підставі рішення суду від 20.02.1975 року за ОСОБА_6 було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку за вказаною вище адресою.

18.10.2000 року батько ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку за адресою м. Кам'янське (м.Дніпродзержинськ) вул. Маршова, 55. Спадкоємцями після його смерті у рівних частках по 1/6 стали вона - донька ОСОБА_1, син - ОСОБА_3, та друга дружина ОСОБА_7.

11 січня 2017 року у віці 88 років померла її мати, ОСОБА_4 (ОСОБА_5). Після смерті матері відкрилась спадщина. Спадковим майном, яке залишилось на день смерті ОСОБА_4 (ОСОБА_5), є 1/2 частини житлового будинку за адресою м. Кам'янське (м.Дніпродзержинськ) вул. Маршова, 55.

За життя її мати ОСОБА_4 (ОСОБА_5), склала заповіт (23.05.1991 р.) на випадок своєї смерті, відповідно до якого належну їй 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в м. Кам'янське (м.Дніпродзержинськ) вул. Маршова, 55 заповіла їй, ОСОБА_1.

На день смерті ОСОБА_4 (ОСОБА_5) перебувала (проживала в закладі на повному державному забезпеченні) з 05.04.2012 р. по 11.01.2017 року у КЗ «Вищетарасівський психоневропатичний інтернат» Дніпропетровської обласної ради», у зв'язку з поставленим їй діагнозом - шизофренія.

Для прийняття спадщини, з весни 2017 вона зверталася як до державних, так і до приватних нотаріальних контор з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Спочатку вона приїжджала до державного нотаріуса Томаківського району, однак він був скорочений і її направили до державного нотаріуса Марганецького району, який також був скорочений і її перенаправили до м. Нікополь. Після ряду тривалих та фінансово затратних поїздок вона звернулася до приватного нотаріуса Кам'янського нотаріального округу м. Кам'янське, яка надала їй консультацію та рекомендувала звернутися до приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу, за місцем смерті спадкодавця.

Також позивачка зазначила, що вона має ряд тяжких захворювань, і тижнями може не виходити з квартири через стан свого здоров'я, всі обставини у сукупності сприяли тривалому зверненню до нотаріальної контори.

03.10.2017 року вона звернулася до приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Однак у той же день 03.10.2017 року вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з пропущенням спадкоємцем строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів.

Хоча в неї наявні усі оригінали правовстановлюючих документів, однак в них є розбіжності у написанні по батькові її матері зі свідоцтвом про її смерть. Складаючи заповіт у 1991 році вона мала по батькові ОСОБА_8. Так було зазначено у наступних документах: довідці про проходження реєстрації права власності від 25.02.1956 року, рішенні суду від 20.02.1975 року, у свідоцтві про шлюб від 15.12.1952 року, у її свідоцтві про народження від 10.09.1954, у свідоцтвах про розірвання шлюбу виданих на ім'я матері від 18.12.1973 року та на ім'я батька від 18.12.1979 року.

У 1992 році, її мати разом зі своїми двома братами та сестрами змінили по батькові через начебто допущенну помилку при складанні актових записів при народженні. Тому 19 травня 1992 року її мати ОСОБА_4 отримала свідоцтво про народження з відміткою «відновлено», в якому зазначено по батькові ОСОБА_5, а надалі на підставі даного свідоцтва було отримано новий паспорт. Саме тому, у свідоцтві про смерть по батькові її матері значиться як «Акинфіївна». У зберігальній книжці 1992 року мається виправлення по батькові з ОСОБА_8 на ОСОБА_5.

На підставі зазначеного, позивачка в позовній заяві просила суд: встановити факт родинних відносин, що вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_9, померлої 11.01.2017 року; визнати право власності на спадкове майно 1/2 частину житлового будинку за адресою м. Кам'янське вул. Маршова, будинок 55, розташований на земельній ділянці 600 кв.м. складається з шлакобетон 1/2, шлакоблок 1/2 житловий будинок А-2, загальною площею 109,8 кв.м., житловою площею 74,6 кв.м.; шлакобетон 1/3 шлакоблок 2/3 сарай Б-1; шлакобетон підвал Г-1; огорожі № 1-3, 5-6; водопровід № 4, тротуар 1,8; яке залишилось після матері ОСОБА_9, померлої 11.01.2017 року, в порядку спадкування за заповітом, за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що дасть підставу зареєструвати право власності на об'єкт нерухомого майна у вигляді 1/2 частки житлового будинку.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просив розглянути дану справу за їх відсутністю, та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, заперечень на позов не надано.

Третя особа приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просив розглянути дану справу за його відсутністю, заперечень на позов не надано.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просив розглянути дану справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених вимог. Кожна особа, що бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народилася 29 серпня 1954 року в м.Дніпродзержинську. Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 (ар.с.11), її батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Складаючи заповіт у 1991 році мати позивачки мала по батькові ОСОБА_8 (ар.с.15). Так було зазначено у наступних документах: довідці про проходження реєстрації права власності від 25.02.1956 року (ар.с.19), рішенні суду від 20.02.1975 року (ар.с.20-21), у свідоцтві про шлюб від 15.12.1952 року (ар.с.33), у свідоцтвах про розірвання шлюбу виданих на ім'я матері від 18.12.1973 року та на ім'я батька від 18.12.1979 року (ар.с.34-35).

