Справа № 159/1752/17
Провадження № 2/159/676/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Ковель Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю: представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: виконавчий комітет Ковельської міської ради Волинської області, центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, до товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельрембуд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач за посередництвом свого представника адвоката 11.05.17 р. звернулась до суду з позовною заявою (а. с. 1 5), зазначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача виконком Ковельської міськради Волинської області, реєстраційну службу Ковельського МРУЮ у Волинській області, до ТзОВ "Ковельрембуд" про визнання права власності на арматурний цех заг. пл. 207, 5 кв. м., за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Театральна, 37 «а». На обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що 24.12.10 р. нею за результатами проведення реалізації майна, належного відповідачеві, було придбано сукупність будматеріалів незавершеного будівництва арматурного цеху, що стверджується протоколом проведення аукціону по реалізації рухомого майна, належного відповідачеві, № 0 03 100/2 від 24.12.10 р. (далі протокол проведення аукціону), актом держвиконавця про реалізацію рухомого майна від 30.12.10 р. (далі акт держвиконавця). Зазначає, що на час придбання вказаного приміщення арматурного цеху вона бачила пропонований об»єкт придбання, що являв собою завершений будівництвом об»єкт нерухомого майна, придатний до експлуатації за цільовим призначенням. Було повідомлено, що у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на цей об»єкт нерухомого майна, такі будуть оформлятись як на сукупність будматеріалів незавершеного будівництва. Реалізатори вказаного майна, зацікавлені особи з боку відповідача, наголошували, що після придбання нею вказаного об»єкта вона матиме можливість до оформити право власності на придбаний нею об»єкт нерухомого майна. він 19.07.12 р. нотаріусом було видано свідоцтво № 1 177 про її право власності на майно, що складається із сукупності будматеріалів незавершеного будівництва арматурного цеху, що знаходиться за вказаною вище адресою, та вартість якого, згідно з протоколом проведення аукціону, становить 35 414 грн. 16 коп., що до цього належало відповідачеві (далі свідоцтво № 1 177). Свідоцтво № 1 177 було видано на підставі акта держвиконавця, затвердженого нач. В ДВС Ковельського МРУЮ ОСОБА_4. 29.11.12 р. КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» було видано ОСОБА_5 про реєстрацію прав власності на нерухоме майно р/№ 385 514 13, за яким за нею зареєстровано право власності на незавершений будівництвом арматурний цех за вказаною вище адресою, пл. 207, кв. м.. За рішенням апеляційного суду Волинської області від 01.03.17 р. у справі № 159/4 566/16 - ц за позовом ТзОВ «Ковельрембуд» до неї про визнання свідоцтва про право власності недійсним, що набрало законної сили, було скасовано рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 16.01.17 р. та визнано недійсним свідоцтво № 1 177. Чинний протокол проведення аукціону, акт держвиконавця не дають їй можливості набути та реалізувати своє право власності на спірне майно як нерухоме. При розгляді Ковельським міськрайсудом Волинської області справи № 159/4 566/16 ц за позовом ТзОВ «Ковельрембуд» до неї про визнання свідоцтва про право власності недійсним, було встановлено, що за актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію розчинно бетонного вузла та арматурного цеху від 08.11.08 р. (далі акт державної приймальної комісії), що підписаний головою та членами комісії, було прийнято у експлуатацію як розчинно бетонний вузол, так і арматурний цех, розташовані за вказаною вище адресою. За рішенням виконкому Ковельської міськради Волинської області № 537 від 13.11.08 р. було затверджено такий акт державної приймальної комісії; останній був зареєстрованим у інспекції державного архітектурно - будівельного контролю 19.11.08 р. № 367. За рішенням виконкому Ковельської міськради Волинської області № 462 від 28.10.10 р., було вирішено оформити право власності на нерухоме майно, розташоване за вказаною вище адресою, а саме: розчинно бетонний вузол (Р 1), заг. пл. 504, 6 кв. м., арматурний цех (О 1), заг. пл. 207, 5 кв. м. за відповідачем. Покликаючись на п. 1. 6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене Наказом МЮ України № 7/5 від 07.02.02 р.; ч. 3 ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин; ч. 2 ст. 331 ЦК України, зазначає, що припускає замовчування посадовими особами відповідача факту існування акта державної приймальної комісії, рішень виконкому Ковельської міськради Волинської області № 537 від 13.11.08 р., № 462 від 28.10.10 р.. Покликаючись на правову позицію, викладену у постанові ВС України від 13.02.13 р. у справі № 6 174цс12, ст. 328 ЦК України, зазначає, що вважає, що арматурний цех відповідача був закінчений будівництвом, у встановленому законом порядку прийнятий у експлуатацію, діючий, з невідомий причин набув статусу будматеріалів на момент його придбання нею на аукціоні. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 11.05.17 р. позовна заява була залишена без руху (а. с. 25).

15.05.17 р. до суду було подано позовну заяву з виправленими її недоліками (а. с. 30 36).

15.06.17 р. суду було подано позовну заяву з уточненнями, що полягають у зміні назви третьої особи (а. с. 62 67).

15.06.17 р. до суду надійшла заява відповідача про застосування строків позовної давності (а. с. 55).

Ухвалою суду від 27.06.17 р. провадження у справі було зупинене (а. с. 91), однак, вказана вище ухвала суду була скасована ухвалою апеляційного суду Волинської області від 26.07.17 р. (а. с. 118 120).

За ухвалою суду від 20.11.17 р. ТзОВ «Торговий дім Укрспецреалізація» було вилучено з числа третіх осіб у справі.

За ухвалою суду від 25.10.17 р. до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, було залучено Ковельський МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області, ТзОВ «Торговий дім Укрспецреалізація».

27.06.17 р. відповідачем було подано до суду письмове заперечення проти позову (а. с. 80 85), обґрунтоване тим, що з врахуванням того, що позивач у своїй позовній заяві зазначила, що діючий протокол проведення аукціону та акт держвиконавця не дають їй набути та реалізувати своє право власності на нерухоме майно, відповідач проти позову заперечує. Зазначає, що 24.12.10 р. відбувся аукціон по реалізації його рухомого майна, а саме: сукупності будматеріалів незавершеного будівництва арматурного цеху за вказаною вище адресою. На момент проведення вказаного вище аукціону з реалізації арештованого діяли:

- Наказ МЮ України № 68/5 від 27.10.99 р., яким затверджено Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна;

- Наказ МЮ України № 42/5 від 15.07.99 р., яким затверджено порядок реалізації арештованого майна, що регулює реалізацію арештованого майна за винятком нерухомого. Реалізація нерухомого майна на момент проведення аукціону повинна була б бути здійсненою в порядку, передбаченому п. п. 3.2 розд. 3, 3.5 розд. 5, розд. 6 Тимчасового положення (у редакції, чинній на період проведення торгів).Реалізація рухомого майна на момент проведення аукціону повинна була б бути здійсненою у порядку, передбаченому п. п. 4.8, 4.9 розд. 4, п. 7.1 розд. 7 Порядку (у редакції, чинній на період реалізації майна). Тому, враховуючи документи, отримані позивачем після проведення аукціону по реалізації майна, належного йому, позивачем придбано сукупність будматеріалів незавершеного будівництва арматурного цеху, що знаходиться в м. Ковелі, по вул. Театральній, 37 в, як рухоме майно. Зазначає, що позивач покликається на таку підставу визнання за нею права власності на вищевказане майно як протокол проведення аукціону, акт держвиконавця. Покликається на ч. 2 ст. 181 ЦК України, вказує, що доцільно керуватися таким правилом, що на речі, що за законом не визнані нерухомими об'єктами, має поширюватися презумпція визнання їх рухомими речами. Як стверджує сам позивач і не заперечує відповідач, вищевказане майно є рухомим, ніколи не визнавалось нерухомим об'єктом у відповідності до ЦК України. 30.12.10 р. відділом ДВС Ковельського МРУЮ було оформлено акт про реалізацію рухомого майна на користь позивача за умовами якого остання придбала рухоме майно. Покликаючись на правову позицію, викладену у постанові ВС України від 13.02.13 р. у справі № 6 - 174цс12, ст. ст. 650, 655 ч. 4 ст. 656 ЦК України, зазначає, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі - продажу певного майна і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених ч. ч. 1 - 3 та 6 ст. 203 ЦК (ч. І ст. 215 ЦК України). Позивачем в період з 24.12.10 р. по 10.05.17 р. (протягом 6 календарних років) вищевказаний правочин, що був оформлений актом держвиконавця, у судовому порядку не визнавався недійсним з тих підстав, що вказане майно, на погляд позивача, мало ознаки не рухомого, а нерухомого майна. Покликаючись на ст. 328 ЦК України, зазначає, що на думку позивача, було придбано сукупність будматеріалів незавершеного будівництва арматурного цеху. Покликаючись на ч. 1 ст. 182, ч. 3 ст. 331 ЦК України, зазначає, що позивач вказує на певні документи, а саме: акт державної приймальної комісії, рішення виконкому Ковельської міськради № 537 від 13.11.08 р., № 462 від 28.10.10 р.. Покликаючись на ст. ст. 328, 329 ЦК України, зазначає, що відповідач не був власником новоствореного нерухомого майна у відповідності до норм ЦК України, відтак, позивач на аукціоні могла придбати виключно рухоме майно у вигляді сукупності будматеріалів, що були використані у процесу будівництва арматурного цеху. Покликаючись на ч. 5 ст. 11, ст. ст. 335, 376, ч. 1 ст. 328, 392 ЦК України, зазначає, що право власності може бути визнано на підставі рішення суду, зокрема, у випадку якщо відповідач заперечує або оспорює наявність у позивача права власності на майно. Покликаючись на ст. 331 ЦК України, зазначає, що з огляду на умови продажу вищевказаного майна як рухомого, положень законодавства, що врегульовує питання набуття права власності на об'єкти незавершеного будівництва, у позивача не виникло право власності на об'єкт як нерухомий, тому порушення зазначеного права не відбулось. Відсутнє порушення права позивача та необхідність його захисту шляхом застосування правового механізму, передбаченого ст. 392 ЦК України. Додатковою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог є застосування строків позовної давності. Покликаючись на ст. ст. 256, 257, ч. 1 ст. 261, ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, зазначає, що ним подана відповідна заява, з огляду на те, що з 30.12. 10 р. (дата оформлення акта держвиконавця) по 10.05.17 р. (дата звернення з позовною заявою до суду) у позивача було достатньо часу для реалізації будь - якого особистого права в розумінні норм ЦК України щодо спірного майна. Просить у задоволенні позову відмовити.

20.11.17 р. представником відповідача подано до суду додаткові письмові заперечення проти позову, обґрунтовані, з покликанням на ст. ст. 331, 328, 329 ЦК України, Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів, що визначений постановою КМ України від 20.05.09 р. № 534, ін. нормативні акти КМ України та Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України, тим, що до прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації і його держреєстрації, право власності на нього як на об»єкт цивільного обороту, не виникає і особа є власником лише матеріалів, обладнання, що були використані у процесі цього будівництва (створення майна). Покликаючись на правову позицію, зазначену у постанові Судової палати у цивільних справах ВС України від 18.11.15 р. у справі № 6 388цс15, зазначає, що матеріали цивільної справи № 159/31 752/17 ц містять інформацію про примусове виконання зведеного ВП від 06.05.09 р. № 177 830 24 про стягнення з нього на користь фізичних та юридичних осіб заборгованості, проведення аукціону по реалізації рухомого майна, у т. ч. спірного, як належного йому; про протокол за наслідками аукціону, про сплату позивачем як переможцем аукціону відповідної суми на відповідний рахунок торгуючої організації; про видачу акта держвиконавця, що був затверджений нач. В ДВС; квитанцію про оплату, що право власності на будівлю (спірне майно) не було зареєстроване в установленому законом порядку за ним; що право власності позивача на спірне майно виникло за свідоцтвом № 1 177, що було визнане недійсним за рішенням апеляційного суду Волинської області від 01.03.17 р. у справі № 159/4 566/16 ц; що право власності позивача на спірне майно було зареєстроване за рішенням реєстратора КФ КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 28.11.12 р., що було визнане протиправним та скасоване за постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12.05.17 р. у справі № 803/1 751/16, що набрала законної сили. Позивач просить визнати за нею право власності на об»єкт нерухомого майна, а придбала вона на аукціоні рухоме майно, тому її позовні вимоги є безпідставними. Просить у задоволенні позову відмовити.

У судове засіданні позивач не з»явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила.

У судовому засіданні представник позивача адвокат - підтримав заявлені позивачем вимоги з врахуванням їх уточнення, обґрунтувавши їх доводами, наведеними у позові, просить позов задовольнити.

Представник третьої особи виконавчого комітету Ковельської міськради Волинської області, у судове засідання не з»явився, хоча вказана третя особа належно оповіщена. Про причини неявки свого представника суду не повідомила.

Представники третіх осіб центру надання адмінпослуг виконкому Ковельської міськради Волинської області, Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області у судове засідання не з»явився, хоча вказана третя особа належно оповіщена. Про причини неявки свого представника суду не повідомила, попередньо подала до исуду заяву з проханням справу розглядати у відсутності її представника.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду пояснення, аналогічні доводам, наведеним у письмових запереченнях як відповідача, так і представника відповідача проти позову. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін адвокатів, оглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи Ковельського міськрайсуду Волинської області № 159/1 923/15 ц провадження № 2/159/653/15 за позовом ОСОБА_5 до ТзОВ «Ковельрембуд», треті особи: виконком Ковельської міськради, реєстраційна служба Ковельського МРУЮ у Волинській області, про визнання права власності та зобов»язання зареєструвати право власності, дослідивши письмові докази, що зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до повного задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути і визнання права.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду у іншій цивільній, адміністративній справі, що набрало законної сили, якщо учасниками є ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що згідно з: протоколом № 0 03 100/2 від 24.12.10 р. про проведення аукціону по реалізації рухомого майна, яке належить ТзОВ «Ковельрембуд» (м. Ковель Волинської області, вул. Театральна, 37 «а») (а. с. 9); актом держвиконавця про реалізацію рухомого майна від 30.12.10 р. (а. с. 10), позивач як переможець аукціону проведення прилюдних торгів - придбала лот № 2 рухоме майно сукупність будматеріалів незавершеного будівництва арматурного цеху, що належало відповідачеві, розташоване за вказаною вище адресою.

19.07.12 р. позивач отримала нотаріально посвідчене свідоцтво № 1 177 від 19.07.12 р. про право власності на майно, що складається із: сукупності будматеріалів незавершеного будівництва арматурного цеху, що розташоване за вказаною вище адресою, вартістю згідно з протоколом проведення аукціону, що раніше належало відповідачеві (а. с. 7).

Згідно з вказаним вище свідоцтвом № 1 177 КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» було зареєстроване спірне майно за позивачем, що стверджується копією ОСОБА_5 з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 364 686 22, виданого 29.11.12 р. (а. с. 8).

Вказані вище обставини ні відповідачем, ні його представником адвокатом - не оспорюються та стверджуються копіями:

-рішення апеляційного суду Волинської області від 01.03.17 р. у цивільній справі

Ковельського міськрайсуду Волинської області за позовом ТзОВ «Ковельрембуд» до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право власності недійсним з покликанням на недотримання порядку його видачі, що набрало законної сили (а. с. 11 13);

-постанови Волинського окружного суду Волинської області від 12.05.17 р. у справі №

803/1 751/16 за адміністративним позовом ТзОВ «Ковельрембуд» до КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» про визнання протиправним та скасування рішення про держреєстрацію прав, що набрала законної сили 30.05.17 р. та у якій позивач у розглядуваній справі виступала у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Вказаним вище рішенням апеляційної інстанції від 01.03.17 р. було встановлено ту обставину, що свідоцтво № 1 177 позивачем, дійсно, було оформлено, порядок його оформлення було порушено; таке свідоцтво було визнано недійсним (а. с. 11 13).

Вказаним вище рішенням адміністративного суду від 12.05.17 р. було встановлено ту обставину, що КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» було зареєстроване спірне майно за позивачем, видано ОСОБА_5 з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 364 686 22 29.11.12 р, порядок реєстрації було порушено; рішення про таку реєстрацію було визнано протиправним та було скасовано.

Вказане вище представниками сторін адвокатами не оспорюється.

Таким чином, з 01.03.17 р. по даний час позивач як переможець аукціону, сплативши всі необхідні платежі за придбаний лот майно, має такі документи, що підтверджують її право на спірне майно (протокол проведення аукціону, акт держвиконавця та докази про проведену оплату за майно), що ніким не оспорюються і у вказаних вище документах спірне майно має статус рухомого.

