СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/696/16-ц
Провадження №2/547/11/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання Т.В.Зінченко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 цивільну справу за позовом Приватної агрофірми "Україна" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ПАФ "Україна" звернулося до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 з вимогою про заборону відповідачам користуватися шляхом обробітку, засіву, обмолоту, орання, культивації тощо земельної ділянки площею 2,74 га, яка перебуває в оренді позивача за договором оренди землі від 01.03.2011, укладеного на 10 років, до закінчення строку його дії договору; стягнення з відповідачів 1450,00 судового збору.

Позов обґрунтовано самовільним використанням відповідачами земельної ділянки, яка використовується позивачем за договором оренди землі, у т.ч. її частковим переорюванням. Первинний власник-орендодавець земельної ділянки ОСОБА_3 помер, земельну ділянку успадкувала ОСОБА_1, до якої перейшли всі права та обовязки орендодавця за укладеним спадкодавцем ОСОБА_3 із позивачем договором оренди землі. Відповідачі самовільно, всупереч діючому договору оренди землі, користуються орендованою позивачем земельною ділянкою, пошкодили 0,12 га її площі.

Уточнивши у грудні 2016 року позовні вимоги позивач просив заборонити відповідачам користуватися шляхом обробітку, засіву, обмолоту, орання, культивації тощо, земельною ділянкою, яка перебуває в оренді позивача за договором оренди землі від 01.03.2011, зареєстрованого 07.06.2011 за № 00401, яка розташована на території Біляківської сільської ради Семенівського району Полтавської області, до закінчення строку дії договору.

Представник позивача ОСОБА_4 вимоги позову підтримала, пояснила, що позивач, як підприємство-сільгоспвиробник, уклав 01.03.2011 із померлим ОСОБА_3 договір оренди спірної земельної ділянки, який зареєстровано 07.06.2011 відділом Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області у встановленому та той час порядку. Після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку успадкувала ОСОБА_1, для якої договір зберіг свою дію. Строк оренди 10 років. Актами обстеження, письмовими поясненнями тощо доведено, що відповідачі самовільно користуються земельною ділянкою, яку позивач правомірно використовує за договором. Про намір користуватися землею свідчить виготовлення ними технічної документації, розповіді представникам агрофірми про намір самостійно обробляти землю, переорати її, висловлене у судовому засіданні переконання можливості користуватися своєю землею, оскільки договір від 07.06.2011 не зареєстрований, встановлення межових знаків, оборювання ОСОБА_2 20.04.2016 меж земельної ділянки, прокошуванням ОСОБА_2 меж земельної ділянки 24.06.2016, де росла кукурудза агрофірми. ОСОБА_1 вже оспорювала у судовому порядку договір оренди, однак судами підтверджено обовязковість дії договору для ПАФ "Україна" і ОСОБА_1, відсутність підстав для його розірвання або недійсності. ОСОБА_1 отримала від агрофірми орендну плату за 2015 рік, від отримання плати за 2016 рік ухиляється. Нового договору позивач із відповідачем ОСОБА_1 не укладав, оскільки остання є повним правонаступником попереднього власника землі спадкодавця ОСОБА_3. Закон дозволяє орендареві захищати існуюче у нього право, у т.ч. і від власника земельної ділянки.

ОСОБА_5ОСОБА_1 заперечувала проти позову, вважала, що може користуватися своєю земельною ділянкою, не вважає себе стороною договору оренди, який уклав раніше спадкодавець ОСОБА_3, договір не зареєстровано у встановленому порядку. Підтвердила оформлення як спадщини його земельної ділянки, підтвердила перебування у її володінні примірника договору оренди від 01.03.2011, ініціювала у судах питання дійсності, розірвання договору оренди, знає про відмову судів у задоволенні своїх вимог. Отримала орендну плату за 2015 рік. Заперечувала, що її чоловік співвідповідач ОСОБА_2 оборював та прокошував межі ділянки. Пояснила, що замовила у землевпорядній організації виготовлення технічної документації, отримала і встановила у березні 2016 року на землі межові знаки, бо це її власність. ОСОБА_1 пояснила, що надані нею пояснення керівникові Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області від 20.04.2016 про проорювання її чоловіком ОСОБА_2 меж земельної ділянки є неправдивими.

ОСОБА_6ОСОБА_2 заперечував проти позову з таких самих підстав, вважав, що може користуватися землею своєї дружини ОСОБА_1, яка отримала її як спадщину. Вони встановили стовпчики, за пів року усно повідомили агрофірму що будуть самостійно обробляти землю, договір не зареєстрований, тому обовязків перед агрофірмою дружина не має. ОСОБА_2 бажає сам обробляти землю, має два трактори. У квітні 2016 року межі ділянки не оборював, у травні 2016 року кукурудзу по межах ділянки не прокошував. ОСОБА_2 не читаючи підписав своє пояснення працівникам поліції щодо подій 20.04.2016, а вказане у його поясненні неправда.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підтвердили, що завжди мали у розпорядженні примірник договору оренди щодо спірної земельної ділянки, знайомі з його змістом, попередніми судовими рішеннями щодо договору оренди землі.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_7 заперечував проти позову повністю. Вказав, що Поземельна книга не містить записів про реєстрацію договору оренди землі, на примірниках договору, що є у сторін, є відмінності в останній цифрі реєстраційного номера запису у органі земельних ресурсів, у договорі оренди проставлено підпис не керівником позивача, органом реєстраційної служби підтверджено відсутність реєстрації права оренди позивача на спірну земельну ділянку, у 2016 році Мінюстом скасовано раніше внесений державним реєстратором запис про реєстрацію за позивачем права оренди спірної земельної ділянки, з 08.11.2016 спірна земельна ділянка не має обтяжень, будь-які обтяження не внесено до відповідного електронного реєстру. Земельна ділянка не виділена межовими знаками. Договір та право оренди не зареєстроване у порядку, який діяв на час укладення договору оренди землі. ОСОБА_5ОСОБА_1 успадкувала землю без обтяження її орендою. Позивачем не надано доказів пошкодження земельної ділянки і кукурудзи, не доведено відповідних площ.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно даних свідоцтва про державну реєстрацію, свідоцтва про реєстрацію субєкта спеціального режиму оподаткування ПДВ, витягу з реєстру платників єдиного податку Приватна агрофірма "Україна" є юридичною особою, одним із видів діяльності якої є вирощування зернових і технічних культур, овочівництво (а.с. 7-9).

ОСОБА_8ОСОБА_3, як орендодавцем, і ПАФ "Україна", як орендарем, 01.03.2011 укладено договір оренди землі (а.с. 144, 145), умовами якого передбачено, зокрема, оренда земельної ділянки площею 2,74 га на строк 10 років, орендна плата 4 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем, набрання чинності договором після підписання його сторонами і державної реєстрації (далі Договір від 01.03.2011). Договір від 01.03.2011 зареєстрований 07.06.2011 відділом Держкомзему у Семенівському районі за № 00401, про що проставлено підпис посадової особи і гербову печатку вказаного орану Держкомзему.

ОСОБА_5 до ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на дати укладення та державної реєстрації Договору від 01.03.2011) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статті 18 і 20 із Закону України "Про оренду землі" виключено 01 січня 2013 року Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" від 11 лютого 2010 року N 1878-VI (з урахуванням змін до п. 1 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення реалізації прав на нерухоме майно та їх обтяжень при їх державній реєстрації" від 09 грудня 2011 року N 4152-VI)

ОСОБА_5 до правової позиції висловленої у постанові Верховного Суду України у справі № 6-162ц13 від 19 лютого 2014 року, за змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

01.03.2011 складено акт про передачу та прийом вказаної земельної ділянки від ОСОБА_3 до ПАФ "Україна" (а.с. 146).

На час укладення та державної реєстрації Договору від 01.03.2011 діяв Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 N 2073. Згідно пунктів 1, 3, 4, 12, 13 Порядку він визначає єдині умови реєстрації договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок. Державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки. Забезпечення реєстрації договорів оренди покладається на відповідні державні органи земельних ресурсів: районні відділи земельних ресурсів. Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди). Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком.

Отже державна реєстрація Договору оренди землі від 01.03.2011 відбулася 07.06.2011 у вставленому порядку. У сторін Договору від 01.03.2011 виникли відповідні права та обовязки щодо оренди земельної ділянки.

ОСОБА_5 до ч.ч. 1, 3 ст. 26 Закону України "Про Державний земельний кадастр" при відкритті Поземельної книги відомості до неї вносяться на підставі документації, яка подана для державної реєстрації земельної ділянки (крім відомостей про власників та користувачів земельної ділянки). Зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом.

Пунктом 16 Порядку ведення Поземельної книги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 № 1021 (у редакції, чинній на дати укладення та державної реєстрації спірного договору оренди землі) передбачалося, що відомості про обмеження використання земельної ділянки, земельний сервітут, емфітевзис і суперфіцій вносяться до Поземельної книги на підставі відповідної документації із землеустрою, охоронного зобов'язання, передбаченого законом, договору, заповіту чи рішення суду.

Тобто запис у Поземельній книзі є похідним, зокрема, від договору оренди землі, а факт державної реєстрації договору засвідчується підписом і печаткою відповідних посадової особи і органу, а не наступним відтворенням окремих положень договору оренди землі у Поземельній книзі.

Відтак суд відхиляє доводи ОСОБА_7 щодо відсутності запису у Поземельній книзі як підтвердження відсутності державної реєстрації Договору від 01.03.2011.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.06.2014 (а.с. 13) ОСОБА_1 є спадкоємцем земельної ділянки площею 2,7383 га, розташованої на території Біляківської сільської ради Семенівського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлому ОСОБА_3 на підставі державного акта серія ПЛ № 112209 від 29.11.2005 (а.с. 148).

Право власності ОСОБА_1 за вказаним свідоцтвом зареєстровано 27.06.2014 за № 6156638 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ОСОБА_9 (а.с. 12, 79). Відомості щодо обтяжень відсутні.

Суд наголошує, що згідно пункту 5 статті 126 Земельного кодексу України (в редакції на час реєстрації Договору) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до Закону.

Особливості внесення та виключення до/з Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі було врегульовано Порядком ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 №1021 (надалі - Порядок), який діяв до 01.01.2013.

Так, пунктом 10 Порядку передбачалось, що записи розділів Книги записів вносяться при видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку, яким є державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі, договір суборенди землі та договір про внесення змін до договорів оренди та суборенди землі.

Статтею 281 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що орган, який здійснює ведення Державного земельного кадастру, надає органу державної реєстрації прав інформацію про: державну реєстрацію земельної ділянки (дату державної реєстрації, орган, що здійснив таку реєстрацію); кадастровий номер, площу, місце розташування земельної ділянки; кадастровий план зареєстрованої земельної ділянки в електронній (цифровій) формі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2012 № 118 "Про інформаційну взаємодію органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, та органу державної реєстрації прав" затверджено Порядок надання інформації про зареєстровані земельні ділянки органу державної реєстрації прав та про зареєстровані речові права на земельні ділянки органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства, чинного на момент реєстрації таких прав, проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

У справі відсутні докази вчинення відповідачем ОСОБА_1, приватним нотаріусом ОСОБА_9, упорядником технічної документації із землеустрою щодо спірної земельної ділянки (Полтавська регіональна філія ДП "Центр ДЗК") (а.с. 195-211) вказаних дій, витребування нотаріусом, як реєстратором, надання ОСОБА_10, як власником, інформації щодо земельної ділянки із відповідного реєстру, із відділу Держкомзему (Держгеокадастру) у Семенівському районі Полтавської області тощо, що, зокрема, обумовило відсутність відповідних відомостей у реєстрі після 27.06.2014 та, відповідно, неповноту відомостей про успадковану відповідачем ОСОБА_1 земельну ділянку після ОСОБА_3.

Крім того, відповідно до листа Державної реєстраційної служби України №2951/05-15-13 від 06.08.2013 "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними право набувачами", з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, сформовану в результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Відповідачі, представники сторін не заперечували, що земельна ділянка, передана в оренду, вказана у державному акті, свідоцтві про право на спадщину, в актах обстежень, витягах із реєстрів тощо і спірна земельна ділянка є однією й тією ж.

ОСОБА_1 отримала від ПАФ "Україна" орендну плату за земельну ділянку за 2015 рік, що підтверджено як квитанціями (а.с. 215), так і ОСОБА_1 і представником ПАФ "Україна" ОСОБА_4 у судовому засіданні.

Листами від 13.04.2015 (а.с. 51), від 03.11.2015 (а.с. 58) ОСОБА_1 звернулася до ПАФ "Україна" з вимогою припинити подальший обробіток належної їй земельної ділянки з причини відсутності належного факту державної реєстрації договору оренди на земельну ділянку, яку вона успадкувала від ОСОБА_3.

Листами від 24.04.2015 (а.с. 52), від 11.03.2016 (а.с. 59) ПАФ "Україна" повідомило ОСОБА_1 про правомірне використання земельної ділянки, реєстрацію Договору від 01.03.2011, перехід до спадкоємця ОСОБА_1 усіх прав та обовязків за цим договором, існуванням судових рішень якими ОСОБА_1 відмовлено у розірванні Договору від 01.03.2011. Товариство вимагало припинити захоплення земельної ділянки.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 24.12.2014, додатковим рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 23.02.2015, справа № 547/1527/14-ц (а.с. 14, 15, 17), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 11.03.2015 (а.с. 18-20), відхилено апеляційні скарги ОСОБА_1 на вказані рішення і додаткове рішення суду ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до ПАФ "Україна" про розірвання договору оренди землі від 01.03.2011 (а.с. 144, 145) та повернення спірної земельної ділянки.

