Справа № 487/5389/17
Провадження № 2/487/2595/17
РІШЕННЯ

Іменем України

04.12.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., при секретарі Попович А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

10.10.2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 19.09.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем (актовий запис №1093) і проживав з ним однією сімєю по вересень 2016 року. Від шлюбу є неповнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує, що з вересня 2016 року шлюбні відносини між ними припиненні, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим, тому просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище - Стасіва.

Позивач у судовому засіданні не була присутньою, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що 19.09.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянськогостану Миколаївського обласногоуправління юстиції був зареєстрований шлюб ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Чінєнова) ОСОБА_5 з ОСОБА_2, актовий запис № 1093. Від шлюбу народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться з вересня 2016 року.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом (ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України).

Встановлене свідчить, що сімя сторін розпалася, спільне життя суперечить інтересам позивача, а збереження сімї є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу.

На підставі викладеного, відповідно до ст.112,113 СК України, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 113 СК України позивач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке було змінено у звязку з реєстрацією шлюбу Стасіва.

Керуючись ст.ст. 5-8,10,11,213,214,215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 19 вересня 2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Чінєнова) ОСОБА_5, актовий запис № 1093, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище Стасіва.

Рішення в ступає в законну силу через десять днів з моменту оголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в строк та у порядку, передбачені ст.. ст.. 294,296 ЦПК України.

Суддя З.М.Сухаревич