Справа № 397/1221/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2017 року Олександрівський районний суд Кіровоградськоъ області в складі:

головуючого судді Пляка С.Л.,

за участі секретаря Захаренко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Олександрівка справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Цвітна-Агро про визнання договору недійсним та зобовязання повернути земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі, укладеному між ОСОБА_1 та фермерським господарством Цвітна-Агро, зареєстрованому в реєстрі, 02.03.2010 року за № 28 на земельну ділянку площею 3,84 га, яка знаходиться на території Цвітненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області та зобов»язання товариства з обмеженою відповідальністю Цвітна-Агро повернути земельну ділянку площею 3,84 га кадастровий номер :02:000:0542 на території Цвітненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області ОСОБА_1.

Свої вимоги позивач обгрунтувала тим, що як орендодавець не підписувала спірний договір оренди землі, згоди та повноважень на його укладення й підписання іншій особі не надавала, тому дана обставина свідчить про відсутність її вільного волевиявлення на укладення договору.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про зміну підстави позову, згідно якої позивач просить визнати недійсним договір оренди землі 01.10.2009 року укладений між ОСОБА_1 та фермерським господарством Цвітна-Агро, зареєстрований в реєстрі 02.03.2010 року за № 28 на підставі того, що даний договір не відповідає вимогам ст. 15 Закону України «Про оренду землі»: зокрема в договорі не зазначено форма орендної плати, її розмір та спосіб внесення, враховуючи можливість здійснювати орендну плату у грошовій, натуральній та відробітковій формах. В п.9 тексту договору зазначено, що «Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки, сільськогосподарською продукцією». Такий текст договору оренди не може вважатися визначеною формою орендної плати, способом внесення, і що найголовніше, так це визначення її розміру, відповідно до норм діючого законодавства України.

Отже, відсутність у договорах оренди землі хоча б однієї з істотних умов , зокрема умови щодо встановлення орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її не сплату, що є порушенням прав орендодавця, це, у відповідності з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону, а тому орендодавець вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що між сторонами укладено типовий договір оренди землі, площею 3,84 га, розташованої на території Цвітненської сільської ради, зареєстрований у Олександрівському відділі Кіровоградської філії Центру Державного земельного кадастру від 02.03.2010 року за № 28, строком дії 25 років. В договорі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарською продукцією. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься в такі строки з 01.08 по 31.12 щорічно. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. У разі невнесення орендної пати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення. Вказані умови є умовами орендної плати. З роками орендарі збільшували розмір орендної плати, так в 2014 році розмір складав 5,5%, 2015 році 7%, 2016 році 8% від грошової оцінки земельної ділянки. Крім того, на протязі 2009-2016 років оспорюваний договір оренди виконувався, у позивача були відсутні претензії до орендаря щодо умов договору та орендної плати, позивач щорічно отримував орендну плату. Позивач жодного разу не звертався до відповідача із заявами, скаргами про зміну розміру орендної плати та способу її внесення.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,84 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Цвітненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, згідно Державного акта серії КР № 002480 (а.с.10-11).

Між позивачем та відповідачем було укладено типовий договір оренди землі, зареєстрований в реєстрі, 02.03.2010 року, за № 28, на земельну ділянку № 542, площею 3,84 га, яка знаходиться на території Цвітненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, строк дії договору 25 років (а.с. 7-9).

Представник позивача просить суд визнати недійсним вказаний вище договір оренди, оскільки під час укладення договору були допущені порушення вимог ст.15 Закону України «Про оренду землі» щодо істотних умов договору оренди, а саме: щодо форми орендної плати, її розміру та способу внесення.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За клопотанням представника позивача ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10.11.2016 року у справі була призначена судово-почеркознавча експертиза.

Згідно з висновком експерта № 2004 від 12.01.2017 року вирішити питання, «Чи поставлено підпис в розділі «Підписи сторін», в графі Орендодавець, договору ренди землі на земельну ділянку загальною площею 3,84 га кадастровий номер :02:000:0542 на території Цвітненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, укладеного 01.10.2009 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Цвітна-Агро, зареєстрований в Олександрівськоу районному відділі КРФ ДПЦДЗК, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 02.03.2010 року за № 28, ОСОБА_1 чи іншою особою? не представляється можливим з причин вказаних в дослідницькій частині (а.с.47-49).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості /ст.627 ЦК України/.

За положеннями ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

На момент укладення договору оренди, частиною першою статті 15 Закону України Про оренду землі були встановлені такі істотні умови для договорів оренди землі: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

За змістом ст.21 Закону «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди /крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України/.

Умовами договору оренди землі, який укладено між сторонами по справі, передбачено п.9, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, сільськогосподарською продукцією.

А згідно п.п. 10-14 договору оренди, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.

Орендна плата вноситься у такі строки з 01.08 по 31.12 щорічно.

Розмір орендної плати переглядається раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації передбачених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Таким чином, суд вважає, що представником позивача не надано жодних доказів того, що при укладенні оспорюваного договору оренди допущено порушення вимог діючого законодавства щодо істотних умов договору, а саме: щодо форми, розміру орендної плати та способу її внесення, тоді як згідно ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

За ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судом встановлено, що при укладенні оспорюваного договору оренди сторонами дотримано вимоги ст.15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент укладання договору) щодо зазначення такої істотної умови як орендна плата із зазначенням її розміру, та способу внесення.

Крім того даний договір оренди землі є типовим договором, типова форма договору оренди землі затверджена постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03.03.2004 р. «Про затвердження Типового договору оренди землі» (із змінами, внесеними згідно з постановами КМ на момент укладання договору) та приведена у відповідність до вимог чинного законодавства.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом вказаних норм, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

При розгляді справи суду не надано доказів, що при укладенні договору оренди земельної ділянки були порушені права позивача.

Отже, підстави для захисту прав позивача шляхом визнання недійсним договору оренди відсутні.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постановах від 21.01.2015 року № 6-215цс14 та від 25.12.2013 року № 6-94цс13.

При розгляді цих справ Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що відповідно до ст.3 ЦПК України та ст.15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, а відтак однією з обов'язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв'язку із його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову і визнання правочину недійсним.

Судом також встановлено, що спірний договір оренди земельної ділянки укладений у письмовій формі, пройшов відповідну державну реєстрацію, позивач мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, його волевиявлення було спрямоване на укладення договору оренди.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимоги щодо визнання договору оренди землі недійсним та зобовязання повернути земельну ділянку необхідно відмовити.

Згідно ст.88 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 208, 213 - 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні наступних позовних вимог:

- визнання недійсним договору оренди землі на земельну ділянку загальною площею 3,84 га кадастровий номер :02:000:0542 на території Цвітненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, укладений 01.10.2009 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Цвітна-Агро», зареєстрований в Олександрівському районному відділі КРФ ДП ЦДЗК, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 02.03.2010 року за №28;

- зобов»язання товариства з обмеженою відповідальністю Цвітна-Агро () повернути земельну ділянку площею 3,84 га кадастровий номер :02:000:0542 на території Цвітненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області ОСОБА_1 (ін..ном. НОМЕР_1).

Учасники судового розгляду справи, з повним рішенням суду, зможуть ознайомитись 28 березня 2017 року.

На рішення суду може бути подана, через Олександрівський районний суд, в апеляційний суд Кіровоградської області, апеляційна скарга, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: /підпис/

З оригіналом вірно.

Рішення набуло законної сили . "___" _________________ 2017 року .

Оригінал рішення зберігається у справі №397/1221/16-ц.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2