Справа № 456/1572/16-ц
Провадження № 2/456/276/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря: Панилик О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи Стрийського міського відділу ДМС України у Львівській області про усунення перешкод у користуванні житлом, -

в с т а н о в и в :

Позивач, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1, яка йому належить на праві власності. В обґрунтування позову покликається на те, що відповідачі по справі це його колишня дружина та син, які разом з ним зареєстровані у спірній квартирі. Відповідачі по справі не сплачують жодних комунальних платежів, продовжують, всупереч його волі, нею користуватися, посилаючись на факт їхньої реєстрації у квартирі як на підставу для подальшого у ній проживання. Зазначає, що факт реєстрації відповідачів у квартирі, що належить йому на праві власності, порушує його право на дану квартиру, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об'єкт права власності, а тому просить позовні вимоги задоволити та визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та зазначив, що позивачу на підставі договору купівлі - продажу належить квартира АДРЕСА_1, в якій, окрім нього, зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_2 та його син ОСОБА_3, з якими він не проживає, спільне господарство не веде. Також зазначив, що відповідачі, всупереч волі його довірителя, проживають в спірній квартирі, однак жодних витрат на її утримання не несуть. Просить позов задоволити.

Відповідачі та їх представник ОСОБА_5, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, проти чого представник позивача не заперечив.

Представник третьої особи Стрийського міського відділу ДМС України у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, проти чого представник позивача не заперечив.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Міжнародним пактом про економічні, соціальні та культурні права встановлено, що держави, які беруть участь у ньому, визнають право кожного на достатній життєвий рівень для нього і його сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг і житло, а також на неухильне поліпшення умов житла (ст.11).

Стаття 47 Конституції України закріплює право кожного на житло, яке є однією з головних матеріальних умов існування людини. Конституційне право на житло означає насамперед право громадянина мати житло для власного проживання і проживання членів його сім'ї. За змістом вказаної статті ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В контексті конституційного положення частина 4 вказаної статті встановлює додаткові гарантії щодо права користування житлом, зокрема те, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї.

Згідно з ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.03.2008 року вбачається, що ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належала квартира АДРЕСА_1.

З копії договору купівлі - продажу квартири від 23.04.2008 року вбачається, що ОСОБА_2, яка діє від свого імені та імені ОСОБА_8, ОСОБА_7, яка діє від свого імені та імені ОСОБА_6 з однієї сторони, далі продавець, та ОСОБА_1, з другої сторони, далі покупець, уклали цей договір про те, що продавець продав, а покупець купив квартиру АДРЕСА_1.

З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.05.2008 року вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1.

З наведеного вбачається, що позивач по справі - ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Окрім цього, статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

З довідки № 958 від 26.05.2016 року, виданої КП «Світанок» вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

За таких обставин суд вважає, що в судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідачі на протязі тривалого часу не проживають в спірному житлі, комунальні послуги не оплачують, жодних витрат по утриманню житла не несуть.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому наявність реєстрації відповідачів в даній квартирі перешкоджає позивачу в користуванні житлом та впливає на його права, як власника щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає до задоволення, оскільки відповідачі без поважних причин не проживають в спірній квартирі, а тому їх слід визнати такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 58-61, 154, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України ст. ст. 317, 319, 383 ЦК України, ст.150 ЖК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належною йому квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 та зняти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. Т. Шрамко