Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про визнання договору іпотеки припиненим за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 перед банком за кредитним договором № 731/08 від 24 квітня 2008 року у розмірі 2 764 127 грн 94 коп. на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 шляхом її продажу від імені банку будь-якій особі покупцеві за початковою ціною, визначеною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності.

На обґрунтування позову зазначено, що 24 квітня 2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір. На забезпечення виконання зобов'язань за ним із ОСОБА_5 24квітня 2008 року укладено іпотечний договір, за яким в іпотеку банку передано квартиру АДРЕСА_1. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 липня 2012 року з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 483 459 грн 77 коп. Вказане рішення набрало законної сили, разом з тим, не виконується боржником.

У липні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання в порядку вимог ст. 559 ЦК України припиненим договору іпотеки, зазначала, що 17 листопада 2008 року без її відома та згоди до кредитного договору укладено додаткову угоду, якою збільшено розмір процентів за користування кредитними коштами з 14 % до 17 % річних.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 28 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про визнання договору іпотеки припиненим відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2017 року в оскаржуваній частині про вирішення позову ПАТ «ВіЕйБі Банк» рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові рішення в частині відмови у позові банку, в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідноч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У зустрічному позові ОСОБА_5 заявила про застосування наслідків спливу позовної давності до вимог банку (а. с. 57).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

За положеннями ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного з кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Встановлено, що, пред'явивши 29 березня 2010 року до суду вимогу про повне повернення кредиту, банк відповідно до ст. 1050 ЦК України змінив передбачений договором кредиту строк виконання основного зобов'язання.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 липня 2012 року з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 483 459 грн 77 коп.

Таким чином, відлік позовної давності за вимогами банку почався із дати набрання законної сили рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 липня 2012 року- 29 липня 2012 року, а тому у червні 2016 року позивач пропустив строк звернення до суду із даним позовом.

Справу вирішено судами згідно закону із правильним застосуванням положень про позовну давність до спірних правовідносин.

Доводи касаційної скарги про те, що кінцевий строк виконання зобов'язання, що зумовлює перебіг позовної давності, встановлений у договорі кредиту до 24 квітня 2018 року, є безпідставними, оскільки вказаний строк змінено банком достроковою вимогою про повернення кредиту.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта