РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/123/17

05 квітня 2017 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Здибель І.О.

за участю:

позивача - не з'явився

відповідача - не зявився

представник відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області цивільну справу №564/123/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 1330,75 грн. Відповідач своєчасно не надав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач, станом на 29.11.2016 року, має заборгованість 33 956,83 грн. і на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання та заборгованість за кредитним договором не погашає.

Позивач не забезпечив явку уповноваженого представника в судове засідання. Представником позивача подано суду заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку із його неможливістю прибути в судове засідання через зайнятість в інших справах в Рівненському міському суді. Також, ним подано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по відсоткам у розмірі 6778,83 грн. за кредитним договором.

Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог відповідає статті 31 ЦПК України не порушує прав інших учасників, а тому приймається судом.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, суд не вбачає підстав для його задоволення. Так, представляти інтереси позивача в даній цивільній справі може будь-яка особа наділена на це правом відповідною довіреністю. Докази неможливості направлення іншого представника суду не подано. Розгляд справи неодноразово відкладався, а тому суд дійшов висновку, що у сторін було достатньо часу для подання своїх доказів та заперечень.

Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, не заперечив наявність заборгованості, однак просить суд задоволити заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності до позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк". Пояснив суду, що відповідач дійсно отримав від банку кредит у розмірі 1330,75 грн. та погасив його частково. Останню оплату зробив у 15.06.2007 року. Після чого жодного разу плату за кредит не вносив. З Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) ознайомлений не був. Зазначив, що просить застосувати позовну давність стосовно всіх позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк".

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає.

Так, судом встановлено, що 23.04.2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (найменування змінене на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" згідно рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року) та ОСОБА_2 укладено договір №ROXRRX16920016, відповідно до якого, ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1330,75 грн. на строк 12 місяців з 23.04.2007 року по 22.04.2008 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту.

Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 150,94 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов.

Пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) передбачено, що терміни позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, винагороди, неустойки пені, штрафів за договором установлені сторонами тривалістю в пять років.

ПАТ КБ "Приватбанк" вважає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

ОСОБА_2 не виконав своїх зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого в нього перед ПАТ КБ "ПриватБанк" виникла заборгованість.

Наявність заборгованості не оспорюється відповідачем.

Розглядаючи заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності судом враховується наступне.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У заяві сторони узгодили, що заборгованість за договором погашається щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 150,94 грн.

Отже, сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі цього договору.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в пять років, не містять підпису відповідача. При цьому в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались. Адже, зміст пункту 4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, що зазначений у цих Умовах і в заяві позичальника від 23 квітня 2007 року, містить розбіжності.

Крім того, судом встановлено, що у заяві позичальника від 23 квітня 2007 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає.

У зв'язку із цим доводи представника відповідача про неознайомлення ОСОБА_2 з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) є обґрунтованими, а тому, такі Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 23 квітня 2007 року.

Аналогічна правова позиція викладена судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 11.03.2015 року у справі №6-16цс15.

Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту, відсотків позичальником повинно здійснюватись щомісячно, то початок перебігу строку позовної давності слід обчислювати з 23.07.2007 року, тобто з моменту, коли відповідач припинив виконувати свої зобов'язання.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

З позовом банк звернувся в 23.01.2017 року, тобто поза межами строку, передбаченого ст.ст. 257, 258 ЦК України.

Виходячи з наведеного, за наявності відповідної заяви відповідача, суд вважає за можливе застосувати щодо вимог позивача (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) наслідки пропуску строку позовної давності, а тому в позові слід відмовити за наслідками спливу строку позовної давності.

На підставі ст. 256-258, 264, 267, 549, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 10, 57, 62, 88, 212 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

СуддяОСОБА_3