Однак, як слідує з копії акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію розчинно - бетонного вузла та арматурного цеху від 08.11.08 р., що підписаний головою та всіма членами комісії (а. с. 17 19), було прийнято в експлуатацію розчинно - бетонний вузол та арматурний цех по вул. Театральній, 37 А у м. Ковелі Волинської області.

Рішенням виконкому Ковельської міськради Волинської області № 537 від 13.11.08 р. «Про затвердження актів державних приймальних та технічних комісій», було затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію розчинно - бетонного вузла, заг. пл. 504.6 кв. м. та арматурного цеху, заг. пл. 207,5 кв. м., по вул. Театральній, 37 - А, що належить відповідачеві у справі.

Наведене вище стверджується копією вказаного вище рішення органу місцевого самоврядування та ні відповідачем, ні представником відповідача не оспорюється.

Вказаний вище акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію розчинно - бетонного вузла та арматурного цеха від 08.11.08 р. було зареєстровано в інспекції державного архітектурно - будівельного контролю 19.11.08 р. за № 367.

У подальшому за рішенням виконкому Ковельської міськради Волинської області № 462 від 28.10.10 р. було вирішено оформити право власності на нерухоме майно по вул. Театральній, 37 - А, а саме: розчинно - бетонний вузол (Р - 1), заг. пл. 504, 6 кв. м. та арматурний цех (О - 1), заг. пл. 207,5 кв. м. за Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд".

Як слідує з копії техпаспорта на об»єкт нерухомого майна, виготовленого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 02.11.07 р., за відповідачем у розглядуваній справі було оформлено арматурний цех за вказаною вище адресою згідно з планом.

Наведене вище стверджується матеріалами цивільної справи Ковельського міськрайсуду Волинської області № 159/1 923/15 ц провадження № 2/159/653/15 за позовом ОСОБА_5 до ТзОВ «Ковельрембуд», треті особи: виконком Ковельської міськради, реєстраційна служба Ковельського МРУЮ у Волинській області, про визнання права власності та зобов»язання зареєструвати право власності, копією вказаного вище рішення органу місцевого самоврядування; така обставина встановлювалась судовим рішення у вказаній вище цивільній справі від 17.04.15 р., що набрало законної сили 28.04.15 р.; копією техпаспорта (а. с. 14 16), копією постанови Волинського окружного суду Волинської області від 12.05.17 р. у справі № 803/1 751/16 та ні відповідачем, ні представником відповідача не оспорюється.

На момент вирішення розглядуваного спору по суті, у розпорядженні суду відсутні дані про те, що вищеназвані рішення виконкому Ковельської міськради Волинської області, акт державної приймальної комісії змінювались, скасовувались чи визнавались незаконними (недійсними), чи вказані вище судові рішення судів першої та другої інстанцій були скасованими.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідач у справі під час розгляду цивільної справи № 159/1 923/15 ц (що оглядалась у судовому засіданні 20.11.17 р.) стосовно визнання за фізичною особою ОСОБА_6 права власності на розчинно - бетонний вузол, заг. пл. 504.6 кв. м. займав позицію, діаметрально протилежну позиції, зайнятій у розглядуваній справі, при тому, що підстави позовних вимог як ОСОБА_6, так і позивача, є схожими, часткового обґрунтовуються одними і тими ж доказами.

З огляду на наведене вище, спірне майно не може вважатись надалі рухомим, має всі ознаки нерухомого майна.

Доводи відповідача та його представника у тій їх частині, що позивачем було придбане на аукціоні його нерухоме майно, що він ніколи не був власником спірного майна як рухомого майна, з врахуванням вищенаведених: акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію розчинно - бетонного вузла та арматурного цеху від 08.11.08 р., рішенням виконкому Ковельської міськради Волинської області № 537 від 13.11.08 р. «Про затвердження актів державних приймальних та технічних комісій», рішення виконкому Ковельської міськради Волинської області № 462 від 28.10.10 р., техпаспорта на об»єкт нерухомого майна, виготовленого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» щодо спірного майна як нерухомої власності відповідача, на увагу не заслуговують.

