Справа № 240/182/17
Провадження № 2-о/240/23/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шинкаренко А.І.

за участю секретаря судового засідання Пліскачовій Н.В.,

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 свою заяву обґрунтовує тим, що 24 жовтня 2016 року у м.Донецьку, у віці 86 років, від атеросклеротичної хвороби серця померла його дружина ОСОБА_2. Після її смерті у м. Донецьку було отримано медичну довідку про причину смерті № 238 від 24.10.2016 р., та свідоцтво про смерть серії ДНР №046584, від 25.10.2016 р. Вказані документи видані від імені органів ДНР та не мають юридичної сили на території України. 18.01.2017 р. Олександрівським районним управлінням юстиції у Донецькій області відділом державної реєстрації актів цивільного стану йому відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що ним було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просив встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, та яка померла в Куйбишевському районі м. Донецька 24.10.2016 року, у віці 86 років, причина смерті - атеросклеротична хвороба серця.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану ним заяву та просив її задовольнити. Встановлення факту смерті дружини йому необхідно для отримання свідоцтва про смерть та у подальшому його пред'явлення до пенсійного фонду для припинення виплати пенсії, а також для подальшого оформлення спадкових прав.

Представник заінтересованої особи Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень по даній справі не мають.

Заслухавши заявника, дослідивши докази по справі суд дійшов наступних висновків.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 13 постанови № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_3, про що свідчить запис в паспорті громадянина України ОСОБА_1 та свідоцтва про одруження серії І-НО № 037899 від 21.01.1999 року (повторно)(а.с.5,6).

Згідно довідки про причини смерті 106/у № 238, виданої 24.10.2016 р. Центром первинної медико-санітарної допомоги № 9 м. Донецьк, ОСОБА_3 померла у віці 86 років, 24.10.2016 року, причина смерті атеросклеротична хвороба серця (а.с. 7).

У Свідоцтві про смерть, виданому 25.10.2016 р. Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки ДНР № 046584, російською мовою вказано, що ОСОБА_2 померла 24.10.2016 року у віці 86 років у м. Донецьк, Куйбишевський район, про що 25.10.2016 р. складено відповідний актовий запис № 1059 (а.с. 8).

На звернення ОСОБА_1 до Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області листом від 18.01.2017 р. № 40/3.2-59 відмовив йому у державній реєстрації смерті ОСОБА_3 та у видачі свідоцтва про смерть, оскільки заявником на підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 10).

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ від 07.11.2014 р. № 1085-р. м. Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 р., підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Свідоцтво про смерть ОСОБА_3, яка померла 24.10.2016 року., видане 25.10.2016 р. Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька не створює юридичних наслідків, оскільки видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тобто не на підставі, не у межах повноважень та у не спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлення факту смерті заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть та для забезпечення реалізації майнових та немайнових прав, зокрема права на спадкування.

Зважаючи на викладене, оскільки заявнику відмовлено у державній реєстрації смерті дружини, у зв'язку з тим, що ним пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у інший спосіб провести реєстрацію смерті та отримати свідоцтво про смерть неможливо, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 24.10.2016 року, у віці 86 років, в м. Донецьку, Донецької області підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 3, 57 - 59, 64, 212 і 214, 234, 256, 257-1 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

ОСОБА_5 Павловича, заінтересована особа: Олександрівський

районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті 24.10.2016 року у м. Донецьку, Донецької області, громадянки України - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя А.І. Шинкаренко