Провадження №2/523/1208/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2017 р.

Суворовський районнийсуд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.

при секретарі - Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2008р. на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 частини заробітку до 1/6 частини. Позовні вимоги мотивовані тим, що у нього ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дочка ОСОБА_4 та за рішенням суду РФ від 08 липня 2013р. з нього на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_4 були стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, розмір яких рішенням суду був зменшений до 1/6 частини всіх видів його заробітку. Крім того, з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини до досягнення дочкою ОСОБА_4 трьох років. На думку позивача стягнення аліментів перевищує 50% його заробітку, відтак вказує на достатність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання дочки ОСОБА_3. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився направив заяву про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи у його відсутність.

ОСОБА_2 направила до суду заяву письмові заперечення проти позовних вимог з проханням провести розгляд справи у її відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від15 жовтня 2008р. (справа №2-3969/2008) ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ОСОБА_1 (а.с.9-10). Вирішуючи питання про стягнення вказаного розміру аліментів, суд виходив з того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги не надає, місце його роботи не відоме.

Судовим наказом Суземської мирової судової дільниці №54 Брянської області РФ від 08 липня 2013р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, були стягнути аліменти у розмірі 1/4 частин заробітку ОСОБА_1 Згодом, рішенням в.о. мирового судді судової дільниці №54 Суземського району, Брянської області РФ від 03 жовтня 2013р. суд зменшив розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку ОСОБА_1

Рішенням Суземської мирової судової дільниці №54 Брянської області РФ від 29 липня 2013р. (справа №2-267/13) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 були стягнути аліменти у розмірі двох мінімальних розмірів оплати праці у розмірі 10410,00 рублів , щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох річного віку (а.с.26).

Згідно відповіді отриманої судом в порядку судового доручення від Федеративної служби судових приставів РФ від 30 березня 2017р., який надійшов до суду 28 серпня 2017р., на нинішній час з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку та на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини заробітку. Провадження у справі щодо стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_5 до трьох річного віку дочки ОСОБА_4 (№2-267/13) на даний час закінчено в зв'язку з його повним виконанням. Стягнення аліментів провадиться за місцем роботи та отримання доходів ОСОБА_1, який на даний час працює в Головному управлінні МВС Росії по Санкт-Петербургу і Ленінградської області. Отже, на даний час із заробітку ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання двох дітей, загальний розмір яких складає 5/12 частин його заробітку, або приблизно 41,6 %. Встановлення даної обставини спростовує доводи позивача щодо стягнення з нього на утримання дружини ОСОБА_5 аліментів до досягнення дочкою ОСОБА_4 трьох років, та судом до уваги не приймаються.

Вирішуючи спірне питання, суд виходить з наступного обґрунтування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України, в редакції на час звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батькаможе бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відтак у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

ОСОБА_1 не довів та не підтвердив належними та допустимими доказами той факт, що починаючи з часу ухвалення рішення суду від 15 жовтня 2008р. його матеріальне становище суттєво змінилось. Навпаки, як було встановлено судом та зазначено вище ОСОБА_1 працевлаштувався на роботу та має регулярний заробіток, що вказує на правильне стягнення з нього аліментів у частці від заробітку (ч.1 ст.184 СК України). Стягнення аліментів на іншу дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини не може розцінюватися судом, як суттєве погіршення матеріального стану позивача, так як загальний розмір аліментів, які стягуються з позивача, не перевищує 50%, а є меншим, а відтак є допустимим. Крім того, позивачем не обґрунтовано та не доведено, що стягнення аліментів у вказаному загальному розмірі погіршує його матеріальне становище.

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3.

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,174,209,212-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про зменшення розміру аліментів - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя -