Справа № 565/1728/17
Провадження № 2/565/488/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2017 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Малкова В.В.

при секретарі судового засідання Панчук Г.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача з вимогами про поновлення на роботі відповідальним черговим військово-облікового бюро виконавчого комітету Вараської міської ради (далі- виконавчий комітет) та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 5376 гривень.

Після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду від позивача поступила нова позовна заява до виконавчого комітету Вараської міської ради, Вараської міської ради, Вараського міського голови від 29.09.2017 року, згідно з якою позивач просить: 1) визнати незаконним та скасувати рішення Вараської міської ради Рівненської області від 09.06.2017 року № 759 «Про затвердження структури виконавчих органів Вараської міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління» (далі- рішення №759) в частині виключення зі штату військово-облікового бюро виконавчого комітету Вараської міської ради посади чергового військово-облікового бюро ; 2) визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови від 15.06.2017 року № 228-р «Про скорочення штату працівників виконавчого комітету Вараської міської ради» в частині виключення зі штату військово-облікового бюро виконавчого комітету Вараської міської ради посади чергового військово-облікового бюро (далі- розпорядження №228); 3) визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови від 29.08.2017 року № 244-ос «Про звільнення ОСОБА_1О.»; 4) поновити на роботі та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 5376 гривень.

За результатами попереднього судового засідання судом ухвалено відкрити провадження по справі в частині вимог позивача про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, у відкриті провадження в решті вимог позову, поданого позивачем 29.09.2017 року, відмовлено.

У поданому запереченні на позовну заяву (а.с.30) відповідач просить у позові відмовити через необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. У запереченні вказує, що позивач була звільнена з роботи на підставі п. 1 ст.40 КЗпП у зв»язку із скороченням чисельності працівників виконавчого комітету Вараської міської ради (далі- виконавчий комітет) на підставі рішення Вараської міської ради №759 та розпорядженням міського голови від 15.06.2017 року №228-р «Про скорочення штату працівників виконавчого комітету Вараської міської ради» (далі розпорядження №228-р) в частині ліквідації у структурі виконавчого комітету військово-облікового бюро, де до звільнення працювала позивач. Відповідачем надана довідка від 30.10.2017 року №54 про те, що з 29.06.2017 року по даний час у штатному розписі виконавчого комітету відсутні вакантні посади службовців органів місцевого самоврядування.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову та пояснила, що розпорядження про її звільнення незаконне, їй не пропонувалась робота у виконавчому комітеті, що відповідає її кваліфікації, згода на звільнення профспілкою, членом якої вона є, не надавалась.

Представник відповідача просив у позові відмовити з підстав, вказаних у запереченні. Також зазначив, що подання про згоду на звільнення позивача до профспілки не подавалось, у зв»язку із ліквідацією військово-облікового бюро виконавчого комітету. Інша робота позивачу також не пропонувалась.

Заслухавши пояснення учасників процесу, в результаті всебічного, повного і обєктивного дослідження доказів та керуючись законом, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Підставами для такого висновку є наступне.

Постановою ВР України від 19.05.2016 року № 1377-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» (постанова набрала чинності 03.06.2016 року) місто Кузнецовськ Рівненської області перейменоване в місто Вараш.

Позивач працювала на посаді відповідального чергового військово-облікового бюро виконавчого комітету з 01.07.2003 року, що підтверджується записом № 17 в трудовій книжці позивача. Розпорядженням міського голови від 29.08.2017 року № 244-ос «Про звільнення ОСОБА_1О.» (далі-розпорядження № 244-ос) позивач ОСОБА_1 звільнена з посади відповідального чергового військово-облікового бюро виконавчого комітету 31 серпня 2017 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (у зв»язку із скороченням чисельності або штату працівників). Не надана згода на звільнення позивача первинною профспілковою організацією виконавчого комітету Кузнецовської міської ради та/або Кузнецовською міською профспілковою організацією працівників державних установ, членом якої є позивач, відповідач не звертався до вказаних профспілкових організацій про надання згоди на звільнення позивача з роботи, що підтверджується листом вказаних профспілкових організацій від 31.10.17 № 26-ПФ. Позивачем не оспорюється, що вона звільнена з роботи 31.08.17. На даний час позивач зареєстрована в міському центрі зайнятості як безробітна і отримала допомогу в розмірі 3914,68 грн. Відповідачем не спростоване твердження позивача про те, що позивачу не пропонувалась інша робота. Військово-облікое бюро виконавчого комітету, яке ліквідоване і узв»язку із чим звільнена позивач по п.1 ч.1 ст.40 КЗпП, не являлось юридичною особою або відокремленим підрозділом виконавчого комітету, що підтверджується інформацією із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (minjust.gov.ua/ua/freesearch).

