Справа № 583/3389/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Ярошенко Т.О.

присяжних ОСОБА_1

ОСОБА_2

при секретарі Безрядіній О.І.

за участю прокурора Заяц Д.Є.

адвоката ОСОБА_3

лікаря-психіатра ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка цивільну справу за заявою в.о. головного лікаря комунального закладу Сумської обласної ради «Обласної спеціалізованої психіатричної лікарні №2» про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2017 року в.о. головного лікаря комунального закладу Сумської обласної ради «Обласної спеціалізованої психіатричної лікарні №2» звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, свої вимоги мотивує тим, що вона виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, епізодичний тип перебігу з наростаючим ефектом, рецидив, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою загрозу для себе та оточуючих, її обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник КЗ СОР «ОСПЛ № 2» лікар-психіатр ОСОБА_4 заяву підтримала та пояснила, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка с. Доброславівка, Охтирського району Сумської області, 30 листопада 2017 року за заявою сестри ОСОБА_6 та за направленням лікаря-психіатра в примусовому порядку, у супроводі працівників поліції була госпіталізована до КЗ СОР «ОСПЛ №2» в звязку з погіршенням її психічного стану, що проявляється у її неадекватній поведінці, що вона погрожувала ножем оточуючим та поліції (зі слів сестри в направленні), розмовляє не по суті, неохайна, за своїм зовнішнім виглядом не слідкує, в будинку безлад, опалення відсутнє, їжу не готує. 01.12.2017 року ЛКК закладу у своєму висновку №173 встановила, що ОСОБА_5 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом, рецидив, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою загрозу для себе та оточуючих, тому потребує застосування госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

ОСОБА_5 не заперечує пройти курс лікування, однак не бажає перебувати у психіатричному закладі. Зазначила, що постійного житла не має.

Сестра ОСОБА_6 в судовому засіданні просила помістити в психіатричний заклад ОСОБА_5, так як сестра в тяжкому психічному стані, потребує лікування, оскільки місця постійного проживання на даний час не має. Протягом трьох останніх днів не виходила з кімнати, погрожувала щось собі зробити.

Прокурор вважає необхідним госпіталізувати ОСОБА_5 у примусовому порядку до психіатричного закладу.

Адвокат ОСОБА_3 вважає за необхідне помістити ОСОБА_5 в психіатричний заклад в примусовому порядку.

Суд проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ч.1. та 2 ст. 280 ЦПК України у заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

До заяви про примусову госпіталізацію, її продовження додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2017 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, була доставлена в супроводі працівників поліції до КЗ СОР «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2» (далі психіатричний заклад), у звязку з неадекватною поведінкою. Як зазначено у заяві її сестри ОСОБА_6: її сестра ОСОБА_5 не може забезпечити свої життєві потреби, становить загрозу для себе та оточуючих, а саме закрилась в кімнаті з 28.11.2017 року та хотіла вчинити самогубство, при збудженні говорить сама з собою, конфліктує з оточуючими, виходила з дому та ходила до міста і ночувала у місті (а.с. 4).

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії психіатричного закладу №173 від 01 грудня 2017 року ОСОБА_5 встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, епізодичний перебіг з наростаючим дефектом, рецидив F 20.01. Також у висновку зазначено, що за своїм психічним станом ОСОБА_5 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, епізодичний тип перебігу з наростаючим ефектом, рецидив, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою загрозу для себе та оточуючих, її обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (а.с.2).

Згідно із ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Застосування ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», тобто про примусову госпіталізацію особи, можливе лише у виняткових випадках.

На думку суду заявником у відповідності до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України надані достатні докази на підтвердження обставин наміру вчинення ОСОБА_5 дій, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, а також докази того, що вона потребує обстеження в умовах стаціонару.

Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що заява в.о. головного лікаря комунального закладу Сумської обласної ради «Обласної спеціалізованої психіатричної лікарні №2» про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5 обґрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 235, 279-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву в.о. головного лікаря Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2» задовольнити.

Госпіталізувати до Комунального закладу Сумської обласної ОСОБА_6 «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2» ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в примусовому порядку.

Рішення направити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Ярошенко

ОСОБА_7ОСОБА_1

ОСОБА_2