Справа № 681/1392/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 р. Полонський районний суд

в складі:

головуючого - судді Горгулько Н.А.,

при секретарі - Буднику Д.О.,

за участю представника служби у справах дітей Поліщук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полонне цивільну справу за позовом служби у справах дітей Полонської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року позивач - служба у справах дітей Полонської районної державної адміністрації звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 хоча і являється матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак вихованням його не займається. ОСОБА_2 був влаштований службою у справах дітей Києво-Святошинської РДА до Київського Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім», як дитина, яка опинилась у складих життєвих обставинах та перебував там з лютого 2016 року. В даний час ОСОБА_2 проживає у своєї тітки ОСОБА_4 ОСОБА_3 долею дитини не цікавиться, веде бродячий та аморальний спосіб життя, постійного місця проживання не має. Висновком органу опіки і піклування від 29 серпня 2017 року визнано доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її сина ОСОБА_2.

Представник служби у справах дітей Полонської районної державної адміністрації в судовому засіданні вимоги позову підтримала з зазначених у ньому підстав.

Відповідач, в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Заслухавши представника служби у справах дітей Полонської районної державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Преамбулою Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 був влаштований службою у справах дітей Києво-Святошинської РДА до Київського Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім», як дитина, яка опинилась у складих життєвих обставинах та перебував там з лютого 2016 року. В даний час ОСОБА_2 проживає у своєї тітки ОСОБА_4 ОСОБА_3 долею дитини не цікавиться. Висновком органу опіки і піклування від 29 серпня 2017 року визнано доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина.

Згідно з п. 1 ст.155 СК України «Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Вимоги позивача ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами, в зв'язку з чим підлягають до задоволення.

За наведених обставин суд приходить до висновку про ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню її сина ОСОБА_2, що дає підстави позбавити її батьківських прав.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 640 грн. судового збору на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання до Полонського районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: