СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/170/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Войтенко Ю.В.

за участю секретаря - Самчик І.М.

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3, підписаним її представником ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2015 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом до відповідача до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

В позовній заяві вказує, що 17 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та громадянином Держави Ізраїль ОСОБА_7 у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області було зареєстровано шлюб, актовий запис №156. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з листопада 2014 року позивач та відповідач не ведуть спільного господарства і на сьогоднішній день проживають окремо. Разом з тим, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не надає матеріальну допомогу донькі, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, починаючи з 01 березня 2015 року; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, у розмір ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення донькою трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2017 року справу було прийнято до провадження головуючого судді.

Провадження у справах за участю іноземних осіб врегульовано розділом Х ЦПК України, а також Законом України "Про міжнародне приватне право".

Відповідно до ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Відповідно до п. 2.3. розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень затв. наказом Міністерства юстиції України та ДСА України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54 доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи.

За змістом ст. 415 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 3 ст. 416 ЦПК України судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

За правилами ст. 5 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом, який може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Статтею 120 ЦПК України передбачено, що позивач повинен подати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Разом з цим, позивачем вказані вимоги чинного законодавства не виконані. Матеріали цивільної справи свідчать про те, що позивачу неодноразово надавався час на виконання вказаного обов'язку (а.с.24, 40, 43, 52, 73, 74). Так, тільки відповідно до ухвали від 12.12.2016 року, було зупинено провадження у справі для необхідності звернення із судовим дорученням до Центрального органу Ізраїлю про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільній справі. Провадження зупинено до надходження відповіді від Центрального органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги. При цьому, представника позивача було зобов'язано надати належним чином завірений переклад позовної заяви та додатків до неї для направлення до Центрального органу Ізраїлю. Станом на 20.01.2017 року не дивлячись на неодноразові звернення до представника позивача щодо надання завіреного перекладу документів, суду документів надано не було, звернутись із судовим дорученням до іноземного суду суд позбавлений можливості, виконання ухвали суду від 12.12.2016 року не є можливим, тому провадження у справі було відновлено відповідно до ухвали від 20.01.2017 року.

Станом на 28.03.2017 року позивачем, представником позивача документів надано не було, відповідно звернутись із судовим дорученням до іноземного суду суд позбавлений можливості, так само, як і позбавлений можливості повідомити відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно з п.8 ст.207 ЦПК України заява підлягає залишенню без розгляду у разі, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 119, 120, 207, 415, 416 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ПозовОСОБА_3, підписаний її представником ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошеннячерез Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Ю.В. Войтенко