Справа № 645/1217/16-ц
Провадження № 2/645/122/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 березня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звільнення іпотечного майна з - під арештів, треті особи: Департамент реєстрації Харківської міської ради, Фрунзенський відділ державної виконавчої служби, Головного територіального управління юстиції у Харківській області, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнень від 31.08.2016 року), в якому просить звільнити іпотечне майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 з-під наступних арештів: зареєстрованого Державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_5 за реєстровим № 12125841 (спеціальний розділ) арешту нерухомого майна за заявою Фрунзенського ВДВС ХМУЮ (обтяжувач) на підставі постанови державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 47962730 від 19.11.2015 року (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26292626 від 19.11.2015 року); зареєстрованого Державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_7 за реєстровим № 11059682 (спеціальний розділ) арешту нерухомого майна за заявою Фрунзенського ВДВС ХМУЮ (обтяжувач) на підставі постанови державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 47962730 від 01.09.2015 року (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24192233 від 07.09.2015 року); зареєстрованого Державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_7 за реєстровим № 12125931 (спеціальний розділ) арешту нерухомого майна за заявою Фрунзенського ВДВС ХМУЮ (обтяжувач) на підставі постанови державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 47961663 від 19.11.2015 року (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26292826 від 19.11.2015 року); зареєстрованого Державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_8 за реєстровим № 11049362 (спеціальний розділ) арешту нерухомого майна за заявою Фрунзенського ВДВС ХМУЮ (обтяжувач) на підставі постанови державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 47961663 від 04.09.2015 року (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24172901 від 04.09.2015 року).

На обгрунтування уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що 10.11.2010 року між позивачем та боржниками ОСОБА_3, ОСОБА_4 був укладений нотаріально посвідчений договір позики, за яким позивач передав боржникам в позику 19 860 доларів США, а боржники прийняли їх і зобовязалися повернути у визначені договором порядку та розмірі не пізніше 10.11.2011 року. В забезпечення виконання зобовязань боржників за договором позики від 10.11.2010 року, іпотекодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали позивачеві в іпотеку належну їм квартиру АДРЕСА_2, про що між ними був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_9 за реєстровим № 4101. Боржники свій обовязок з повернення позивачу позичених у нього коштів за договором позики від 10.11.2010 року не виконали. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.05.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість за договором позики у сумі 161 695,85 грн., що еквівалентно 13 760 доларів США, 3 % річних від простроченої суми з 16.11.2011 року по 23.09.2013 року в розмірі 9 643,86 грн., що еквівалентно 820,67 доларів США, проценти за період користування на рівні облікової ставки НБУ в сумі 40 355,61 грн., неустойку в розмірі 161 695,85 грн., а також судовий збір по 1720,50 грн. з кожного відповідача; в задоволенні зустрічного позову відмовлено у повному обсязі. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27.05.2014 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.05.2014 року залишено без змін. Оскільки боржники вказані вище судові рішення, що набрали законної сили, про стягнення з них заборгованості не виконали і борг позивачу так і не повернули, ОСОБА_2 був вимушений звертатися до суду з позовом до відповідачів про стягнення процентів за користування коштами, трьох процентів річних, неустойки та звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.04.2015 року вказані позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Оскільки боржники так і не повернули позивачу суму заборгованості, позивач був змушений знайти покупця, який погодився придбати іпотечне майно, після чого звернутися до нотаріусу з проханням на підставі заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.04.2015 року посвідчити договір купівлі-продажу іпотечного майна. Однак, виконати заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.04.2015 року, реалізувати іпотечне майно і хоча б частково задовольнити свої грошові вимоги до ОСОБА_3, ОСОБА_4 за договором позики позивач не зміг, оскільки на іпотечне майно державної виконавчою службою було накладено обтяження, що перешкоджає і унеможливлює укладення і нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу предмета іпотеки.

Позивач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи міститься заява представника позивача ОСОБА_10, яка діє на підставі довіреності, про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, додатково зазначає, що арешти з-під яких позивач просить звільнити іпотечне майно, були накладені в інтересах позивача в ході виконавчого провадження по виконанню рішення суду про стягнення з боржників боргу за договором позики, яке на даний час триває.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без їх участі не надали. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої процесуальні права.

Представник Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи міститься заява старшого державного виконавця Фрунзенського ВДВС ГТУЮ у Харківській області Носенко О.В. про слухання справи без участі представника Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи містяться письмові пояснення представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_11, яка діє на підставі довіреності, з посиланням на те, що як вбачається з позовної заяви, державна реєстрація обтяжень на квартиру № 18, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 9/23 в м. Харкові, проведена державними реєстраторами Харківського міського управління юстиції на підставі постанов державних виконавців Фрунзенського ВДВС ХМУЮ. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року № 99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги» ліквідовано як юридичну особу публічного права територіальний орган Міністерства юстиції Харківське міське управління юстиції. Департамент реєстрації Харківської міської ради не є правонаступником Харківського міського управління юстиції. До організаційної системи державної реєстрації прав також входять державні реєстратори. Оскаржувані позивачем арешти на вказану вище квартиру накладені постановами державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ. У випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», державному виконавцю надане право скасовувати арешт, накладений ним в межах виконавчого провадження. Враховуючи викладеного, просить прийняти рішення у відповідності до вимог законодавства України.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 10.11.2010 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, посвідчений 10.11.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9, відповідно до якого позикодавець передав у власність позичальникам, а позичальники солідарно прийняли валютні цінності у вигляді та в натурі на суму 19 860,00 доларів США. Позичальники зобовязалися повернути позикодавцю валютні цінності у вигляді та в натурі на суму 19 860,00 доларів США, не пізніше 10.11.2011 року, та в порядку, передбаченому вказаним договором.

10.11.2010 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9, де вказано, що з метою забезпечення виконання зобовязання, що виникло у іпотекодавця за Договором позики, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем 10.11.2010 року та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 4099, боржники отримали від іпотекодержателя валютні цінності у вигляді та на суму 19 860,00 доларів та зобовязуються їх повернути у строки, передбачені вказаним договором. Іпотекодавець передав в іпотеку іпотеко держателю наступне нерухоме майно: квартиру № 18 в житловому будинку № 9/23 по вул. Танкопія в м. Харкові, житловою площею 26,7 кв.м., загальною площею 42,7 кв.м.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.05.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволені частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в сумі 161 695,85 грн., що еквівалентно 13 760,00 доларам США, 3 % річних від простроченої суми з 16.11.2011 року по 23.09.2013 року в розмірі 9 643,86 грн., що еквівалентно 820,67 доларам США, проценти за період користування на рівні облікової ставки Національного банку України в сумі 40 355,61 грн., неустойку в розмірі 161 695,85 коп., стягнуто з відповідачів судовий збір по 1720,50 грн. з кожного. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_9, третя особа: реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції про визнання договорів недійсними відмовлено у повному обсязі. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18.08.2014 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.05.2014 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Вважаючи, що зобов'язання по договору позики не виконувалися належним чином, позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.04.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 проценти за користування коштами в сумі 1445 доларів США, три проценти річних від належної до стягнення з відповідачів суми коштів в розмірі 479 доларів США, а всього в сумі еквівалентній 1924 доларів США, що за курсом НБУ становить - 29141,03 грн., неустойку за неналежне виконання зобовязань в сумі 424000,00 грн.; звернуто стягнення за Іпотечним договором від 10.11.2010р., посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_9 за реєстровим номером №4101, на нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, та належить відповідачам на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету ХМР від 12.11.2008 року, реєстраційний номер №8-08-294748 Пг, згідно із розпорядженням від 12.11.2008р. №5946 Пг, зареєстрованого комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 22.12.2008р.та записано в реєстрову книгу за №П-8-31122 згідно ОСОБА_12 про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27921808, виданого КП «ХМБТІ» 08.11.2010р., реєстраційний №32004327; визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_2 права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу; за рахунок продажу предмету іпотеки задоволені вимоги ОСОБА_2 за Договором позики від 10.11.2010 року на суму, що визначена рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.05.2014р. в розмірі 376832,17 грн., та вимоги за Договором позики від 10.11.2010р. в розмірі -453141,03 грн., а саме: 29141 грн. 03 коп. процентів за користування позикою та трьох процентів річних, 424000 грн. неустойки, та усі витрати, повязані зі збереженням та реалізацією предмету іпотеки; виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4 з іпотечного майна квартири, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3; передати предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, в управління ОСОБА_2 на період до його реалізації за визначеною ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» процедурою продажу; стягнуто з відповідачів сплачений судовий збір у розмірі 1827 гривень 00 копійок з кожного.

Відповідно до актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, сформованої 25.12.2015 року, накладені наступне обтяження на все нерухоме майно ОСОБА_15, ОСОБА_4: зареєстрованого Державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_5 за реєстровим № 12125841 (спеціальний розділ) арешту нерухомого майна за заявою Фрунзенського ВДВС ХМУЮ (обтяжувач) на підставі постанови державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 47962730 від 19.11.2015 року (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26292626 від 19.11.2015 року); зареєстрованого Державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_7 за реєстровим № 11059682 (спеціальний розділ) арешту нерухомого майна за заявою Фрунзенського ВДВС ХМУЮ (обтяжувач) на підставі постанови державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 47962730 від 01.09.2015 року (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24192233 від 07.09.2015 року); зареєстрованого Державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_7 за реєстровим № 12125931 (спеціальний розділ) арешту нерухомого майна за заявою Фрунзенського ВДВС ХМУЮ (обтяжувач) на підставі постанови державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 47961663 від 19.11.2015 року (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26292826 від 19.11.2015 року); зареєстрованого Державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_8 за реєстровим № 11049362 (спеціальний розділ) арешту нерухомого майна за заявою Фрунзенського ВДВС ХМУЮ (обтяжувач) на підставі постанови державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 47961663 від 04.09.2015 року (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24172901 від 04.09.2015 року), а.с. 103-104, 105-106.

Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно зі ст. 60 Закону України "По виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Виходячи зі змісту наведеної норми Закону, право на звернення до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту належить особі, яка вважає себе власником спірного майна.

Наведене свідчить про те, що суд, розглядаючи такий позов, повинен повно та всебічно встановити обставини, на які посилається позивач, щодо виникнення права власності на спірне майно, і ці обставини позивач повинен довести належними та допустимими доказами відповідно до ст. 60 ЦПК України.

Стаття 44 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" (частина восьма статті 54 Закону України "Про виконавче провадження").

За положеннями статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України "Про іпотеку".

Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України "Про іпотеку").

Нормами статтей 36, 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України "Про іпотеку" та частиною восьмою статті 54 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 39, 41 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом.

Відповідно до вимог чинного законодавства, звернення стягнення на передане в заставу/іпотеку майно можливе лише за ініціативою іпотекодержателя, з направленням отриманих від реалізації такого майна коштів на сплату того зобов'язання, що такою іпотекою забезпечується.

При цьому суд також враховує, що право на звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту належить особі, яка вважає себе власником спірного майна, як передбачено ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Між тим, як встановлено в судовому засіданні, що квартира № 18, яка розташована по вул. Танкопія, 9/23 в м. Харкові ОСОБА_2 не належить.

Більш того, встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, що був укладений на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 право власності на квартиру № 18, яка розташована по вул. Танкопія, 9/23 в м. Харкові, зареєстровано 25.04.2016 року за ТОВ «Агенство нерухомості Естейт-Сервіс», що підтверджується інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, сформованої 28.02.2017 року.

Відповідно до положень частини 4 статті 334 ЦК право на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з дня реєстрації права на нього.

Тому, з урахуванням названих вище обставин ОСОБА_2 не є особою, яка має право на звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту в розумінні статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 197,212, 214-215, 224-226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звільнення іпотечного майна з - під арештів, треті особи: Департамент реєстрації Харківської міської ради, Фрунзенський відділ державної виконавчої служби, Головного територіального управління юстиції у Харківській області залишити без задоволення.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя