Справа № 159/3665/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бондар В.М.
Провадження № 22-ц/773/305/17 Категорія: 59 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Русинчука М. М., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Демчини М. В., Белецького М. В., Коростильова В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до релігійної громади «Церква Адвентистів сьомого дня» про усунення перешкод до участі у богослужіннях, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 січня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом. Покликався на ті обставини, що тривалий час був членом релігійної громади Церкви Адвентистів сьомого дня. 16 серпня 2014 року його виключено з членів релігійної громади, без проведення загального (членського) зібрання та повідомлення його про час і дату проведення такого зібрання, тобто з порушенням встановленого порядку передбаченого Статутом даної церкви. Після чого йому чиняться всілякі перешкоди у доступі до богослужінь, які проводяться вказаною релігійною громадою у визначеному культовому приміщенні.

Також позивач зазначав, що вказаними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях викликаних неможливістю реалізації своїх релігійних уподобань шляхом участі в богослужіннях даної «Церкви» віруючим якої він є.

Вважаючи своє право щодо вільного вибору віросповідання порушеним, ОСОБА_1 просив суд усунути перешкоди щодо його участі у богослужіннях відповідача Церкви Адвентистів сьомого дня шляхом поновлення його в членах громади та зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у відвідуванні богослужінь, а також стягнути з відповідача в його користь 15000 грн. за завдану моральну шкоду і відшкодувати йому понесені судові витрати.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить його скасувати як незаконне і необґрунтоване, прийняте судом, без повного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, і з невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції покликався на те, що позивачем ОСОБА_1 обрано спосіб захисту порушеного права, який не передбачений чинним законодавством, а спір, який виник між ним та відповідачем, щодо його членства у релігійній громаді, підлягає вирішенню у порядку і спосіб передбачений Статутом цієї релігійної громади.

Такий висновок суду є правильним.

Встановлено і це підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи, що позивач ОСОБА_1 був прийнятий в члени Церкви Адвентистів сьомого дня 30 березня 2001 року (а. с. 81).

09 листопада 2013 року на засіданні членів громади Церкви АДС м. Ковеля позивача було виключено із членів вказаної громади за відмову від віри у фундаментальні істини Євангелія і в основні положення віровчення Церкви, непристойну поведінку, небажання визнавати законну владу церкви та підкорятись церковній дисципліні (а. с. 32-43, 82-83).

Крім того встановлено, що у зверненні про поновлення його у членстві в релігійній громаді Церкви АСД м. Ковеля Українською уніатською конференцією церкви Адвентистів сьомого дня ОСОБА_1 було відмовлено (а. с. 90).

Відповідно ст. ст. 7, 8, 12, 13 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами (положеннями).

З приєднаного до матеріалів справи Статут вбачається, що відповідач - релігійна громада Церкви Адвентистів сьомого дня м. Ковеля є недержавною організацією, яка складається з одновірців, які добровільно об'єдналися для сповідування обраного ними релігійного вчення. Члени цієї громади самі організували свою громаду, визначили свою структуру, прийняли положення про дисципліну та канонічні принципи їх Церкви, визнання і виконання яких вимагається від кожного члена їх громади. Статут, погодили з Президентом західної конференції Церкви АСД 11.05.1999 р. та зареєстрували його в Ковельській ОДПІ за № 228 від 28.03.2000 р. (а. с. 46-51).

Згідно розділу ІІ, ст. ст. 1.1, 3.5, 3.6, 4.1-4.3 релігійна громада Церкви АСД - первинна одиниця організації, складається з віруючих, які визнають принципи віровчення цієї церкви. Її метою і завданням сере іншого є спільне проведення богослужінь згідно з канонічними принципами церкви АДС.

Вищим органом громади або групи є загальне (членське) зібрання, кероване пастором або пресвітером за дорученням пастора. Загальне зібрання членів громади вирішує всі внутрішньо-церковні питання, такі як: вибори і перевибори церковних служителів; прийняття і вилучення членів громади; інші адміністративні та духовні питання церкви.

В проведенні богослужінь не можуть приймати участь особи, які не обрані на служіння, виключені з членів церкви даної релігійної громади, або в інших громадах АСД.

Бажаючий бути членом громади АСД заявляє про це письмово, або усно пастору або пресвітеру церкви, котрий представляє цю заяву на розгляд Ради громади, а потім і всієї громади. Остаточне рішення про прийняття в члени церкви мають право винести тільки загальні членські збори громади.

Стати членом Церкви АСД можна через голосування громади на основі визнання віри.

Аналіз наведених норм матеріального закону та пунктів Статуту відповідача дають підстави для висновку, що відновлення порушеного права позивача, а саме поновлення його у членах Церкви АСД м. Ковеля, а отже в подальшому безперешкодна його участь у богослужіннях даної релігійної громади, можливе лише у позасудовому порядку шляхом повторного його прийняття в члени цієї Церкви загальними членськими зборами громади.

Порядок взаємовідносин церкви й держави визначається Декларацією про державний суверенітет України, Конституцією України та Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації». Правовою формою цих відносин є режим відокремлення від церкви.

Статтею 35 Конституції України передбачено, що церква і релігійні організації в Україні відокремлені від держави. Однією із особливостей ставлення держави до церкви (релігійних організацій) та законодавчі положення, які характеризують правовий зміст відокремлення церкви від держави в Україні, є те, що держава не втручається у здійснювану в межах закону діяльність релігійних організацій, тобто держава не втручається і не забороняє діяльності конфесійних організацій, якщо останні не порушують чинного законодавства, не посягають на життя, здоров'я, гідність особи, права інших громадян та організацій тощо.

Статтею 5 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» передбачено, що церква (релігійні організації) в Україні відокремлена від держави.

Таким чином суд першої інстанції, з урахуванням обраного позивачем способу захисту порушеного права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення його членства у релігійній громаді та зобов'язання відповідача не чинити йому перешкод у відвідуванні богослужінь є ніщо інше, як втручання держави у внутрішнє самоуправління і діяльність цієї релігійної громади - Церкви АСД м. Ковеля, що прямо заборонено законом.

Оскільки вимога позивача про заподіяння йому моральної шкоди, зазначеними вище діями відповідача, є лише похідною від позовних вимог щодо відновлення членства у релігійній громаді і усуненні перешкод у відвідуванні богослужінь, то суд першої інстанції цілком підставно відмовив у відшкодуванні такої шкоди.

Таким чином колегія судді вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому відстав для зміні чи скасування рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 січня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді