Справа № 569/2193/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді - Кучина Н.Г.

при секретарі судового засідання - Довбенко Г.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 29 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №73; неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з нею.

Ухвалою суду від 03 квітня 2017 року позовні вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без розгляду за клопотанням позивача.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги викладені в позовній заяві, просив позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позову та розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до повного задоволення.

Судом встановлено, що 29 січня 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 053860, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 73.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На теперішній час сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів і не піклуються один про одного.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині першій статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу - його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до вимог статті 112 СК України, якою визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення..

Подружжя тривалий час не підтримують сімейні відносини, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що був зареєстрований 29 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №73 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_4