АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів Перепелюк І.Б., Одинака О.О.,

секретар Костюк Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом та посилалась на те, що між нею та ОСОБА_2 23 липня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції був зареєстрований шлюб за актовим записом № 1116.

Вказувала, що від спільного шлюбу дітей у них не було, шлюб між ними є лише формальним, фактичних шлюбних відносин вони не підтримують біля двох років, через що вважала подальше спільне сімейне життя, примирення і збереження сімї неможливим.

Просила шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 23 липня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом за № 1116, розірвати та після розірвання шлюбу повернути її дошлюбне прізвище «Опінка».

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 23 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що був зроблений актовий запис за № 1116 розірвано.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вищезазначене рішення суду скасувати в частині відмови у поверненні їй дошлюбного прізвища «Опінка».

Справа №717/1133/17-ц Провадження №22-ц/794/1272/17 Категорія 49

Головуючий у 1-й інстанції Телешман О. В. Доповідач Лисак І.Н.

Апелянт вважає, що судом винесено необґрунтоване і незаконне рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

На підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В силу абз.1 ч.1 ст. 60 ЦПК України та ч. 3 цієї норми кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керується ст.303 ЦПК України та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, проте не обмежений її доводами, якщо під час розгляду буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

В силу ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, оскаржуване рішення таким вимогам в частині повернення апелянту дошлюбного прізвища «Опінка» не відповідає.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що був зроблений актовий запис за № 1116 (а.с. 4), за яким дошлюбне прізвище позивача було «Опінка».

У подружжя неповнолітніх дітей немає.

Вказані обставини та підстави прийняття рішення про розірвання шлюбу позивачем визнаються та не оспорюються.

Що стосується відмови у задоволені вимоги про повернення позивачці дошлюбного прізвища «Опінка», колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції.

Передбачене ст. 113 СК України право на вибір прізвища після розірвання шлюбу є немайновим правом особи, яка у звязку із реєстрацією шлюбу змінювала прізвище, отже може бути здійснене ним самим незалежно від волі іншого подружжя та не може породжувати спір.

Таким чином, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності цивільного процесу при розірванні шлюбу в порядку ст. 110 СК України в резолютивній частині рішення може бути зазначене прізвище після розірвання шлюбу.

Висновок суду першої інстанції про те, що вимога позивача про повернення її дошлюбного прізвища не підлягає задоволенню, оскільки такі вимоги вирішуються в порядку окремого провадження, є неправильним.

Так, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя, яке немає дітей на підставі рішення суду відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження або за позовом одного з них відповідно до ст.110 СК України, правом на що і скористалась ОСОБА_1 Крім того, використання немайнового права не може бути оспореним, отже по своїй суті не є вимогою.

Розєднання за позицією суду першої інстанції від позовної вимоги про розірвання шлюбу використання права на відновлення прізвища в порядку окремого провадження суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування або змінення рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, крім іншого є: невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2017 року в оскаржуваній частині підлягає скасуванню та зміні в частині задоволеної вимоги.

Відповідно до правил статті 88 ЦПК України слід здійснити розподіл судових витрат, понесених за апеляційний розгляд справи (а.с.25).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И РІ Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2017 року в частині відмови у задоволенні вимоги щодо встановлення дошлюбного прізвища скасувати.

Резолютивну частину рішення про розірвання шлюбу після слова «розірвати» доповнити новим реченням з наступним змістом «Відновити ОСОБА_1 після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище «Опінка».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 00коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, про те може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Перепелюк І.Б.

ОСОБА_3