Унікальний номер справи 333/4370/16-ц
Номер провадження 2/333/161/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 27 березня 2017 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Фунжий О.А., при секретарі Лященко В.А., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 лютого 2008 р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 42 800 доларів США зі строком повернення до 19 лютого 2038 р. 28 листопада 2012 р. між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, за яким банк відступив вказаній компанії право вимоги за вказаним кредитним договором. 28 листопада 2012 р. між Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, за яким вказана компанія відступила товариству право вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 10 липня 2016 р. виникла прострочена заборгованість за кредитом 42 632,63 долари США, за відсотками 42 264,76 доларів США. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2012 р. з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором на суму 59 739,32 долари США, з них: 42 632,63 долари США за кредитом, 14 129,31 долари США за відсотками, 2 997,38 долари США пеня. Станом на 10 липня 2016 р. заборгованість відповідача за договором складає 28 135,45 долари США за процентами, 95 603,46 долари США пеня. З огляду на принцип розумності та справедливості позивач відмовився від стягнення пені та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за процентами в сумі 28 135,45 долари США, а також витрати на сплату судового збору в сумі 10 575 грн. 82 коп.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та їх обгрунтуання, наполягаючи на задоволені позову.

Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що він дійсно укладав кредитний договір з ВАТ «Сведбанк», право вимоги за яким перейшло до позивача. Однак, рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2012 р. з нього на користь позивача вже стягнуто заборгованість за цим договором. Крім того, рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 4 червня 2015 р. в рахунок погашення заборгованості за тим же кредитним договором станом на 17 серпня 2011 р. в сумі 476 182,12 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру відповідача. Оскільки мало місце дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, нарахування процентів за користування кредитом не здійснюється. З наведених підстав відповідач просить суд відмовити у задоволені позову.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засідання належними документами встановлено, що 19 лютого 2008 р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 42 800 доларів США зі строком повернення до 19 лютого 2038 р. Позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені договором. (а.с. 4-9)

Згідно п. 1.3 вказаного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,5% за весь строк фактичного користування кредитом.

У відповідності зі ст. 1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач свої обовязки за вказаним кредитним договором не виконував, в звязку з чим у листопаді 2011 р. ПАТ «Сведбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2012 р. за позовом ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором від 19 лютого 2008 р. в сумі 59 739,32 долари США, що в еквіваленті за курсом Національного банку України складало 476 182,12 грн. (а.с. 89-91 т.1)

В мотивувальній частині цього рішення зазначено, що вказана заборгованість виникла станом на 17 серпня 2011р. та складається з заборгованості за кредитом в сумі 42 632,63 долари США, за відсотками в сумі 14 129,31 долари США, пеня в сумі 2 997,38 долари США.

28 листопада 2012 р. між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, за яким банк відступив вказаній компанії право вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором, укладеним 19 лютого 2008 р. з відповідачем. (а.с. 12-25)

28 листопада 2012 р. між Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, за яким вказана компанія відступила товариству право вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором, укладеним 19 лютого 2008 р. з відповідачем. (а.с. 26-36)

Згідно реєстру заборгованості боржників до вказаного договору факторингу клієнт відступив факторові право грошової вимоги до відповідача в розмірі основного зобов'язання за кредитом сумі 42 632,63 долари США, зазначену в рішенні суду від 22 травня 2012 р. (а.с. 53-54 т.1)

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 29 вересня 2015 р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 19 лютого 2008 р., яка станом на 17 серпня 2011 р. становила 476 182,12 грн. (відповідно до рішення суду від 22 травня 2012 р.), звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру, яка належить ОСОБА_2 (а.с.100-106 т.1)

В судовому засіданні встановлено, що рішення судів від 22 травня 2012 р. про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, від 29 вересня 2015 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки до цього часу не виконані, в звязку з чим позивач продовжував нараховувати проценти за користування кредитом.

Наданим позивачем розрахунком встановлено, що станом на 10 липня 2016 р. заборгованість відповідача за процентами складає 28 135,45 долари США (а.с. 58-59 т.1), які позивач просить стягнути з відповідача.

Нарахування позивачем процентів за користування кредитом після дострокового присудження до виконання основного зобовязання суд вважає законним з огляду на наступне.

У відповідності зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно кредитному договору від 19 лютого 2008 р. позичальник зобовязався сплачувати кредитору проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом.

В судовому засіданні встановлено, що до цього часу відповідач кредиту не повернув, в звязку з чим повинен сплачувати позивачеві проценти за його користування.

Вказаний висновок суду кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України від 7 вересня 2016 р. в справі № 6-1412цс16, згідно якій позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві; за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

При цьому суд вважає, що наявність судових рішень про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки за забезпечувальним договором, не впливає на обовязок позичальника сплачувати проценти за користування кредитом.

Згідно правовій позиції Верховного Суду України від 25 травня 2016 р. в справі № 6-157цс16, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З наведених підстав суд вважає за необхідне позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задовольнити, стягнувши з відповідача проценти за користування кредитом в сумі 28 135,45 доларів США.

Заперечення відповідача про те, що нарахування процентів за користування кредитом у разі наявності дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором законом не передбачено, судом не приймається до уваги,оскільки суперечить положенням ст. 526, 536, 599 ЦК України, зазначеним вище правовим позиціям Верховного Суду України, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими для застосування судами.

Також є безпідставним посилання відповідача на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2015 р., яким відмовлено у задоволені позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, а також поручителів, про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19 лютого 2008 р. (а.с. 92-98 т.1), оскільки вказаний позов подавався з інших підстав.

Заява відповідача про застосування позовної давності (а.с. 150-151 т.1) також не підлягає задоволенню, оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення процентів за користування кредитом в межах позовної давності, встановленої ст. 257 ЦК України.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати: на сплату судового збору в сумі 10 575 грн. 82 коп.

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , заборгованість за кредитним договором № 0710/0208/45-006 від 19 лютого 2008 р. в сумі 28 135,45 доларів США.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , витрати на сплату судового збору в сумі 10 575 грн. 82 коп.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А.Фунжий