Ухвала

іменем україни

09 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03 серпня 2014 року по вул. Г. Праці, 2 у м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля ВАЗ, який належить ОСОБА_6, під керуванням ОСОБА_5 та Mitsubishi, який належить позивачу, під керуванням ОСОБА_7 Внаслідок цієї події належний ОСОБА_4 автомобіль механічно пошкоджено. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2014 року винним у вказаній вище ДТП визнано ОСОБА_5 Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Україна» (далі - ПрАТ «СК «Україна»). ОСОБА_7 звернувся до страхової компанії зі заявою про настання страхового випадку, але, до цього часу страхового відшкодування не отримано. Відповідно рахунку-фактури від 05 лютого 2015 року фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi становить 26 820,50 грн.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просила стягнути солідарно з відповідачів 26 820,50 грн. у рахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля, 1 000 грн. у рахунок відшкодування витрат на проведення дослідження (оцінки) майна, а також судові витрати.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09 червня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно на користь ОСОБА_4 з ПрАТ «СК «Україна», ОСОБА_6, ОСОБА_5 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 20 101,05 грн., 1 000 грн. у рахунок відшкодування витрат на проведення дослідження (оцінки). Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_6 та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що 03 серпня 2014 року по вул. Г. Праці, 2 у м. Харкові відбулася ДТП за участю автомобіля ВАЗ, який належить ОСОБА_6, під керуванням ОСОБА_5 та Mitsubishi, який належить позивачу, під керуванням ОСОБА_7

Внаслідок цієї ДТП належний ОСОБА_4 автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2014 року винним у вказаній вище ДТП визнано ОСОБА_5

Цивільна-правова відповідальність за шкоду третім особам, спричинену транспортним засобом - автомобілем ВАЗ, застрахована у ПрАТ «СК «Україна».

Відповідно до звіту від 23 травня 2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi становить 20 101,05 грн.

З огляду на зазначені положення ст. 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в задоволених позовних вимог до ОСОБА_6 та ухвалюючи у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_5 під час вчинення ДТП керував автомобілем ВАЗ, який належить ОСОБА_6, на відповідній правовій підставі, у зв'язку з чим він як винна особа, а не власник автомобіля, повинен нести відповідальність за завдання шкоди позивачу.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, а при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С.Висоцька

М.К.Гримич