Справа № 369/265/17
Провадження № 2/369/1343/17
РІШЕННЯ

Іменем України

23.03.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Пилипець А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишневої міської ради про встановлення факту проживання однією сім?єю та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вишневої міської ради про встановлення факту проживання однією сім?єю та визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивував тим, що з 2009 року позивач проживав однією сім?єю з ОСОБА_2 Любов?ю Михайлівною за адресою: АДРЕСА_1 до дня її смерті 24.09.2015 року. 26 березня 2010 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого заповіла позивачу належну їй квартиру АДРЕСА_2.

13 січня 2012 року ОСОБА_2 зробила вклад «Стандарт, 12 мес.» в ПАТ КБ «Приватбанк» по договору SAMDN 6775 у розмірі 30 000 гривень, який 14 січня 2014 року був пролонгований. 24 вересня 2015 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01 жовтня 2015 року серії І-ОК № 343650. Всі витрати на поховання взяв на себе позивач. 11 травня 2016 року Вишневою міською державною нотаріальною конторою за заявою позивача була заведена спадкова справа № 308 за 2016 рік після померлої 24 вересня 2015 року ОСОБА_2. Інших спадкоємців немає. 11 травня 2016 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом згідно з яким позивач успадкував квартиру АДРЕСА_3.

17 грудня 2016 року позивач звернувся з заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти у ПАТ КБ «Приватбанк» по договороу SAMDN 6775 до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, але постановою державного нотаріуса від 17 грудня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тієї причини, що позивачем не було надано документів, що підтверджують родинний зв?язок з померлою.

На підставі викладеного позивач просить встановити факт проживання однією сім?єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2009 року до дня смерті ОСОБА_2 24 вересня 2015 року. А також визнати за ОСОБА_1 27.08.1969 року нароодження, право власності на грошові кошти у ПАТ КБ «Приватбанк» по договору SAMDN6775, на рахунку 8513, вклад «Стандарт 12 мес.» відкритий на ім?я ОСОБА_2 13 січня 2012 року у ПАТ КБ «Приватбанк» в порядку спадкування після померлої 24 вересня 2015 року ОСОБА_2.

У судовому засідані позивач позовні вимоги підтримав та просив позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з?явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив вирішити вказану справу відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2015 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК 343650 від 01 жовтня 2015 року.

Відповідно до складеного ОСОБА_2 Любов?ю Михайлівною заповіту від 26 березня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 належну їй на праві приватної власності квартиру № 27, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вулиця Київська, будинок номер 1-а.

На підставі вказаного заповіту ОСОБА_1 11 травня 2016 року отримав свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, а саме на вказану у заповіті квартиру .

Окрім того 17 грудня 2016 року вищевказаною нотаріальною конторою було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти з належними відсотками та компенсаційними виплатами, що розташовані у ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до заяви № SAMDN6775 на оформлення вкладу «Стандарт 12 мес.» від 13.01.2012 року, ОСОБА_2 оформила в банку депозитний вклад у сумі 30 000, 00 грн. під 15, 5 % річних, та на виконання її внесла кошти в сумі 30 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 13 січня 2012 року.

Відповідно до додаткової згоди до вищевказаного договору від 14.01.2014 року, строк вкладу був продовжений на 12 місяців, з 13.01.2014 року по 13.01.2015 рік.

Відповідно до договору-замовлення про надання ритуальних послуг, замовником яких є ОСОБА_1, предметом договору є організація та проведення поховання померлого, облаштування місця поховання ОСОБА_2, вартість послуг склала 1 438, 00 грн.

Згідно довідки ВК Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 01.10.2015 року № 1363, ОСОБА_1 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 та за власний рахунок поховав ОСОБА_2, яка померла 24.09.2015 року, проживали разом і вели спільне господарство.

З матеріалів спадкової справи до майна померлої 24 вересня 2015 року ОСОБА_2 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернувся лише ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Факт спільного проживання позивача з померлою підтверджується матеріалами справи, а саме: довідкою ВК Вишневої міської ради від 01.10.2015 року, заповітом від 26 березня 2010 року; актом депутата Вишневої міської ради №1/04-805 від 21 березня 2017 року; довідкою Виконавчого комітету Вишневої міської ради № 1363 від 01.10.2015 року; договором-замовленням про надання ритуальних послуг; заповітом від 26 березня 2010 року, зареєстрованому в реєстрі за № 1-535; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом зареєстрованому в реєстрі за № 1-511; письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, інших спадкоємців за законом після померлої ОСОБА_2, окрім позивача, немає, у зв'язку з чим позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після її смерті, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, яку прийняв у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 N 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Постановою державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти з належними відсотками та компенсаційними виплатами, що розташовані у ПАТ КБ «Приватбанк», у зв'язку з тим, що позивачем не було надано необхідних документів для вчинення нотаріальних дій, отже права позивача підлягають захисту у судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після сметрі ОСОБА_2, прийняв спадщину, однак не може її оформити через нотаріальну контору, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на грошові кошти в порядку спадкування за законом, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 10, 11, 197, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Вишневої міської ради про встановлення факту проживання однією сім?єю та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім?єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2009 року до дня смерті ОСОБА_2 24 вересня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на грошові кошти у ПАТ КБ «Приватбанк» по договору SAMDN6775, на рахунку 8513, вклад «Стандарт 12 мес.» відкритий на ім?я ОСОБА_2 13 січня 2012 року у ПАТ КБ «Приватбанк» в порядку спадкування після померлої 24 вересня 2015 року ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич