ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/375/17
провадження № 2/691/293/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Шевченко Т.М.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача Городищенська міська рада Черкаської області про зобов'язання знесення надвірної споруди, -

ВСТАНОВИВ:

позивач, керуючись ст.3 ЦПК, ст.375 ЦК України ст. ст. 103, 104 ЗК України, звернулась до суду з наведеною вище позовною заявою, з тих підстав, що на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу 14.07.2006 року являється власником житлового будинку по АДРЕСА_2. У 2016 році відповідач ОСОБА_3 розпочав володіння садибою за адресою: АДРЕСА_1, та побудував на межі суміжних земельних ділянок вбиральню (туалет). По даному питанню зверталася до органу місцевого самоврядування, які здійснили перевірку, та повідомили ОСОБА_3, що його дії є порушенням чинного законодавства. Відповідач запевнив, що не буде використовувати вказану конструкцію як вбиральню (туалет), а отвір забетонував, що не зовсім відповідає дійсності.

В судовому засіданні представник позивача уточнила заявлені вимоги, та з підстав, що наведені у позові, просила зобов'язати відповідача за власник рахунок знести (розібрати) вбиральню (туалет) розташовану по АДРЕСА_1 (1); стягнути з відповідача судові витрати пов'язані з пред'явленням позову до суду (2). Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, пояснивши, що використовувати вбиральню за призначенням не буде, облаштував її для підсобного приміщення, забетонувавши отвір, погоджується з висновком комісійного обстеження земельних ділянок, щодо вирішення спору шляхом зміни цільового призначення споруди, на даний час документація відсутня. Відповідач ОСОБА_4 визнала позовні вимоги, зазначивши, що з квітня 2017 року являється власником житлового будинку, що межує із земельною ділянкою домогосподарства позивача, вбиральня (туалет) має місце, але не використовується, визнає, що порушення норм ДБН щодо відстані є, нерухомість будувалась іншим власником. Представник третьої особи Городищенської міської ради Черкаської області Бойко О.М. не заперечила щодо задоволення позовних вимог, вказуючи, що порушення норм ДБН, які виявлені на земельній ділянці по АДРЕСА_1, щодо розташування вбиральні (туалету) підлягають усуненню, або зміною цільового призначення споруди шляхом внесення змін до технічного паспорта домоволодіння та засипу вигребу (вбиральні), або знесення об'єкту.

Розглянувши позов в межах заявлених/уточнений позовних вимог, врахувавши доводи сторін, та вивчивши наявні докази у справі, суд приходить до наступного.

Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством - п. п. 2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених Міністерством охорони здоров'я №145 від 17.03.2011 року.

За нормами ст.103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власник земельної ділянки, за нормами ч.1 ст.375 Цивільного кодексу України, має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Частиною 3 статті 375 ЦК України закріплюється право власника на забудову за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

ОСОБА_3, відповідач у справі, в суді визнав, що на місці старої дерев'яної вбиральні, за адресою АДРЕСА_1, побудував туалет із цегли, та у зв'язку із надходженням скарг ОСОБА_2 до Городищенської міської ради, забетонував отвір та не використовує дану споруду як вбиральню, облаштувавши її для підсобного приміщення.

За матеріалами провадження, власником житлового будинку по АДРЕСА_1, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 86340759 від 04.05.2017 року, із складовою частиною об'єкта нерухомого майна - вбиральня, Д, являється ОСОБА_4, відповідач у справі, успадкувавши об'єкт нерухомості, та в користувачі з часу набуття права на спадкове майно.

Під час обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_1, спільного виїзного засідання комісії з питань містобудування та житлово-комунального господарства, побутового, торгівельного обслуговування, господарського харчування, транспорту та зв'язку, комісії із земельних питань та охорони навколишнього природного середовища Городищенської міської ради, на виконання ухвали суду від 18.10.2017р., за даними акта від 02.11.2017 року, комісією встановлено, що на території домоволодіння по АДРЕСА_1 побудовано вбиральню, яка внесена в експлікацію будівель в технічному паспорті домоволодіння під літерою Д та розташована на відстані близько 3,5м. від огорожі по АДРЕСА_1 та на відстані близько 1,2м. від огорожі між домоволодіннями. Відстань від вбиральні до сусіднього житлового будинку складає близько 4м. та близько 7м. до найближчого вікна. В технічному паспорті на домоволодіння вказано, що вбиральня побудована з дерева, а фактично вона побудована з цегли. Дозволи на реконструкцію чи будівництво вбиральні в домоволодінні по АДРЕСА_1 виконавчим комітетом Городищенської міської ради не видавались. Влаштування вбиральні в домоволодінні АДРЕСА_1 не відповідає нормам, встановленим ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ...». В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20м., при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50м., слід враховувати напрямок схилу ділянки.

За нормами п.3.26 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування забудова міських і сільських поселень», відповідно до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитися у глибині двору не ближче 15м. від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб, сараї для утримання худоби, птиці - не ближче 12м..

Вигреби, за п.2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, що затверджені Міністерством охорони здоров'я №145 від 17.03.2011 року, повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель на відстані не менше 20 метрів.

За матеріалами провадження, з 14.07.2006 року власником, на підставі договору купівлі-продажу садиби, житлового будинку по АДРЕСА_2, на присадибній ділянці, являється ОСОБА_2, позивач у справі.

Власники та землекористувачі земельних ділянок, за нормами ст.104 ЗК України, можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

З отриманням земельних ділянок їх власники та користувачі зобов'язані дотримуватись правил добросусідства у стосунках із власниками сусідніх земельних ділянок, добровільно реалізуючи вимоги ст.103 ЗК України.

Місце розташування вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства.

Якщо власники та користувачі земельних ділянок добровільно не виконують вимоги правил добросусідства, власники та користувачі сусідніх земельних ділянок мають право звернутися до відповідних органів влади з тим, щоб примусити сусідів виконувати зазначені вимоги.

Отже, у зв'язку з порушенням правил добросусідства, положень ДБН 360-92 «Містобудування. Планування забудова міських і сільських поселень», Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, що затверджені Міністерством охорони здоров'я №145 від 17.03.2011 року, щодо побудови вбиральні на території домоволодіння по АДРЕСА_1, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судові витрати позивача, в силу ст.88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню, в розмірі 640,00 грн. - за сплату судового збору.

Керуючись ст.3 ЦПК, ст.375 ЦК України ст. ст. 103, 104 ЗК України, п. п. 2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених Міністерством охорони здоров'я №145 від 17.03.2011 року, п.3.26 ДБН «Містобудування. Планування забудова міських і сільських поселень», ст. ст. 5, 6, 10, 15, 30, 60, 79, 88, 212, 213, 214, 215, 294 Цивільного процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

позовну заяву задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 за власник рахунок знести (розібрати) вбиральню (туалет) розташовану по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1, судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00коп..

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Л. П. Синиця