Справа № 569/2238/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Рудики Л.Д.

при секретарі: Хлуд І.П.

з участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника ДВС: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне скаргу ОСОБА_1 на дії начальника відділу Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Рівненській області ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії начальника відділу Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Рівненській області ОСОБА_4, в якій просить визнати поважною причину пропуску процесуального строку на оскарження бездіяльності начальника відділу Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Рівненській області та поновити пропущений строк, визнати незаконною бездіяльність начальника відділу Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Рівненській області ОСОБА_4, щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, зобов'язати скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, з підстав викладених в ній просив її задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заяви ОСОБА_1 підтримав повністю, з підстав викладених в ній просив її задовольнити.

Державний виконавець Ковальчук І.В. в судовому засіданні скаргу не визнав, однак не заперечував щодо скасування обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2 державного виконавця Ковальчука І.В., дослідивши письмові докази, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Постановою державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції ОСОБА_4 від 19 лютого 2003 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1-518, виданого 27.12.2002 року Рівненським міським судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 матеріальної шкоди 620 грн. та 15 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 18 березня 2009 року ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту.

Постановою начальника відділу ДВС Костопільського районного управління юстиції ОСОБА_4 від 26 червня 2009 року виконавчий лист №1-518 від 27 грудня 2002 року, виданий Рівненським міським судом Рівненської області, повернуто стягувачу ОСОБА_5

29 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відділу ДВС з заявою, в якій просив скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, встановлене ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 18 березня 2009 року у справі №5-17/2009 р.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 30 січня 2017 року у прийняті до розгляду скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовлено, у зв'язку з порушенням правил підсудності.

Таким чином, встановлений законом строк для подання скарги заявником пропущено з поважних причин. В звязку з чим суд поновлює ОСОБА_1 строк для подання скарги.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишити будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Статтею 12 Міжнародного пакту про громадські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

З аналізу змісту ст. 377-1 ЦПК України, Указу Президента України №261/2008 від 24.03.2008 р. "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" та положень Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" вбачається, що тимчасове обмеження прав громадян України виїжджати за межі держави є засобом примусового виконання судових рішень та рішень інших органів, який застосовується за поданням органів державної виконавчої служби у разі ухилення боржник від виконання рішень.

Разом тим, відповідно до вимог пункту 12.4 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України стосовно особи знімається у разі винесення державним виконавцем постанови про: повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), на підставі частини першої статті 48 Закону; закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 1-6, 8-9, 11-14 частини першої статті 49 Закону; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів. У постанові вказується номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Постанова затверджується начальником відділу, кому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і протягом трьох робочих днів надсилається до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Таким чином, на даний час у заявника немає зобов'язань, які б слугували підставою для його тимчасового обмеження у виїзді за кордон.

Враховуючи, що законні підстави для обмеження виїзду за межі України у теперішній час відпали, у зв'язку з чим збереження даного заходу примусового виконання рішення суду є безпідставним та порушує конституційні права ОСОБА_1

Суд розглядає скаргу в межах вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі відповідно до ст. 11 ЦПК України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Таким чином скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 11,214 ЦПК України, ст. 383 - 387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Поновити заявнику строк звернення зі скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника відділу Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Рівненській області ОСОБА_4М задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність начальника відділу Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1

Зобов'язати начальника відділу Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, встановлене ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 18 березня 2009 року у справі № 5-17/2009 року відносно ОСОБА_1.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: