пр. № 4-с/759/269/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Святошинский районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Шум Л.М.

секретарі Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Астахова Дениса Анатолійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 р. заявник звернувся до суду із зазначеною скаргою, просить судвизнати незаконними дії головного державного виконавця ВДВС Святошинського ГТУЮ у м. Києві Астахова Д.А. при винесені постанови №49528421 від 24.06.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу; скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС Святошинського ГТУЮ у м. Києві Астахова Д.А. №49528421 від 24.06.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу; зобов'язати ВДВС Святошинського ГТУЮ у м. Києві відновити втконавче провадження №4528421, посилаючись на ті підстави, що державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», так як у ході проведення виконавчих дій з'ясовано, що згідно з ЄДР МВС транспортні засоби за боржником не зареєстровані, згідно відомостей Державної фіскальної служби та ПФУ боржник не працевлаштований, рахунки банківських та фінансових установах не обліковуються, на пенсійному обліку не перебуває. При цьому, на думку заявника скарги, державний виконавець не в повній мірі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів, належних боржнику, не здійснено усі необхідні дії, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження».

В судове засідання сторони не з'явились, повідомлялись належним чином. ПАТ «Родовід Банк» надіслав клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 98-101). Враховуючи наведене, суд вважає за можливим розглянути скаргу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються (ч. 1 ст. 386 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15.05.2013 р. заявнику видано виконавчий лист №2/2608/2296/12 про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 190402 грн. 74 коп. та судові витрати (а.с. 11-12).

19.08.2016 ПАТ «Родовід Банк» отримав постанову про повернення виконавочго листа стягувачу від 24.06.2016 ВП №49528421, яка винесена державнвим виконавцем на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» через відсутність майна боржника, на яке можливо звернути стягнення (а.с. 8-10).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюється іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Вказана норма кореспондується з ч.1 ст.11 цього Закону згідно якої державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За вимогами ч.1 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон), виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом . Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право : проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно ; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні ; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника ; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент винесення постанови), виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилия безрезультатними.

В порушення вимог ст. 18 Закону, головним державним виконавцем Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Астаховим Д.А. не надано доказів вчинення всіх необхідним виконавчих дій з виконання вищевказаного виконавчого листа та що вичерпано всі можливі заходи для повного виконання рішення суду.

За таких обставин, вбачається, що при здійсненні виконавчих дій виконавцем не були вжиті всі заходи, спрямовані на відшукання майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, не були здійснені всі передбачені законом та віднесені до компетенції державного виконавця заходи щодо розшуку майна боржника, зокрема, і рухомого, не було виявлено джерело отримання коштів боржником, в тому числі і заробітної плати, не було звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника та інші заходи.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві є передчасним та необґрунтованим, в зв'язку з чим дії державного виконавця по винесенню даної постанови є незаконними, а постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Астахова Д.А. при винесенні постанови №49528421 від 24.06.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу- непрамовірними.

Скасувати постанову Головного територіального управління юстиції у м. Києві Астахова Д.А. №49528421 від 24.06.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зобов'язати Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження №49528421.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 5 днів.

Суддя