справа №176/2281/17
провадження №2-н/176/97/17
у х в а л а

29 листопада 2017 р. Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Крамар О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИЛА:

29 листопада 2017 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, від дня подачі заяви до суду.

Ознайомившись із поданою заявою та доданими до неї документами приходжу до висновку, що слід відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну вимогу, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідність залучення заінтересованих осіб.

Окрім того, сімейним законодавством України, ч.5 ст.183 СК України, встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що в наказному провадженні, під час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, розмір таких аліментів, у відповідній частці становить не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну вимогу.

Вимога заявниці про стягнення 1/4 частки від доходу батька дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не передбачена вимогами ст.96 ЦПК України та ст.183 СК України. Така вимога визначена п.4-1 ч.1 ст.96 ЦПК України, лише при заявленні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не у стягненні аліментів у частці від доходу платника аліментів. Аналогічні норми містяться у сімейному законодавстві.

За таких обставин, заявницею заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу.

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Враховуючи вище викладене, приходжу до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, роз'яснивши заявнику право на звернення до суду з тими самими вимогами у позовному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.96, ч. 3 ст. 100, 293, 294 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Роз'яснити заявнику, що вона має право на звернення до суду з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя