Справа № 127/8260/17 Провадження № 22-ц/772/2958/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 48 Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, представника відповідача адвоката ОСОБА_3, головного державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року в справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_5, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про індексацію розміру стягуваних аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

встановила:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд із вищевказаним позовом. Вказала, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2013 року стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 516 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 29.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення суду Замостянським ДВС було відкрито виконавче провадження № 41947153.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2014 року було збільшено розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 551 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 19.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення суду Замостянським ДВС було відкрито виконавче провадження № 45881205.

20.03.2017 року позивач отримала від державного виконавця Замостянського ВДВС Вінницького міського управління юстиції розрахунок заборгованості по аліментах станом на 01.03.2017 року. З даної довідки вбачається, що по виконавчому провадженню № 45881205 станом на 01.03.2017 року заборгованість по аліментах становить 659,47 грн..

13.04.2017 року позивач отримала в відділі ДВС ще один розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 24.03.2017 року по виконавчому провадженню 45881205 з якого вбачається заборгованість в розмірі 2009,96 грн.

Дана заборгованість спонукала позивачку до подання позову про стягнення з відповідача на її користь індексації аліментів за період з вересня 2014 року по квітень 2017 року в сумі 7780,70 грн. та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 29.10.2013 року по 31.03.2017 року в сумі 2208,69 грн. на утримання спільної малолітньої дитини ОСОБА_6

Однак, при виконанні виконавчого провадження № 45881205 по рішенню суду №127/20216/14-ц від 16.10.2014 року, ні судом, ні органом державної виконавчої служби індексація аліментів не проводилась, а також не виплачувалась добровільно самим відповідачем, що підтверджується розрахунками заборгованості по аліментах станом на 01.04.2017 року, яка становила 2752,00 грн., де індексація аліментів в твердій грошовій сумі відсутня. Відповідно індексації підлягають аліменти за період з вересня 2014 року по вересень 2017 року.

За наведених обставин позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь індексацію аліментів за період з вересня 2014 року по вересень 2017 року в сумі 10013,90 грн. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 29.10.2013 року по 31.03.2017 року в сумі 2208,69 грн. на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 індексацію в розмірі 294,24 грн. та пеню в розмірі 621,13 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 640 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_2 не погоджуючись з розмірами стягнення визначеними в рішенні, як в частині стягнення індексації аліментів, так і в частині стягнення пені, подала апеляційну скаргу, в якій просить переглянути рішення суду першої інстанції та змінити розмір стягнення індексації аліментів за період з вересня 2014 року по вересень 2017 року з суми 294,24 грн. на суму 10013,90 грн. та змінити розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 29.10.2013 року по 31.03.2017 року з суми 621,13 грн. на суму 1117,03 грн., а також стягнути з відповідача на її користь 640 грн. сплаченого судового збору при поданні позовної заяви, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права і з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В апеляційній скарзі представник відповідача адвокат ОСОБА_3 просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року та ухвали нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову і стягнути з позивача на користь відповідача всі понесені ним судові витрати. Вважає оскаржуване рішення незаконним, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, судом допущено неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права.

Головний державний виконавець Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 не погодившись з вказаним судовим рішенням подав апеляційну скаргу. Зокрема зазначив, що суд в оскаржуваному рішенні встановив, що обовязок визначення розміру аліментів з урахуванням індексації покладено на державного виконавця відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 19.10.2016 року. Незважаючи на те, що предметом спору не було оспорювання визначеного державним виконавцем розміру заборгованості за наданими ним довідками, що первісно оскаржував позивач, однак в цій частині суд відмовив у відкритті провадження, оскаржуваним рішенням суд вийшов за межі позовних вимог і фактично визнав протиправними дії державного виконавця, який участі у справі не брав. Вважає оскаржуване рішення незаконним, адже ним встановлено обставини, які не відповідають обставинам справи і воно прийнято з грубим порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з винесенням нового рішення про відмову в задоволенні позову. Також просить стягнути з позивача на користь Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а апеляційні скарги представника відповідача адвоката ОСОБА_3 та головного державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 слід відхилити з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Проте таким вимогам судове рішення в повній мірі не відповідає.

Так, частково задовольняючи позов ОСОБА_2 в частині стягнення індексації в розмірі 294,24 грн., суд першої інстанції виходив з того, що у застосуванні індексації аліментів враховуються рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997р. №62-97р., згідно якого індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення заборгованості.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів суд дійшов правильного висновку що відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів. Стягнув пеню за жовтень 2013 року - 1,50 грн., листопад 2013 року - 154,80 грн., грудень 2013 року - 159,96 грн., лютий 2015 року - 154,28 грн., березень 2015 року - 160,39 грн., що разом складає 621,13 грн.

Однак судом першої інстанції не взято до уваги інший період несплати аліментів, оскільки на думку суду вини відповідача у виникненні заборгованості немає, тому немає підстав стягувати з нього пеню за період з січня по березень 2017 року.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2013 року було стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 516 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 29.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2014 року було збільшено розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 551 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 19.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

На вимогу позивача державним виконавцем було надано довідку розрахунок по аліментах за період з 29.10.2013 року по 18.09.2014 року по виконавчому провадженню № 41947153 з виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2013 року, з якої вбачається, що станом на 19.09.2014 року заборгованість по аліментах становила 659,57 грн.

Також, на вимогу позивача державним виконавцем було надано довідку розрахунок по аліментах за період з 20.10.2014 року по 01.12.2014 року по виконавчому провадженню № 45664625 з виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2014 року, з якої вбачається, що станом на 01.03.2015 року заборгованість по аліментах становила 746,44 грн.

В подальшому позивач повторно зверталась до державного виконавця яким їй було надано два розрахунки заборгованості по аліментам за період з 01.01.2015 року по 01.03.2017 року по виконавчому провадженню № 45881205 з виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2014 року, з яких вбачається, що станом на 01.03.2017 року заборгованість по аліментах становила 2009,96 грн. (т.1 а.с.22,23).

Суд не погодився з нарахуваннями позивача ОСОБА_2 суми індексації за період з вересня 2014 року по вересень 2017 року, а також прийшов до висновку про відсутність підстав стягнення пені з відповідача за період з січня по березень 2017 року, оскільки його вини у виникненні заборгованості не має, а тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Проте повністю з такими висновками погодитися не можна виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.

Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону.

На момент виникнення спірних правовідносин спеціального закону про індексацію аліментів прийнято не було, а в Україні діяв Закон України від 03.07.1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення" (далі Закон).

Згідно з статтями 1-2 Закону індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші обєкти індексації, що передбачені частиною першою цієї статті.

Законом України від 17.05.2016 року №1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» внесено зміни, відповідно до яких розмір аліментів, визначний судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації, яка проводиться за рахунок коштів платника аліментів, й безпосередньо здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами підприємцями, які проводять відповідні відрахування із доходу платника аліментів.

Водночас частину сьому статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, згідно з яким у разі стягнення з боржника аліментів, розмір яких визначений судом у твердій грошовій сумі, на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови державного виконавця. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями на підставі розрахунку, зробленого (обчисленого) державним виконавцем відповідно до закону. У разі якщо стягнути аліменти у визначеному розмірі та/або суму їх індексації неможливо, адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа - підприємець, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів та/або індексації таких аліментів.

Відповідні зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» набрали чинності 12.06.2016 року, а зміни до Закону України «Про виконавче провадження» втратили чинність з 05.10.2016 року разом із втратою чинності старою редакцією Закону України «Про виконавче провадження».

Виходячи з правової природи аліментів як відповідної (фіксованої) суми коштів на утримання дитини, яка виплачується в гривнях і не має разового характеру, а також враховуючи те, що частиною 2 статті 184 СК України було прямо передбачено індексацію відповідно до закону їх розміру за відсутності спеціального закону щодо порядку проведення індексації аліментів колегія суддів приходить до висновку, що за період з часу присудження аліментів і до набрання чинності Законом №1368-VIII розмір аліментів, визначений в твердій грошовій сумі підлягав індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», яка застосовується до спірних правовідносин за аналогією закону на підставі статті 8 ЦПК України, а починаючи з 12.06.2016 року, згідно із внесеними до зазначеного Закону змінами.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в справі №6-113цс13, яка підлягає врахуванню до спірних правовідносин відповідно до частини 2 статті 214 ЦПК України.

Спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (з наступними змінами і доповненнями, далі Порядок).

Згідно з пунктом 1-1 Порядку підвищення грошових доходів громадян у звязку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який становив 101 відсоток, а позичаючи з 01 січня 2016 року 103 відсотки.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти, тобто з вересня 2014 року.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року №491-IV.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації.

Нарахування індексації здійснюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому Держкомстат обнародував (опублікував в офіційних періодичних виданнях) індекс інфляції. При цьому в поточному місяці (до 10 числа) опубліковуються індекс інфляції за попередній місяць.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, починаються з місяця, в якому призначено аліменти та який є базовим, в даному випадку вересень 2014 року.

Вихідні дані:

ПоказникиЗадані значення
Розмір аліментів призначених рішенням суду551.00
Період, за який розраховується індексація09.2014 - 09.2017
Дата призначення аліментів у твердій сумі (базовий місяць)09.2014

Індексація призначених аліментів:

Період розрахунків, мм.ррррКоефіцієнт індексаціїПрожитковий мінімум, грн.Сума індексації, грн.Сума аліментів з індексацією, грн.
09.2014----
10.2014----
11.2014----
12.20142.41218.0013.22564.22
01.20154.31218.0023.69574.69
02.20157.51218.0041.33592.33
03.201510.81218.0059.51610.51
04.201516.71218.0092.02643.02
05.201529.31218.00161.44712.44
06.201547.41218.00261.17812.17
07.201550.61218.00278.81829.81
08.201550.61218.00278.81829.81
09.201550.61378.00278.81829.81
10.201550.61378.00278.81829.81
11.201550.61378.00278.81829.81
12.201550.61378.00278.81829.81
01.201652.91378.00291.48842.48
02.201652.91378.00291.48842.48
03.201652.91378.00291.48842.48
04.201652.91378.00291.48842.48
05.201652.91450.00291.48842.48
06.201661.81450.00340.52891.52
07.201661.81450.00340.52891.52
08.201661.81450.00340.52891.52
09.201661.81450.00340.52891.52
10.201661.81450.00340.52891.52
11.201661.81450.00340.52891.52
12.201668.41600.00376.88927.88
01.201768.41600.00376.88927.88
02.201768.41600.00376.88927.88
03.201774.81600.00412.15963.15
04.201774.81600.00412.15963.15
05.201774.81684.00412.15963.15
06.201781.21684.00447.41998.41
07.201781.21684.00447.41998.41
08.201781.21684.00447.41998.41
09.201786.91684.00478.821029.82
Сума індексації аліментів за весь період 10 013,90

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обовязку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобовязань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів (п. 22 Пленуму ВСУ № 3 від 16 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Заперечуючи вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів, ОСОБА_5 посилався на те, що позивач свідомо та умисно надавала державному виконавцю хибні реквізити для сплати аліментів, відповідач не був обізнаний про зміну банківських реквізитів, що кореспондується з положеннями ст. 613 ЦК України як прострочення кредитора.

Проте, надання ОСОБА_2 хибних реквізитів не знайшло свого підтвердження в ході дослідження матеріалів виконавчого провадження за АСВП 45881205, а посилання на необізнаність боржника про зміну банківських реквізитів не заслуговують на увагу. Так, частково задовольняючи вимоги в частині стягнення пені, суд першої інстанції посилався на заяву ОСОБА_5 від 27.02.2017 року до відділу ДВС з повідомленням про заблокування карткового рахунку №374561 та витребування нових реквізитів. Разом з тим суд не звернув увагу, що про зміну рахунку на №796683 ОСОБА_5 повідомила ДВС заявою від 27.01.2017 року та відповідач, як учасник виконавчого провадження, не був позбавлений права знайомитися з матеріалами виконавчого провадження. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів того, що зміна позивачем-стягувачем платіжних реквізитів для сплати аліментів будь-яким чином перешкоджала йому сплатити аліменти впродовж встановленого законом і рішенням суду строку.

Враховуючи наведене, суд помилково прийшов до висновку, що у період з січня по березень 2017 року відсутня вина відповідача в простроченні сплати аліментів. А тому з відповідача слід стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в період з січня по березень 2017 року.

Січень 2017 року: 555*1%*31/100=170,81 грн.; лютий 2017 року: 551*1%*28/100=154,28 грн.; березень 2017 року: 551*1%*31/100=170,81 грн., а всього 495,90 грн.

Таким чином, загальна сума пені, що підлягає стягненню, складає: 621,13 грн + 495,90 грн. = 1 117,03 грн.

З урахуванням вищенаведеного, не підлягають задоволенню апеляційні скарги представника відповідача адвоката ОСОБА_3 та головного державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, представника відповідача адвоката ОСОБА_3, головного державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_2, індексацію аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з вересня 2014 року по вересень 2017 року в сумі 10 013,90 грн. (десять тисяч тринадцять гривень 90 копійок) та пеню за прострочення сплати аліментів за період з 29.10.2013 року по 31.03.2017 року в сумі 1 117,03 грн. (одна тисяча сто сімнадцять грн.03 копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в сумі 640,00 грн. сплаченого судового збору при поданні позовної заяви.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_7

Судді: (підпис) ОСОБА_8

(підпис) ОСОБА_9

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.