Справа № 163/69/17
Провадження № 2/163/90/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 березня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Павлуся О.С.,

за участі секретаря Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Центрофінанс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту,-

В С Т А Н О В И В :

05 січня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Центрофінанс звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свій позов мотивує тим, що відповідно до договору фінансового кредиту №В1Л000034 від 25 січня 2016 року ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 1000 гривень під 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами, строком до 08.02.2016 року.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобовязувався погашати кредитні кошти. Однак, останній свої договірні зобовязання щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування грошовими коштами не виконував в повному обсязі, внаслідок чого, станом на 17.02.2016 року у нього виникла заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Центрофінанс в сумі 1660 гривень, що складається з заборгованості по кредиту 1000 гривень, заборгованості по відсотках за користування кредитом 460 гривень, штрафу 200 гривень.

Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача в користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Центрофінанс 1660 гривень за договором фінансового кредиту та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з договору фінансового кредиту №В1Л000034 від 25 січня 2016 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 1000 гривень під 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами, строком до 08.02.2016 року (а.с.3).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1, порушуючи умови кредитного договору, свої зобовязання за договором належним чином не виконав, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості по кредиту, з якого вбачається, що станом на 17.02.2016 року у нього виникла заборгованість перед ТОВ Фінансова Компанія Центрофінанс в сумі 1660 гривень, що складається з заборгованості по кредиту 1000 гривень, заборгованості по відсотках за користування кредитом 460 гривень, штрафу 200 гривень (а.с. 13).

У звязку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором 17.02.2016 року та 16.03.2016 року позивач надсилав відповідачу претензію про необхідність погасити заборгованість по кредитному договору і повернути кредитні кошти, яку відповідач отримав, зокрема19.03.2016 року, проте залишив без виконання (а.с. 10-11).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 слід стягнути в користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Центрофінанс заборгованість за договором фінансового кредиту №В1Л000034 від 25 січня 2016 року в сумі 1660 гривень, що складається з заборгованості по кредиту 1000 гривень, заборгованості по відсотках за користування кредитом 460 гривень, штрафу 200 гривень.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 84, 88, 212, 213, 214, 215, ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 526, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Центрофінанс заборгованість за договором фінансового кредиту №В1Л000034 від 25 січня 2016 року в сумі 1660 гривень, що складається з заборгованості по кредиту 1000 гривень, заборгованості по відсотках за користування кредитом 460 гривень, штрафу 200 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Центрофінанс судові витрати по справі, а саме: 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Любомльським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.