АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/1973/16-ц 22-ц/774/847/К/17
Справа № 213/1973/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/847/К/17 суддя Мазуренко В.В.
Категорія - 34 ( ІІІ ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря - Євтодій К.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 01 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПАТ «ПівдГЗК») про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 Довідкою Дніпропетровського обласного центру медико-соціальної експертизи від 17.10.2012 року встановлений причинний зв'язок смерті батька із професійним захворюванням. Професійне захворюванням батько отримав під час роботи на підприємстві відповідача. У зв'язку зі смертю батька позивачу було завдано моральну шкоду пов'язану з втратою близької людини, яка постійно підтримувала її у складних життєвих ситуаціях, з моменту смерті батька позивач постійно перебуває у напруженому психічному стані, оскільки думки про смерть батька не залишають її до теперішнього часу. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 220 000,00 грн., які просить стягнути з відповідача на її користь.

Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 01 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ПівдГЗК» на користь ОСОБА_3 100 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з ПАТ «ПівдГЗК» на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «ПівдГЗК» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовано обставини справи та не взято до уваги, що позовні вимоги не доведені належними та допустимими доказами. Зокрема, Акт розслідування хронічного професійного захворювання від 20.06.1990 року не містить відомостей про осіб, винних у виникненні професійного захворювання батька позивача, а, зважаючи на тривалий час роботи останнього в шкідливих умовах з власної ініціативи, відповідач вважає, що саме це стало причиною виникнення професійного захворювання. Крім того, звертає увагу суду на те, що батько позивача працював у шкідливих умовах праці не лише на ПАТ «ПівдГЗК», а й на ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром», однак позов пред'явлено лише до ПАТ «ПівдГЗК». Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 16.12.2016 року стягнуто з ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» на користь ОСОБА_3 40 000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, а тому позивач вважає, що винна особа у завданні шкоди здоров'ю батька позивача встановлена та ПАТ «ПівдГЗК» є неналежним відповідачем у справі. Також, зазначає, що судова практика свідчить про те, що, у разі встановлення вини підприємства у заподіянні моральної шкоди, розмір такої шкоди стягується у значно менших обсягах, ніж визначено судом першої інстанції.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Крім того, просить розглядати апеляційну скаргу ПАТ «ПівдГЗК» на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 01 лютого 2017 року за відсутності позивача ОСОБА_3 та її представника.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПАТ «ПівдГЗК» - ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 - батько позивача ОСОБА_3 - протягом 20 років працював в умовах недосконалості технологічного процесу видобутку руди, що призводить до виникнення запиленості, у кар'єрі ЮГОКА (правонаступником якого є ПАТ «ПівдГЗК») з 1961 року по 1981 рік та в цеху №3 ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» з 1982 року по 1988 року, що призвело до виникнення у нього професійного захворювання з діагнозом: пиловий бронхіт першої ст. (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с. 4).

Висновком Медико-соціальної експертної комісії від 17.10.2012 року встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_5 із професійним захворюванням, про що видано Довідку Серії ДНА-03 №000595 (а.с. 6).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України і виходив з обов'язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв'язку із смертю батька.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

Як вбачається з Довідки про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням Серії ДНА-03 №000595, зв'язок смерті ОСОБА_5 з професійним захворюванням встановлено (а.с. 6).

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачеві - доньці померлого, а доводи представника відповідача в апеляційній скарзі щодо відсутності обов'язку підприємства відшкодовувати їй моральну шкоду суперечать положенням Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), в якому передбачено право громадян на відшкодовування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що судом не доведено вини підприємства у виникненні професійного захворювання ОСОБА_5, оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються висновками суду першої інстанції.

Статтями 153 КЗпП України та 13 Закону України «Про охорону праці» передбачений обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Як вбачається з Акту розслідування професійного захворювання від 20 червня 1990 року (а.с. 5) причиною професійного захворювання ОСОБА_5 є робота протягом 20 років, із яких з 1961 року по 1981 рік у кар'єрі ЮГОКА (правонаступником якого є ПАТ «ПівдГЗК», в умовах недосконалості технологічного процесу видобутку руди, що призвело до виникнення запиленості та, як наслідок, виникнення професійного захворювання.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійне захворювання ОСОБА_5 виникло, у тому числі, з вини ПАТ «ПівдГЗК».

При цьому, доводи апеляційної скарги відповідача про добровільність виконання робіт у шкідливих умовах праці батьком позивача, не знімають з відповідача обов'язку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність в законом вставленому порядку за їх невиконання.

Спростовуються й доводи відповідача щодо відсутності доказів заподіяння позивачеві моральної шкоди, оскільки, факт заподіяння такої шкоди у зв'язку із смертю батька внаслідок отримання ним професійного захворювання встановлений в судовому засіданні, позивач ОСОБА_3 внаслідок втрати батька переживає нервові потрясіння пов'язані з його смертю та з втратою його турботи і підтримки.

Доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ «ПівдГЗК» є неналежним відповідачем по справі, оскільки професійне захворювання ОСОБА_5 виникло під час його роботи ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» та ОСОБА_3 вже скористалася своїм правом на звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди саме за рахунок ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром», колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною професійного захворювання батька позивача є праця протягом тривалого часу в умовах запиленості повітря робочої зони на підприємстві відповідача ПАТ «ПівдГЗК» та на ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром». При цьому, законодавством не передбачено можливості покладення на ці підприємства солідарної відповідальності.

Так, моральна шкода відшкодовується одноразово (ч. 5 ст. 23, ч. 1 ст. 1168 ЦК України) власником або уповноваженим ним органом у разі порушення законних прав працівника, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя (ст. 237-1 КЗпП України), тобто кожен власник або уповноважений ним орган зобов'язаний відшкодувати працівнику завдану моральну шкоду.

Оскільки, ОСОБА_5 отримав професійні захворювання під час роботи, зокрема, на підприємстві ПАТ «ПівдГЗК», а смерть останнього пов'язана із встановленими йому за життя професійними захворюваннями, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо покладення на відповідача обов'язку з відшкодування доньці померлого завданої моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції судової практики щодо розгляду аналогічних справи є безпідставними та суперечать чинному законодавству, згідно якого суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України ( ч.1 ст. 8 ЦПК України).

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, визначений судом без урахуванням роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних, душевних, психічних і фізичних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення) з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди, визначеної судом першої інстанції, є завищеним.

За таких обставин, колегія суддів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, тривалість роботи батька позивача на ПАТ «ПівдГЗК», смерть останнього у похилому віці (73 роки), моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь позивача з 100 000 гривень до 40 000 гривень.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи і висновками суду і не можуть бути підставою для скасування рішення.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» - задовольнити частково.

Рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 01 лютого 2017 року змінити, зменшивши розмір моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_3 з 100 000 (ста тисяч) гривень до 40 000 (сорока тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: