Ухвала

іменем україни

13 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Коротуна В.М., Попович В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» про внесення в наказ змін, визнання незаконними дій та наказів, скасування наказів, стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 29 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив внести зміни в наказ, визнати незаконними дії та накази, скасувати накази, стягну грошові кошти.

В обґрунтування зазначених вимог позивач зазначив те, що він працював у відповідача з 04 червня 2013 року, проте 28 березня 2014 року його було незаконно звільнено з посади заступника начальника департаменту економіки і фінансів апарату управління відповідача, після чого його на підставі рішення суду 27 листопада 2014 року було поновлено на роботі.

22 грудня 2014 року його було поновлено на роботі. Цього ж дня його ознайомлено з наказом про наступне скорочення його посади з попередженням про наступне звільнення.

08 січня 2015 року позивача ознайомили з наказом про простій не з вини працівника.

Вважаючи вказані дії відповідача незаконними, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 29 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судові рішення в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_5 не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішенні залишити без змін.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 04 червня 2013 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз».

Наказом №37-к від 28 березня 2014 року його звільнено з роботи з посади заступника начальника департаменту економіки і фінансів апарату управління ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2014 року ОСОБА_4 було поновлено на роботі на посаді заступника начальника департаменту економіки і фінансів апарату управління ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» з 28 березня 2014 року.

22 грудня 2014 року відповідач на підставі вищевказаного рішення суду видав наказ № 61-к про поновлення ОСОБА_4 на роботі на посаді заступника начальника департаменту економіки і фінансів апарату управління ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» скасувавши наказ про звільнення позивача від 29 березня 2014 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що цей трудовий спір виник вже після поновлення позивача на роботі, а тому підставою для відмови у його задоволенні не може бути скасування рішення у іншому трудовому спорі між сторонами.

Згідно з п. 1. ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Із матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2014 року позивача було поновлено на роботі на посаді заступника начальника департаменту економіки і фінансів апарату управління ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз».

Крім того, цього ж дня, ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» видано наказ № 37-д про внесення зміни до тимчасового штатного розпису керівників, професіоналів, спеціалістів та технічних працівників апарату управління товариства та скорочення з 23 березня 2015 року посади заступника начальника департаменту економіки і фінансів апарату управління ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» та проведення всіх відповідних дій у зв'язку із вивільненням робітника. З цим наказом позивач був ознайомлений в той же день і на виконання наказу був попереджений про наступне звільнення з роботи у зв'язку із внесенням змін до штатного розпису та скорочення його посади.

22 грудня 2014 року також було видано наказ № 36-од, яким оголошено з 22 грудня 2014 року простій не з вини працівника ОСОБА_4, з яким позивач ознайомлений 12 січня 2015 року.

У подальшому, 23 березня 2015 року наказом № 82-к ОСОБА_4 звільнено з роботи у зв'язку зі скороченням за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

У статті 49-2 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Апеляційним судом було встановлено, що відповідачем були дотримані вказані вимоги закону. При попередженні про наступне звільнення позивача було повідомлено за два місяці також його було повідомлено, що вакантні посади відсутні. При звільненні позивача з роботи йому було виплачено всі належні платежі, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 100-102).

Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Сертифікатом від 03 грудня 2014 року Торгово-промислова палата України засвідчила відповідачу настання форс-мажорних обставин з 27 лютого 2014 року.

Отже відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що зміни до тимчасового штатного розпису керівників, професіоналів, спеціалістів та технічних працівників апарату управління Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз», оголошення простою, скорочення посади позивача, відбулося у зв'язку з настанням форс-мажорних обставин, тобто при настанні обставин непереборної сили, що не може бути поставлено в вину відповідача. Вказаний висновок апеляційного суду відповідає правовій позиції, висловленій в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі № 6-2159цс15.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що апеляційний суд, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана В.М. Коротун О.В. Попович