Справа № 747/746/17
Провадження № 2/747/356/17
РІШЕННЯ

іменем України

11.12.2017 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П.

представника позивача Сердюк Л.В.

представника третьої особи Покришки В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом органу опіки і піклування Талалаївської РДА в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, третя особа - Староталалаївська сільська рада Талалаївського району Чернігівської області до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки і піклування Талалаївської РДА звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначається, що відповідач є матір'ю неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається на І курсі юридичного факультету Чернігівського національного технологічного університету. Згідно рішення Талалаївського районного суду від 22.11.2004 року ОСОБА_3 відібрана у батьків без позбавлення батьківських прав і дитину доглядає дідусь - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який відповідно до рішення Талалаївської селищної ради від 20.01.2005 року призначений опікуном.

Відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, материнської турботи до дитини не проявляє, з дитиною не проживає, не цікавиться навчанням, матеріальної допомоги не надає, клопотань про повернення їй дитини з 2004 року і по теперішній час не заявляла. Батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року. 24.10.2017 року виконкомом Староталалаївської сільської ради було прийняте рішення № 32 «Про доцільність позбавлення батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3.». На засіданні комісії з питань захисту прав дитини РДА винесено рішення від 10.11.2017 року про доцільність позбавленням ОСОБА_4 батьківських прав.

Тому позивач - орган опіки і піклування Талалаївської РДА - просить суд позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3.

У судовому засіданні представник позивача Сердюк Л.В. позов підтримала і просила задовольнити, поскільки відповідач не виконує своїх обов'язків по вихованню дитини, протягом часу, що пройшов з моменту відібрання у неї дітей - з 2004 року - не зверталась із заявою про повернення дітей, старший син уже повнолітній. Мати не проявляє інтересу до дитини, не спілкується, матеріально не утримує, тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.

Представник третьої особи - Староталалаївської сільської ради Покришка В.П. в судовому засіданні підтримав позов про позбавлення відповідача батьківська прав. З моменту проживання відповідача на території сільської ради - з 2007 року - ОСОБА_4 не зверталась із заявою про поверненням їй дітей, спочатку зловживала спритними напоями, зараз такої інформації в сільської ради немає, здійснює догляд за матір'ю- інвалідом 1 групи, проживає із співмешканцем, не працює. Коли на виконкомі розглядалось питання доцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, вона була згодна, щоб її позбавили.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, згодна, щоб її позбавили батьківських прав.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. На підставі даного положення процесуального законодавства розгляд справи було проведено без участі відповідача ОСОБА_4, яка була належним чином повідомлена та надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, зваживши доводи позовної заяви, з'ясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, а також дослідивши представлені сторонами докази, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 року згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2. В графі «Батько» даного свідоцтва зазначено ОСОБА_7, в графі «Мати» - ОСОБА_4 (а.с.13). Батько дитини - ОСОБА_7 - помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20.05.2005 року (а.с.11). Рішенням місцевого суду Талалаївського району від 22 листопада 2004 року, яке набрало чинності 23 грудня 2004 року, у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відібрано без позбавлення батьківських прав малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Також було вирішено передати дітей для поміщення в дитячі установи органу опіки і піклування при Талалаївській райдержадміністрації і стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 1/2 частини їх заробітку на користь дитячої установи щомісячно (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Талалаївської селищної ради № 1 від 20.01.2005 року ОСОБА_5 призначено опікуном над ОСОБА_3 та ОСОБА_3, які були відібрані у батьків рішенням суду без позбавлення батьківських прав (а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету Староталалаївської сільської ради від 24.10.2017 року було вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5). Своє рішення виконавчий комітет мотивував тим, що протягом усього часу після відібрання у неї дитини з 2004 року ОСОБА_4 про повернення їй дитини не зверталась. При особистому спілкуванні бажання виховувати дитину не висловлює, умов для її утримання не має, так як доглядає за матір'ю, яка є інвалідом І групи.

Згідно акту обстеження матеріально побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_4 від 19 жовтня 2017 року, проведеного комісією у складі сільського голови Староталалаївської сільської ради, секретаря та депутата сільської ради, було встановлено, що разом із ОСОБА_4 проживає її мати ОСОБА_8, 1948 р.н., інвалід І групи, та співмешканець ОСОБА_9, 1981 р.н. Родина користується земельною ділянкою площею 0, 29 га. У підсобному господарстві утримується двоє свиней, коза. Продуктами харчування сім'я забезпечена. ОСОБА_4 здійснює догляд за матір'ю - інвалідом. Доходи сім'ї складаються з державної допомоги ОСОБА_4 по догляду за інвалідом І групи, пенсії ОСОБА_8, тимчасових підробітків співмешканця ОСОБА_9, вирощенню сільськогосподарської продукції. При особистому спілкуванні з ОСОБА_4 бажання повернути та виховувати відібрану дочку не висловлює. (а.с.7).

Згідно характеристики з місця проживання від 01.11.2017 року, наданої Староталалаївською сільською радою, ОСОБА_4 не працює, здійсню догляд за матір'ю інвалідом І групи. Відповідно до рішення суду від 22 листопада 2004 року у неї відібрані без позбавлення батьківських прав діти ОСОБА_3 та ОСОБА_10. За час проживання в с. Стара Талалаївка з 2007 року з клопотанням про повернення їй дітей не зверталась. (а.с.6).

Рішенням комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини від 10 листопада 2017 року було вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її доньки ОСОБА_3, так як вона з моменту відібрання у неї дочки без позбавлення батьківських прав і до теперішнього часу не зверталась з клопотанням про повернення дитини на виховання у сім'ю (а.с.2).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він являється опікуном на своїми внуками з 2005 року, мати весь цей час не проявляла до дітей ніякого інтересу, у неї своя сім'я, за весь цей час два рази давала деякі кошти, аліменти не сплачує, діти також до матері інтересу не проявляють, старший внук вже повнолітній.

Розглядаючи позовну вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з наступного.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН згідно резолюції 1386 (ХІV) від 20 листопада 1959 року встановлено, що дитина потребує любові і розуміння та повинна зростати в умовах турботи, знаходитись під піклуванням і відповідальністю своїх батьків. Стаття 51 Конституції України та статті 150 і 180 Сімейного Кодексу України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх дітей до повноліття. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» зобов'язує батьків виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважити гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість. Такий же обов'язок покладає і стаття 59 Закону України «Про освіту».

Аналізуючи вказані норми закону, суд приходить до висновку про те, що ухилення від виконання обов'язку по вихованню дитини завжди є актом свідомої винної поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій і не бажає цього робити.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідач ОСОБА_4 вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться її духовним та матеріальним станом, хоча має можливість це зробити, вона працездатного віку, будь-яких вад здоров'я не має, але з клопотанням про повернення їй дитини до відповідних органів з 2004 року не зверталась.

Приписами ч. 1 статті 164 СК України регламентовано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз'яснень пунктів 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Але разом з тим суд приймає до уваги і положення п. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року із змінами, схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 21 грудня 1995 року, згідно якого в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не приділяє достатньо уваги своїй дитині, не виявляла щодо неї батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини, яка фактично з 2004 року позбавлена материнського піклування.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. (справа "Хант проти України" від 07.12.2006 року). Суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про позбавлення відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини.

У відповідності до положення ст. 88 ЦПК України, регулюючої розподіл судових витрат між сторонами, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 150, 164, 165, 180 -184 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 10, 60, 212- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки і піклування Талалаївської РДА в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, третя особа - Староталалаївська сільська рада Талалаївського району Чернігівської області до ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженку м. Київ, батьківських прав відносно її дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі в сумі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суду протягом 10 днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко