09.10.2017 Єдиний унікальний номер 205/3669/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Скрипник К.О.,

при секретарі Молчанові Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, без застосування технічного запису відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про встановлення юридичних фактів, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 13 червня 2017 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 26 грудня 2002 року помер його батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на частину домоволодіння № 10 по вул. Данила Апостола (колишня вул. Валявко) в м. Дніпро. Спадщину прийняла мати позивача ОСОБА_5, оскільки була зареєстрована та мешкала разом зі спадкодавцем на момент його смерті. 24 січня 2016 року померла мати позивача - ОСОБА_5. Спадщину після її смерті прийняв позивач. Однак, постановою Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній документ, який підтверджує право власності на спірне домоволодіння. Відповідач ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_5, однак спадщину не прийняла, оскільки мати за життя склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу. Позивач просив встановити факт приналежності померлому 26.12.2002 року ОСОБА_4, як титульному власнику, 11/25 ч. домоволодіння № 10 по вул. Валявки (зараз вул. ОСОБА_6) в м. Дніпро на підставі свідоцтва про право власності від 25.05.1966 р., зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 204 за реєстром № 122; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5, померлої 24 січня 2016 року, після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 26.12.2002 р.; визнати за позивачем право власності на 11/25 ч. домоволодіння № 10 по вул. Данила Апостола (колишня вул. Валявко) в м. Дніпро, яке розташоване на земельній ділянці площею 841 кв. м. і складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 109,9 кв. м., житлової прибудови А1-1, прибудови А2-1 та А3-1, тамбура а-1, ґанок а1, житлового будинку Б-1, житлової прибудови Б1-1, прибудови б-1, літній кухні В, сарай Г, літній кухні Д, гаража Е, вбиральні Ж, вбиральні 3, душа К, вбиральні Л, погріб з шийкою М, гаража Н., душ О, навіс П, сарай ти мчасовий Т та Р, вхід в погріб У, сарай С, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 24 січня 2016 року.

Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив задовольнити.

Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву визнала та не заперечувала проти її задоволення.

Від третьої особи надійшла письмова заява з проханням слухати справу у відсутність їх представника.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах.

Судом встановлено, що 26 грудня 2002 року помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на 11/25 частин домоволодіння № 10 по вул. Данила Апостола (колишня вул. Валявко) в м. Дніпро, належних останньому на підставі свідоцтва про право власності від 25.05.1966 р., виданого відділом комунального господарства виконкому Ленінського району, згідно рішення виконкому Ленінської районної ради від 13.04.1966 р. за № 194/2, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 204 за реєстром № 122 (а.с.3,6).

Суд вирішує справу керуючись Цивільним кодексом України в редакції 1963 р., який діяв на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно матеріалів спадкової справи № 405/2008, заведеної Другою дніпровською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті ОСОБА_4, померлого 26 грудня 2002 року, з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті чоловіка звернулася ОСОБА_5, яка була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.42-65,79).

Тобто, аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 успадкувала частину домоволодіння № 10 по вул. Данила Апостола (колишня вул. Валявко) в м. Дніпро після смерті ОСОБА_4, померлого 26 грудня 2002 року.

Тому, позовні вимоги в частині встановлення факту приналежності померлому 26.12.2002 року ОСОБА_4, як титульному власнику, 11/25 ч. домоволодіння № 10 по вул. Валявки (зараз вул. ОСОБА_6) в м. Дніпро на підставі свідоцтва про право власності від 25.05.1966 р., зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 204 за реєстром № 122; встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_5, померлої 24 січня 2016 року, після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 26.12.2002 р. не підлягають задоволенню, оскільки вказані факти не потрібно доводити.

Далі встановлено, що 24 січня 2016 року померла ОСОБА_5 (а.с.5). За життя, згідно заповіту від 15 вересня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого у реєстрі за № 978, ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті і на, що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1(а.с.74).

Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно матеріалів спадкової справи № 506/2016, заведеної Другою дніпровською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті ОСОБА_5, померлої 24.01.2016 року, з заявою про прийняття спадщини 11 червня 2016 року звернувся ОСОБА_1 (а.с.68-78).

Так, згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Проте, позивач ОСОБА_1на даний час не має можливості отримати свідоцтво про спадщину за заповітом після смерті матері, оскільки позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно, у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності (а.с.8).

На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем, як спадкоємцем за заповітом, вжито усіх передбачених законом заходів для прийняття спадщини, але у встановленому законом порядку останній спадщину отримати не має можливості, оскільки спадкодавець за життя не провела державну реєстрацію своєї частини домоволодіння, тому суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на 11/25 частин домоволодіння № 10 по вул. Данила Апостола (колишня вул. Валявко) в м. Дніпро, яке розташоване на земельній ділянці площею 841 кв. м. і складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 109,9 кв. м., житлової прибудови А1-1, прибудови А2-1 та А3-1, тамбура а-1, ґанок а1, житлового будинку Б-1, житлової прибудови Б1-1, прибудови б-1, літній кухні В, сарай Г, літній кухні Д, гаража Е, вбиральні Ж, вбиральні 3, душа К, вбиральні Л, погріб з шийкою М, гаража Н., душ О, навіс П, сарай тимчасовий Т та Р, вхід в погріб У, сарай С, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 24 січня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, оскільки є інвалідом II групи з дитинства (а.с.16), судовий збір у розмірі 762,96 грн. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 1216,1217,1218 1220, 1269 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про встановлення юридичних фактів, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 11/25 частин домоволодіння № 10 по вул. Данила Апостола (колишня вул. Валявко) в м. Дніпро, яке розташоване на земельній ділянці площею 841 кв. м. і складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 109,9 кв. м., житлової прибудови А1-1, прибудови А2-1 та А3-1, тамбура а-1, ґанок а1, житлового будинку Б-1, житлової прибудови Б1-1, прибудови б-1, літній кухні В, сарай Г, літній кухні Д, гаража Е, вбиральні Ж, вбиральні 3, душа К, вбиральні Л, погріб з шийкою М, гаража Н., душ О, навіс П, сарай тимчасовий Т та Р, вхід в погріб У, сарай С, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 24 січня 2016 року.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 762,96 грн. (сімсот шістдесят дві гривні 96 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя К.О. Скрипник