Провадження № 2/641/422/2017 Справа № 641/9815/16-ц
24 березня 2017 року
Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Курганникової О.А.,
за участю секретаря судового засідання - Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів, -
в с т а н о в и в
Представник позивача надав до канцелярії суду письмову заяву с проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з*явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Таким чином, суд визнає, що відповідачі повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 2ст. 197 ЦПК Українисуд, у разі неявки в судове засідання всіхосіб,які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно доположеньцьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутностіосіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу задопомогоюзвукозаписувальноготехнічногозасобу не здійснюється.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, за наявними в матеріалах справи доказами.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Позивачем на підтвердження укладення договору позики, і передачі грошей, надано суду оригінал боргової розписки.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до Пленуму Верховного Суду України в п. 14 постанови від 18 грудня 2009 р. № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснив, що оскільки згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня, то при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.
Курс НБУ на 24.03.2017 року становить 100 дол США =2705, 76 грн.
Таким чином позовна вимога в частині стягнення суми боргу з ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Що стосується стягнення суми боргу з відповідача ОСОБА_4, суд зазначає наступне.
Посилання позивача стосовно того, що заборгованість повинна бути стягнута з відповідачів солідарно, оскільки ОСОБА_4 є членом сімї відповідача ОСОБА_3, суд не приймає, оскільки жодних доказів на підтвердження цього факту позивачем не надано.
Крім того договір позики був укладений між ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3, таким чином ОСОБА_4 не є стороною даного правочину, а тому вимога позивача про стягнення з нього суми боргу за даним договором задоволенню не підлягає.
Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно дост. 88 ЦПК України.
Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.. ст.. 10, 11, 84, 88 , 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд-
в и р і ш и в :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, .07.1970 р.н. ПН НОМЕР_1 (м. Харків, пр.-т Гагаріна,49а кВ. 76) на користь ОСОБА_5 Азхар ПН НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот девяносто) грн. 00 коп.
Заочне рішення може біти переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або в порядку ч.1 ст. 294 ЦПК України.
Суддя: ОСОБА_6