УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року до суду надійшов позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк», банк) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М.А., який згідно поштового штемпелю на конверті був відправлений у серпні 2015 року, у якому банк просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 442 038 грн 72 коп.

У травні 2016 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» уточнив позовні вимоги, та остаточно просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 601 876 грн 38 коп. (а. с. 215).

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором від 27 лютого 2007 року № 67 у розмірі 601 876 грн 38 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2016 року відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та залишено вищевказану апеляційну скаргу без руху для сплати судового збору у розмірі 6 699 грн 00 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свої доводи порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2016 року в частині визначеного розміру судового збору і вирішити питання по суті, а саме, який розмір судового збору підлягає оплаті при поданні апеляційної скарги та порядок його обчислення.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суддя апеляційного суду відмовив у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та виходив з того, що заявником не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 6 699 грн 00 коп.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що такого висновку апеляційний суд дійшов передчасно, виходячи з такого.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 121, 297 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог ст. 295 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає їй строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Згіднороз'яснень, що містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку»в ухвалі суду необхідно вказати підстави для залишення апеляційної скарги без руху та визначити строк для усунення недоліків з урахуванням реальної можливості отримання заявником копії ухвали та виправлення вказаних недоліків (зокрема, підписання скарги, подання довіреності, оригіналів документів про сплату судового збору, завірених копій судових рішень тощо). В ухвалі може бути зазначено про наслідки невиконання вимог щодо усунення недоліків (частина друга статті 121 ЦПК). У разі невиконання вимог закону, визначених в ухвалі про залишення скарги без руху, суддя-доповідач постановляє ухвалу про визнання апеляційної скарги неподаною та її повернення.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суддею апеляційного суду установлено, що подана апеляційна скарга не відповідала вимогам ч. 2 ст. 297 ЦПК України, а саме не була оплачена судовим збором, а тому ухвалою від 16 вересня 2016 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано п'ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для сплати судового збору у розмірі 6 699 грн 00 коп. (а. с. 42, т. 2); оскільки суддею не вказано розрахунку, з якого він виходив, визначаючи розмір судового збору, з яким не погодився ОСОБА_4, заявник звернувся до суду з касаційною скаргою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду 13 серпня 2015 року згідно відбитку поштового штемпеля на конверті (а. с. 25, т. 1), та просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку 442 038 грн 72 коп.

За вимогами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання позову, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання позову, за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

У травні 2016 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» уточнило позовні вимоги, та остаточно просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 601 876 грн 38 коп. (а. с. 215).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання уточнень до позовної заяви, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Зважаючи на вищевикладене, станом на час подання уточнень до позовної заяви (травень 2016 року) обмежень щодо граничного розміру сплати судового збору для юридичної особи цим Законом встановлено не було.

Враховуючи час звернення до суду з позовом та його уточнення, а також зміни, внесені в Закон України «Про судовий збір», суд касаційної інстанції дійшов висновку, що при зверненні до суду з указаним позовом, позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 6 051 грн 56 коп. (за подачу позову - 3 654 грн (не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, яка у 2015 році становила 1218 грн) + уточнення позовних вимог у травні 2016 року - 2 397 грн 56 коп. (601 876 грн 38 коп. - 442 038 грн 72 коп. = 159 837 грн 66 коп. * 1,5%).

За правилами п. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Звертаючись у вересні 2016 року з апеляційною скаргою, заявник оскаржив рішення суду першої інстанції у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник мав сплатити судовий збір у розмірі 6 656 грн 72 коп. (6 051 грн 56 коп. * 110%).

Разом з тим, залишаючи апеляційну скаргу без руху, суддя апеляційного суду помилково зазначив, що ОСОБА_4 за подачу апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 6 699 грн, тобто у більшому розмірі, ніж підлягав сплаті.

З урахуванням наведеного, постановлена в справі ухвала судді апеляційного суду не може залишатись в силі, а тому з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, задовольнити частково.

Ухвалу судді апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

О.В. Попович