У 1992 році, мати позивачки змінила по батькові через допущенну помилку при складанні актових записів при народженні. Тому 19 травня 1992 року мати позивачки ОСОБА_4 отримала свідоцтво про народження з відміткою «відновлено», в якому було вказано по батькові як "Акинфіївна" (ар.с.16), а надалі на підставі даного свідоцтва було отримано новий паспорт (ар.с.17). Саме тому, у свідоцтві про смерть по батькові матері позивачки значиться як «Акинфіївна» (ар.с.12).

11 січня 2017 року померла мати позивачки ОСОБА_9 (ар.с.12).

Відповідно до копії довідки виданої КЗ «Вищетарасівський ПНІ» ДОР, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, дійсно проживала в закладі на повному державному забезпеченні з 05.04.2012 року (наказ закладу від 05.04.2012 року № 61) по 11.01.2017 року (наказ закладу від 11.01.2017 року № 11). Померла 11.01.2017 року згідно свідоцтва про смерть від 12.01.2017 року серія 1-КИ № 737994. В зазначений період була зареєстрована за адресою: КЗ «Вищетарасівський ПНІ» ДОР» вул. Шкільна, 3, с. Вищетарасівка, Томаківський район, Дніпропетровська область (ар.с.18).

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку за адресою м. Кам'янське (м.Дніпродзержинськ) вул. Маршова, 55. 1/2 частини житлового будинку належала матері позивачки - ОСОБА_9. Даний факт підтверджується довідкою ОКП "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" №1848 від 14.11.2017 року (ар.с.103), відповідно до якої зазначено, що право вланості на 1/2 частину житлового будинку №55 по вул.Маршова в м.Кам'янське зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі договору про право забудови від 08.07.1960 року, посвідченогог 1-ю Дніпродзержинською ДНК, р.№1/6453 (ар.с.109-110) та акту прийняття в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Байглійської райради №243 від 08.07.1988 року (ар.с.100).

Інша частина зазначеного будинку належить 1/6 частка - ОСОБА_1, -1/6 частка - ОСОБА_3 та 1/6 частка - ОСОБА_7, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (ар.с.101-102).

Відповідно до копії заповіту від 23.05.1991 року ОСОБА_4 (ОСОБА_5) належну їй 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в Дніпропетровській області м. Дніпродзержинську по вул. Маршова № 55 заповідала ОСОБА_1 (ар.с.15).

Відповідно до роз'яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право заперечується або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст. 1233, 1234, 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зважаючи на вищезазначені норми цивільного законодавства є всі підстави вважати позивача власником зазначеного майна.

Але у зв'язку з пропущенням спадкоємцем строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначене майно, не зважаючи на те, що право власності ОСОБА_1 ніким не оспорюється, а відсутність правовстановлюючих документів пов'язана з розбіжностями по-батькові спадкодавця, позивач позбавлений можливості в повному обсязі здійснювати свої повноваження власника.

А отже визнання за позивачем права власності на нерухоме майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться в Дніпропетровській області м. Кам'янське (м.Дніпродзержинськ) по вул. Маршова № 55 відповідає його інтересам, як власника нерухомого майна у вигляді 1/2 частину житлового будинку.

Разом з цим у судовому засіданні було встановлено, що постановою приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 03.10.2017 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку, який розташований в м. Кам'янське (м. Дніпродзержинськ), вул. Маршова, буд. № 55, Дніпропетровської області, що залишилась після смерті ОСОБА_9, померлої 11 січня 2017 року, у зв'язку з пропущенням спадкоємцем строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів (ар.с.13).

Винесена нотаріусом постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії унеможливлює оформлення позивачем спадщини у позасудовому порядку.

Враховуючи викладене та обставини справи, відсутність правовстановлюючих документів, а саме розбіжності у написанні по-батькові спадкодавця, позбавляє нотаріальну контору можливості видати спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірне майно, проте не позбавляє позивача права на спадщину.

А отже визнання за позивачем права власності на нерухоме майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку № 55 по вул. Маршова у м. Кам'янське (м.Дніпродзержинськ) відповідає його інтересам, як власника нерухомого майна.

За таких обставин позов необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 10,11, 60, ч. 2 ст. 197, 213 215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Камянської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, встановлення факту родинних відносин, задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_9, померлої 11.01.2017 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно 1/2 частину житлового будинку за адресою м. Кам'янське вул. Маршова, будинок 55, розташований на земельній ділянці 600 кв.м. складається з шлакобетон 1/2, шлакоблок 1/2 житловий будинок А-2, загальною площею 109,8 кв.м., житловою площею 74,6 кв.м.; шлакобетон 1/3, шлакоблок 2/3 сарай Б-1; шлакобетон підвал Г-1; огорожі № 1-3, 5-6; водопровід № 4, тротуар 1,8, в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_9, померлої 11.01.2017 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Юрченко