Справа № 703/388/17
29 березня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Васильківської Т.В.,
секретар судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акцент Банк» про визнання правочину нікчемним,
Згідно зазначеної заяви, Банком надано Позичальнику кредит у розмірі 5 299,50 грн. на строк 12 місяців зі сплатою за користування кредитом відсотків у сумі 5,99 в місяць, з кінцевим терміном повернення боргу до 24 травня 2017 року.
Оскільки позивач про отримання його недієздатним сином ОСОБА_4 кредиту дізнався через тривалий час, та не погоджував отримання даного кредиту, то просить суд визнати кредитний договір нікчемним, і застосувати до нього наслідки такої нікчемності.
Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій вказав, що на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, а справу просить розглянути у його відсутність, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 23) повістка із зазначенням дати так часу судового розгляду, та доданими до неї матеріалами вручена представнику відповідача за зареєстрованою адресою його перебування 15 лютого 2017 року. За таких обставин, неявка представника відповідача визнана судом такою, що допущена без поважних на те причин.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно зазначеної заяви, Банком надано Позичальнику кредит у розмірі 5 299,50 грн. на строк 12 місяців зі сплатою за користування кредитом відсотків у сумі 5,99 в місяць, з кінцевим терміном повернення боргу до 24 травня 2017 року (а.с.6-7).
ОСОБА_4, який є сином позивача, рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 червня 2015 року № 703/865/15-ц визнаний недієздатним (а.с.10).
Згідно вище вказаного рішення ОСОБА_4 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді органічного психічного розладу, набутого внаслідок перенесених у 1998 та 2006 роках важких черепно-мозкових травм, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року № 703/6433/15-ц над ОСОБА_4 встановлена опіка, а ОСОБА_2 позивач по справі, призначений його опікуном (а.с.11).
ОСОБА_2 неодноразово звертався до відділення ПАТ «Ацент Банк» та надав їм документи на підтвердження того, що ОСОБА_4 на момент вчинення відповідного правочину був визнаний недієздатним, одночасно повідомивши, що він як опікун не погоджував оформлення даного кредитного договору, у звязку з чим просив припинити нарахування відсотків за відповідним договором, та скасувати суму вже нарахованих відсотків. (а.с.8)
На звернення ОСОБА_2., банком було відмовлено у списанні заборгованості за відсотками, з посиланням на те, що вони не мають належних правових підстав для його списання. (а.с.9)
Відповідно до положень ст. 41 Цивільного кодексу України, недієздатна особа не має права вчиняти будь-якого правочину, правочини вчинені від імені недієздатної особи та в її інтересах вчиняє опікун.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.
Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 Кодексу). Такою нормою є стаття 226 Цивільного кодексу України, якою встановлена недійсність правочинів, вчинених недієздатною особою за відсутності схвалення правочину опікуном.
Виходячи з викладених норм, оскільки на момент вчинення між ОСОБА_4 та ПАТ «Акцент-Банк» правочину по наданню коштів у кредит позичальник відповідно до рішення суду був визнаний недієздатним, а опікун не надавав на укладення такого правочину ні згоди, ні схвалення, вказаний правочин є нікчемним.
Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору.
Листом від 20 грудня 2016 року (а.с.9) відповідачу було повідомлено про відмову у списанні заборгованості по кредиту ОСОБА_4П, що свідчить про наявність спору щодо нікчемності вчиненого між Відповідачем та ОСОБА_4 правочину.
Наслідки нікчемного правочину, укладеного з недієздатною особою, передбачені ст. 216, 226 Цивільного кодексу України.
Так, відповідно до ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна з сторін зобовязана повернути другій стороні все те, що вона одержала на виконання цього правочину.
Статтею 226 ЦК України передбачено, що дієздатна сторона зобовязана повернути опікунові недієздатної фізичної особи все одержане нею за цим правочином. Опікун зобовязаний повернути дієздатній стороні все одержане недієздатною фізичною особою за нікчемним правочином.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.
В порушення викладеної норми, Відповідач здійснює нарахування комісії та відсотків за користування кредитними коштами, пені на суму кредитної заборгованості, винагороди за надання фінансового інструменту.
Згідно з ч. 5 ст. 216 ЦК України, вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути предявлена будь-якою заінтересованою особою. У разі визнання сторони правочину недієздатною це право надано опікунові.
Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.
На підставі ст. 526, 639, 1049, 1050,1054 ЦК України, керуючись ст.10, 60, 88, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акцент Банк» про визнання правочину нікчемним задовольнити повністю.
Встановити нікчемність правочину з моменту укладення кредитного договору, укладеного 24 травня 2016 року між ПАТ «Акцент Банк» та ОСОБА_4, згідно заяви позичальника № А 32ССТ155106806.
Застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - кредитного договору, укладеного 24 травня 2016 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_4 згідно заяви позичальника № А32ССТ155106806, а саме, скасувати у повному обсязі нараховані на суму отриманого кредиту платежі, встановити суму кредитної заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Акцент-Банк» у розмірі 5 000,00 грн.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акцент Банк» в бюджет держави судовий збір в розмірі 640 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідач може подати протягом 10 днів з дня отримання його копії до Смілянського міськрайонного суду.
В 10 денний строк з дня проголошення заочного рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через міськрайонний суд.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд та оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуючий: Т.В. Васильківська