Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії Головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби в м. Києві Головного територіального управління юстиції в м. Києві Макаренка Сергія Володимировича, заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльності та скасування постанови про повернення виконавчого листа стягувачу,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернулося до суду зі скаргою у якій просить визнати незаконною бездіяльність Головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби в м. Києві Головного територіального управління юстиції в м. Києві Макаренка С.В. по виконавчому провадженню № 48340717 та скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.08.2017 року

Вимоги скарги мотивує тим, що 11 грудня 2013 року Дніпровським районним судом міста Києва було ухвалено рішення по цивільній справі № 755/18211/13-ц за позовом ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору.

26 вересня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва на виконання рішення суду було видано виконавчий лист.

З метою примусового виконання рішення суду ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернулося до Дніпровського РВДВС м. Києві ГТУЮ в м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження, на підставі якої було відкрито виконавче провадження № 48340717.

06 жовтня 2017 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» отримало постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.08.2017 року винесену державним виконавцем Макаренком С.В. в рамках виконавчого провадження № 48340717.

Скаржник зазначає, що виконавчий документ було повернуто на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із тим, що боржник - фізична особа чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Такі дії державного виконавця скаржник вважає незаконними, оскільки державним виконавцем не вчинено всі необхідні дії спрямовані на виконання рішення суду, у зв'язку з чим постанова про повернення виконавчого документу стягувачу підлягає скасуванню.

В судове засідання представник скаржника, державний виконавець та заінтересована особа ОСОБА_2 не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представником ПАТ «Родовід Банк» суду подана заява з проханням розглянути справу без участі представника заявника.

Від державного виконавця Макаренка С.В. до суду надійшла заява у якій просить відмовити у задоволенні скарги у зв'язку з її безпідставністю.

Про причини неявки заінтересованої особи ОСОБА_2 суд повідомлено не було.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.09.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 755/18211/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 649 070 грн. 56 коп. та судового збору у розмірі 3 441 грн. (а.с. 8-9).

Виконавчий лист разом із заявою про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2015 року представником стягувача було подано на примусове виконання до Відділу ДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві (а.с. 45).

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 21.04.1999 р. зі змінами, що була чинна на час проведення виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 21.04.1999 р. зі змінами, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, та з огляду на ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

04 серпня 2015 року головним державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві Макаренком С.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48340717 з примусового виконання виконавчого листа № 755/18211/13 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості, копії якої були направлені боржнику для виконання, а стягувачу для відома (а.с. 41-43).

22 грудня 2015 року головним державним виконавцем Відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Макаренком С.В. було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 38-40).

04 березня 2016 року головним державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Макаренком С.В. було винесено постанову про розшук майна боржника, копії якої було направлено сторонам виконавчого провадження для відома та до Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві для виконання (а.с. 36, 37).

Відповідно до повідомлення наданого Регіональним сервісним центром МВС в м. Києві від 19.01.2016 року № 27/26-484, транспортний засіб «Субару Легасі» д.н.з. НОМЕР_1, який належить на праві власності боржнику ОСОБА_2, було постановлено на автоматизований облік до АІС «Розшук» та АІС «Арешт», арешт, заборона на відчуження (а.с. 29).

Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» у ред. від 02.06.2016 року, що набрав чинності з 05.10.2016 р., під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Державним виконавцем 16.08.2017 року були здійснені запити для з'ясування майнового стану боржника ОСОБА_2, місяця його роботи, отримання ним доходів, пенсії, інформації про наявність коштів на рахунках, при цьому з наданих Пенсійним фондом України, Державною фіскальною службою України відповідей на запити та з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно убачається, що нерухоме майно за боржником зареєстрованим не значиться, грошових коштів не виявлено, інформація щодо працевлаштування відсутня, пенсійні виплати не проводяться.

З матеріалів виконавчого провадження також убачається, що відповідно складеного акту, державний виконавець перевіряв майновий стан боржника за вказаною у виконавчому листі адресою, при цьому майна за рахунок якого можливо звернути стягнення на погашення боргу виявлено не було (а.с. 35).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

У зв'язку із тим, що державним виконавцем були отримані відповіді з відповідних установ з інформацією про відсутність у боржника ОСОБА_2 нерухомого майна та грошових коштів, не встановлено його місце працевлаштування, за результатом виходу державного виконавця за місцем проживання майна боржника не виявлено, а належний останньому транспортний засіб не розшукано, 30.08.2017 року головним державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС в м. Києві Макаренком С.В. із посиланням на вищенаведений п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у якій також зазначено, що розшук майна боржника оголошений постановою державного виконавця та доручений працівникам органів внутрішніх справ протягом року виявився безрезультатним, арешти на майно боржника державним виконавцем внесені до відповідних реєстрів (а.с. 28).

Обгрунтовуючи свої вимоги скаржник зазначає, що державним виконавцем не вчинено всі необхідні дії спрямовані на виконання рішення суду.

Однак такі доводи скаржника з урахуванням викладеного суд прийняти до уваги не може, оскільки державним виконавцем вчинялися дії з метою розшуку майна боржника, у тому числі за адресою його проживання, з'ясовувалось працевлаштування та отримання доходів, тому вимоги скарги задоволенню не підлягають.

При цьому відмовляючи у задоволенні скарги суд також виходить з того, що відповідно до положень ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у ред. від 02.06.2016 р., повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Також відповідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» у ред. від 02.06.2016 року сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Враховуючи зазначене, заявник не позбавлений можливості звернутися до державного виконавця з відповідними клопотаннями щодо вчинення конкретних виконавчих дій, брати участь при проведенні перевірки майнового стану боржника, надавати державному виконавцю іншу інформацію та клопотання, що мають значення для з'ясування та перевірки в ході здійснення примусового виконання рішення суду.

Керуючись Законом України „Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5, ст. ст. 383-388 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії Головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби в м. Києві Головного територіального управління юстиції в м. Києві Макаренка Сергія Володимировича, заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльності та скасування постанови про повернення виконавчого листа стягувачу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя