Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/5347/15-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 53 Доповідач Шевчук А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавнича група "Шкільний Світ" та ОСОБА_10 до Приватного підприємства "Житомироблдрукарня" та ОСОБА_11 про визнання протиправними дій посадової особи, зобовязання виконати певні дії по перерахуванню заробітної плати ОСОБА_11 та відшкодування безпідставно отриманої грошової суми

за апеляційною скаргою ОСОБА_11

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 01 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавнича група "Шкільний Світ" звернулися до суду із позовом до Приватного підприємства "Житомироблдрукарня" (надалі ПП «Житомироблдрукарня») та ОСОБА_11 Із урахуванням заяви про зміну позовних вимог, поданої у листопаді 2015 року, просили: визнати незаконними дії ОСОБА_11 щодо призначення собі посадового окладу в розмірі 7 400 грн. з 07 серпня 2013 року по 30 листопада 2013 року; в розмірі 8 000 грн. з 01 грудня 2013 року по 31 березня 2014 року; в розмірі 3 100 грн. з 01 квітня 2014 року по 02 вересня 2014 року та щодо виплати компенсації за невикористану відпустку за девять днів; визнати недійсними та скасувати: наказ від 07 серпня 2013 року №114-к про встановлення директору посадового окладу в розмірі 7 400 грн.; штатний розпис від 31 грудня 2013 року в частині призначення директору ОСОБА_11 посадового окладу в розмірі 8 000 грн.; штатний розпис від 23 січня 2014 року в частині встановлення посадового окладу директору підприємства в розмірі 3 100 грн. у період з 01 квітня 2014 року по 01 вересня 2014 року; наказ від 08 грудня 2014 року №18-к в частині виплати ОСОБА_11 компенсації за невикористану відпустку на девять днів більше, ніж встановлено законом; зобов'язати ПП «Житомироблдрукарня» провести перерахунок сплаченої ОСОБА_11 заробітної плати за період з 07 серпня 2013 року по 02 вересня 2014 року, виходячи із розміру посадового окладу 2 350 грн., та компенсації за невикористану відпустку при звільненні з 01 грудня 2013 року по 01 вересня 2014 року з розрахунку 2 350 грн. та з 02 вересня 2014 року по 30 листопада 2014 року з розрахунку 3 100 грн.; стягнути з ОСОБА_11 на користь ПП «Житомироблдрукарня» надлишкову сплачену суму заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку в сумі 39 431,73 грн. та збитки ПП «Житомироблдрукарня» через виплату ОСОБА_12 компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати у сумі 5 285,48 грн. в порядку регресу (а.с. 235-238 т.1). Свої вимоги обґрунтовували тим, що є учасниками та працівниками Приватного підприємства «Житомироблдрукарня». У період з 07 серпня 2013 року по 08 грудня 2014 року ОСОБА_11 працював директором підприємства. Відповідно до статуту підприємства у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, вирішення питання щодо умов оплати праці службових осіб підприємства належало до компетенції загальних зборів учасників. Однак ОСОБА_11, перебуваючи на посаді директора, всупереч положень статуту, одноособово встановлював собі посадові оклади в більшому розмірі, ніж було вирішено загальними зборами учасників підприємства. Внаслідок цього підприємству завдано збитків на загальну суму 44 717 грн. 21 коп.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 01 липня 2016 року, з урахуванням ухвал про виправлення описок від 28 листопада 2016 року, 15 березня 2017 року, 01 вересня 2017 року та 28 вересня 2017 року, позов задоволено у повному обсязі.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду. Вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що за наслідками розгляду іншої цивільної справи № 296/1405/15-ц визнано такими, що відповідають вимогам закону наказ від 07 серпня 2013 року №114-к, штатні розписи від 31 грудня 2013 року та від 23 січня 2014 року, наказ від 08 грудня 2014 року №18-к, а тому в даній справі ці обставини не підлягають доказуванню. Посилаючись на положення ст.1215 ЦК України, вважає, що отримана ним заробітна плата поверненню не підлягає. На думку ОСОБА_11 даний спір не є трудовим з огляду на те, що спорять між собою нинішні та колишні учасники з приводу корпоративних прав, що підвідомче до розгляду господарському суду згідно ст.12 ГПК України.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_11, не дотримавшись положень пункту 6.5 статуту підприємства, порушив права позивачів як учасників підприємства, так і працівників, яким своєчасно не виплачувалася заробітна плата.

Апеляційний суд не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується та судом установлено, що протоколом загальних зборів учасників Приватного підприємства «Житомироблдрукарня» від 07 серпня 2013 року ОСОБА_11 було обрано на посаду директора відповідного підприємства та він приступив до виконання обовязків керівника цього ж дня (а.с.51,101 т.1).

Відповідно до наказу від 08 грудня 2014 року №18-к ОСОБА_11 звільнився за угодою сторін з 08 грудня 2014 року (а.с.66 т.1).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26 червня 2015 рок у справі за позовом ОСОБА_11 до ПП «Житомироблдрукарня» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, яке ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 23 вересня 2015 року залишено без змін, стягнуто з ПП «Житомироблдрукарня» на користь ОСОБА_11 заборгованість по заробітній платі в сумі 13 860 грн. 03 коп. та компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати в сумі 5 285 грн. 48 коп. (а.с.194-198 т.1).

На виконання рішення суду підприємством платіжними дорученнями від 08 жовтня 2015 року №1461 та від 26 жовтня 2015 року №1470 перераховані наступні суми 965,02 грн. та 18 180,49 грн. (а.с.240-241 т.1).

Зі змісту позовних вимог убачається, що позивачі просять стягнути з ОСОБА_11 заробітну плату за період з 07 серпня 2013 року по 08 грудня 2014 року в сумі 25 571 грн. 70 коп. та 13 860 грн. 03 коп. заборгованості за заробітній платі, яка була сплачена підприємством за рішенням суду, а також 5 285 грн. 48 коп. компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, яка також сплачена підприємством за рішенням вищевказаного суду. У позові одночасно зазначається, що підприємству заподіяні збитки в сумі 44 717 грн. 21 коп., які повинні бути відшкодовані колишнім директором у порядку регресу.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, не звернув увагу на предмет позову, заявлені вимоги та характер правовідносин, що склалися між сторонами.

Так, суд першої інстанції стягнув з відповідача ОСОБА_11 на користь іншого відповідача ПП «Житомироблдрукарня» вищевказані суми, хоча ПП «Житомироблдрукарня» не зверталося до ОСОБА_11 з вимогами про стягнення жодних сум та позов з цього приводу не предявляло. При цьому закон та статут підприємства не передбачає право учасникам приватного підприємства звертатися до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів підприємства поза відносинами представництва, а тому суд першої інстанції мав відмовити позивачам у задоволенні позову.

Розглядаючи даний спір суд першої інстанції також не звернув уваги на обставини, що встановлені судовим рішенням від 26 червня 2015 року, яким стягнута заборгованість з підприємства на користь ОСОБА_11, оскільки у разі звернення до суду з відповідними вимогами належного позивача дане рішення буде мати преюдиційне значення, а цим рішенням стягнута заборгованість на користь ОСОБА_11 із урахуванням розмірів окладів за відповідні періоди (7 400 грн. з 07 серпня 2013 року по 30 листопада 2013 року, 8 000 грн. з 01 грудня 2013 року по 31 березня 2014 року та 3 100 грн. з 01 квітня 2014 року по 02 вересня 2014 року) та 41 календарного дня невикористаної відпустки за період з 07 серпня 2013 року по 08 грудня 2014 року, тобто заборгованість належних ОСОБА_11 від Приватного підприємства «Житомироблдрукарня» сум у розмірі 13 860 грн. 03 коп. встановлена з урахуванням вищевказаних розмірів посадового окладу.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, шодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України).

Під судовим рішенням мається на увазі будь-яке судове рішення, яким справа вирішена по суті, яке ухвалене судом у порядку, зокрема, цивільного судочинства.

Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його субєктивними та обєктивними межами, за якими не можуть знову оспорюватися в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Окрім того, у даному випадку спір виник з трудових правовідносин, а не корпоративних, як помилково зазначено у апеляційній скарзі.

Так, у суді апеляційної інстанції позивачі пояснили, що вважають свої права порушеними через те, що їм менше було виплачено заробітної плати у звязку із збільшенням посадового окладу директору.

Згідно з частиною третьою ст.167 ГК України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Апеляційний суд виходить із положень пункту четвертого частини першої ст.12 ГПК України, статті 15 ЦПК України, розяснень, що надані судам у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» та п.13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» та вважає, що спір виник з приводу виплати заробітної плати, тобто з трудових правовідносин і він не повязаний із правами та обовязками позивачів як учасників підприємства, а відтак такий спір належить розглядати у порядку цивільного, а не господарського судочинства.

Відповідно до ст.309 ЦПК України колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, яким відмовляє позивачам у задоволенні позову до відповідачів за безпідставністю, тобто до підприємства позивачі вимог, що випливають із своїх трудових прав, не заявляли, а підприємство до ОСОБА_11 вимог не предявляло.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313-314,316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_11 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 01 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Товариству з обмеженою відповідальністю "Видавнича група "Шкільний Світ" та ОСОБА_10 в задоволенні позову до Приватного підприємства "Житомироблдрукарня" та ОСОБА_11 про визнання протиправними дій посадової особи, зобовязання виконати певні дії по перерахуванню заробітної плати ОСОБА_11 та відшкодування безпідставно отриманої грошової суми.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді: