Провадження № 2/752/4401/17
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

04.12.2017 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування жилим приміщенням -

встановив :

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулись з позовом до ОСОБА_2 про визнання його такою, що втратила право на користування жилою площею квартири АДРЕСА_1. Мотивуючи свої позовні вимоги позивач вказала, що їй на праві власності належить вищевказана однокімнатна квартира АДРЕСА_4 У 2006 році, у квартиру був прописаним відповідач ,колишній чоловік позивачки , з яким за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2013 року шлюб було розірвано .З 2007 рокі відповідач у квартирі не проживає, комунальні та інші платежі не сплачу, а тому позич просить позбавити відповідача права користування житловим приміщенням, зняти його з реєстраційного обліку, тим самим усунувши перешкоди у користуванні її власністю.

Позивачка направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач до суду не з»явився. Причина його неявки суду невідома. На підставі наявних в справі доказах суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Позивачка по справі є власником квартири АДРЕСА_2. Даний факт стверджується Договором купівлі-продажу квартири від 24 вересня 2004 року (а.с.11), Витягом про державну реєстрацію прав (а.с.11).

Згідно Довідки форми № 3 від 16.06.2017 року у вищевказаній квартирі зареєстрована позивачка з сином та відповідач по справі (а.с.13)

З 17.01.2006 року у вказаній квартирі бул зареєстровано відповідача по справі ОСОБА_2. як чоловіка позивачки .

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2013 року (а.с.25) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

У відповідності до довідки Ходосіївської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_2 з 2001 року по даний час проживає спільно з ОСОБА_3 та ведуть спільне господарство в с. Ходосівка по вулКвітнева,29 (а.с.23).

Із системного аналізу ст.ст. 71, 72 ЖК України, вбачається, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положеннями ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, а зняття з місця реєстрації місця проживання особи належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

На момент розгляду справи відповідач по справі ОСОБА_2 не є членом сім»ї власника.

Факт його непроживання в спірній квартирі стверджується Актами про непроживання від 16 червня 2017 року (а.с.14), від 12 травня 2017 року (а.с.15), від 09 квітня 2017 року (а.с.16), від 17 березня 2017 року (а.с.17), від 30 вересня 2015 року (а.с.18), від 05 серпня 2013 року (а.с.19), від 11 липня 2013 року (а.с.20), від 03 червня 2013 року ( а.с.21 ).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, керуючись ст.ст. 71-72 ЖУ України, 317, 391, 405ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_3 зі зняттям його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Суддя :