Згідно із розпорядженням №228-р вводяться посади у штаті виконавчого комітету, тобто станом на день попередження про звільнення і звільнення позивача у виконавчому комітеті були вакантні посади, що могла би зайняти позивач, зокрема: апарат управління (помічник,прес-секретар), організаційно-контрольний відділ (оператор комп»ютерного набору).

Будь-якого обґрунтування причин звільнення позивача з роботи та дотримання при звільненні вимог трудового законодавства відповідач суду не надав.

Як передбачено п.1 ч.1 ст.40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства, або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Розірвання трудового договору з вказаних підстав допускається при дотриманні власником положень законодавства, зокрема:

- якщо неможливо перевести працівника на іншу роботу за його згодою (ч.2 ст.40 КЗпП);

- наявності згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), членом якої є працівник (ч.1 ст.43 КЗпП). У разі якщо в рішенні немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) (ч.5 ст.43 КЗпП);

- врахувавши переважне право на залишення на роботі (ст. 42, ч. 2 ст. 49-2 КЗпП);

Частиною 1 ст.43 КЗпП визначено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

В свою чергу, при звільненні позивача з роботи згідно розпорядження № 244-ос у зв»язку із скороченням чисельності або штату тобто не вказано конкретну причину звільнення, інша робота відповідачем не пропонувалась. Ліквідація виконавчого комітету (юридичної особи в структурі якої було військово-облікове бюро, де працювала позивач) не проводилась. Первинна профспілкова організація, членом якої являвся позивач, не надала згоди на звільнення.

Тобто, звільнення позивача з роботи проведено без дотримання вимог п.1 ч.1 ст.40, ч.2 ст. 40 та ст.43 КЗпП.

Вказані обставини та юридичні факти дають суду підстави вважати, що звільнення з роботи позивача проведене відповідачем без достатніх правових підстав.

Статтею 43 Конституції України гарантується захист громадян від незаконного звільнення. Таким чином та у відповідності із ч.1 ст.235 КЗпП позивач підлягає поновленню на попередній роботі відповідального чергового військово-облікового бюро виконавчого комітету.

Згідно із ч.2 ст.235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. При визначенні розміру середнього заробітку, що підлягає виплаті позивачу за час вимушеного прогулу, суд керувався вимогами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затв. постановою КМУ від 08.02.95 №100.

У відповідності із довідкою (а.с.10) заробіток позивача за липень-серпень 2017 року становить 10331,14 грн..

Визначення середнього заробітку, що належить до виплати позивачу за час вимушеного прогулу:

1.середньомісячний заробіток 10331,14 грн. (заробіток за останні два місяці, що передували місяцю звільнення) : 2 місяці = 5165,57 грн..

2.середньоденний заробіток 5165,57 грн. (середньомісячний заробіток) : 22 (кількість робочих днів у серпні місяць, що передує місяцю звільнення з роботи) = 234,8 грн..

3.Заробіток за час вимушеного прогулу - середньоденний заробіток помножений на кількість робочих днів з дня звільнення по день ухвалення судом рішення - 234,8 грн. х 66 р.дн. (з 01.09.2017 року по 01.12.2017 року) = 15496,8 грн..

4.Розмір заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з відповідача (15496,8 грн. - 3914, 68 грн. ( розмір отриманої позивачем допомоги по безробіттю) = 11582 гривні 12 копійок.

Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 11582 гривні 12 копійок, а не як неправильно обраховано у позовній заяві.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності до ч. 3 ст.88 ЦПК, витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Згідно із пунктами 2 та 4 ч.1 ст.367 ЦПК суд вправі допустити негайне виконання рішення про стягнення середнього заробітку за один місяць та поновлення незаконно звільненого працівника на роботі. Тому слід застосувати вказані положення закону, в частині негайного поновлення позивача на роботі та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст.43 Конституції України, ст.ст.40, 42, 43, 235 КЗпП України, ст.ст. 11, 88, 212-215, 367 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю. Поновити ОСОБА_1 на роботі відповідальним черговим військово-облікового бюро виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області.

Стягнути з виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області на користь ОСОБА_1 11582 (одинадцять тисяч п»ятсот вісімдесят дві) гривні 12 копійок за час вимушеного прогулу.

Стягнути з виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та присудження виплати заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд.

Головуючий

Повний текст рішення суду виготовлено і підписано головуючим 01.12.2017 року