Дійсно, як вказано представником відповідача у його доповненні до письмового заперечення проти позову, і це приймається судом до уваги, за постановою Волинського окружного суду Волинської області від 12.05.17 р. у справі № 803/1 751/16 за адміністративним позовом ТзОВ «Ковельрембуд» до КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» про визнання протиправним та скасування рішення про держреєстрацію прав, що набрала законної сили 30.05.17 р. та у якій позивач у розглядуваній справі виступала у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, було визнано протиправним та скасовано рішення реєстратора КФ КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_7 від 28.11.12 р. про держреєстрацію прав на незавершений будівництвом арматурний цех, розташований по вул. Театральній, 37 «а» у м. Ковелі Волинської області, за ОСОБА_3. Однак, суд враховує, що вказаним вище судовим рішенням було встановлено, що оскаржувана державна реєстрація порушувала право ТзОВ «Ковельрембуд», так як з інвентаризаційної справи вбачається, що арматурний цех належав ТзОВ «Ковельрембуд» (відповідачеві у розглядуваній справі) і на цей об»єкт ТзОВ «Ковельрембуд» 02.11.07 р. було видано техпаспорт.

У розглядуваній ж справі у своєму запереченні проти позову і відповідач, і його представник адвокат вказують на те, що як нерухоме майно чи об»єкт нерухомого майна спірне майно, придбане позивачем на аукціоні, ніколи у такому статусі ТзОВ «Ковельрембуд» не належало. У цьому суд вбачає суперечливість та такі доводи вважає непереконливими та такими, що спростовуються і змістом вказаної вище постанови адмінсуду.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

У правовій позиції, викладеній в постанові ВС України від 13.02.13 р. у справі № 6 - 174цс12, зазначено, що, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто, в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформлення договірних відносин купівлі - продажу майна на прилюдних торгах, а відтак, є правочином.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Самі результати аукціону та складені за його наслідками документи, наведені вище, на даний час є чинними.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що арматурний цех (О - 1), заг. пл. 207,5 кв., як і розчинно - бетонний вузол (Р - 1), заг. пл. 504, 6 кв. м., що вже було встановлено судовими рішеннями, що набрали законної сили, ТзОВ "Ковельрембуд" був закінчений будівництвом, у встановленому порядку прийнятий в експлуатацію та діючим.

Даних про те, яким чином, на підставі чого та за якою процедурою із діючого арматурний цех (О - 1), заг. пл. 207,5 кв., набув статусу сукупності будматеріалів, суду не надано та і у судовому засіданні цього не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що, дійсно, на час проведення прилюдних торгів 24.12.10 р. в наявності була цілісна будівля арматурного цеху (О - 1), заг. пл. 207,5 кв., а не сукупність будматеріалів незавершеного будівництва, тому суд вважає доводи позивача такими, що знайшли своє ствердження в суді, остання, дійсно мала намір та, дійсно, придбала цілісну будівлю арматурного цеху (О - 1), заг. пл. 207,5 кв..

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Не вбачає суд підстав і для застосування до позовних вимог позивача строку позовної давності, так як лише 01.03.17 р. було прийняте судове рішення, за яким було скасовано свідоцтво № 1 177, що посвідчувало право позивача на придбане нею на аукціоні спірне майно, на підставі якого вона у подальшому зареєструвала спірне майно як нерухоме у КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», та виникла обставина оспорювання її права відповідачем з огляду на виникнення між позивачем та ТзОВ «Ковельрембуд» певних земельних правовідносин та спору.

Наведене вище стверджується також і копією ухвали судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 27.10.16 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТзОВ «Ковельрембуд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Ковельська міськрада, про припинення права на землекористування, скасування держреєстрації, зобов»язання до виділення земельної ділянки для обслуговування викупленого приміщення.

Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 60, 61, 212 - 218, 88 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 331, 202, 204, 328, 261, 267 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задвольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, 17.12.84 р. н., право власності на арматурний цех заг. пл 207, 5 кв. м, розташований за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. Театральна, 37 "а".

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельрембуд» на користь ОСОБА_3 2 168 (дві тисячі сто шістдесят вісім) грн. 35 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської обл. через Ковельський міськрайсуд Волинської обл. у слідуючому порядку: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_8