Судами встановлено, що 01.03.2011 між орендодавцем ОСОБА_3 та ПАФ "Україна" укладено договір оренди спірної земельної ділянки, у цей же день сторонами складено акт про передачу та прийом земельної ділянки, договір укладено на 10 років та зареєстровано у відділі Держкомзему Семенівського району 07.06.2011. Після смерті С.П.ОСОБА_11ОСОБА_1 успадкувала цю земельну ділянку. Бланк договору виготовлений типографським способом, а заповнення його граф здійснено рукописним текстом, що само по собі не є порушенням, з яким чинне законодавство пов'язує визнання правочину недійсним.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 03.06.2015 (а.с. 85-87) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 24.12.2014 з підстав відсутності Поземельної книги, різних номерів реєстрації договору оренди землі. Ухвала не оскаржувалася.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

Згідно листа відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Полтавської області від 24.02.2016 (а.с. 47) спірна земельна ділянка, яка передається у власність ОСОБА_1 площею 2,7383 га, належить до категорії для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, обмеження щодо неї не вказані.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 08.01.2016 (а.с. 48, 49), від 08.11.2016 (а.с. 79, 80), від 15.03.2017 (а.с. 192) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, не зареєстровані.

ОСОБА_5 до акту від 18.02.2016 ОСОБА_1 прийняла від землевпорядної організації 4 межових знаки щодо земельної ділянки площею 2,7383 га (а.с. 56, 204-207).

20.04.2016 ПАФ "Україна" звернулася до Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області за фактом незаконного захоплення орендованої агрофірмою земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_1 (а.с. 24). Кримінальне провадження не розпочиналось (а.с. 27).

З пояснення ОСОБА_2 на ім'я В.о. начальника Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області (а.с. 187) вбачається, що 20.04.2016 ОСОБА_2 вирішив оборати межі земельної ділянки, які належать його дружині ОСОБА_1, щоб бачити її межі.

З пояснення ОСОБА_1 на ім'я В.о. начальника Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області (а.с. 188) вбачається, що 20.04.2016 її чоловік ОСОБА_2 поїхав на поле щоб обрати межі її земельної ділянки площею 2,7383 га; межові стовпчики пошкодило ПАФ "Україна".

21.04.2016 ОСОБА_1 звернулася до Біляківської сільської ради з питання пошкодження межових знаків працівниками ПАФ "Україна" (а.с. 81).

Згідно акту від 22.04.2016, складеним представниками ПАФ "Україна" і Біляківської сільради виявлено оборану земельну ділянку орієнтовною площею 2,74 га (а.с. 140, 141).

Актом від 24.06.2016 (а.с. 142) зафіксовано обкос кукурудзи по периметру земельної ділянки площею 2,74 га., скошена площа 0,12 га, встановлено, що обкошування здійснене ОСОБА_2. Актом без дати встановлено смугу безпосередньої оранки 0,039 га, вирішено ініціювати відшкодування завданих ПАТ "Україна" збитків (а.с. 143).

Особи, які беруть участь у справі, ствердили, що проорювання і прокошування меж вчинено у формі літери "Г", надане судові викопіювання земельної ділянки ОСОБА_1 є правильним (а.с. 189, 201).

ОСОБА_12ОСОБА_13 у судовому засіданні дав показання, що є виконавчим директором ПАФ "Україна". 20.04.2016 під час проведення посівних робіт побачив, що частина поля була свіжо проораною поперек плугом. У цей же день від ОСОБА_14 взнав, що землю проорював ОСОБА_15 своїм трактором. Свідок спільно з ОСОБА_14 20.04.2016 приїхали до дому ОСОБА_2. Останній сказав, що він проорав межі своєї землі, буде сам там господарювати. ОСОБА_13 викликав одразу працівників сільської ради та працівників Семенівського ВП ГУНП у Полтавській області. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 давали пояснення поліцейським. У цей же день склали акт про виявлене, площа проораної землі складала близько 0.12 га. У травні 2016 року він виявив на тому з місці прокошену косаркою смугу кукурудзи. Працівники агрофірми склали акт, знають, що це зробив ОСОБА_2.

Допитаний як свідок ОСОБА_16 пояснила, що є обліковцем ПАФ "Україна", в її обовязки входить видача паїв, роботи з орендодавцями. У квітні 2016 року бачила, як ОСОБА_2 їхав трактором із поля. Свідка залучали до складення актів, робилися заміри, ставилися підписи у документах.

ОСОБА_17Колмаков дав показання, що за сумісництвом працює агрономом у ПАФ "Україна". ОСОБА_2 казав йому, щоб агрофірма не обробляла землю, бо вона його дружини, буде сам користуватися землею. Свідок повідомив, що 20.04.2016 разом із ОСОБА_13 приїжджав до дому ОСОБА_2. ОСОБА_2 сказав, що оборав межі землі, що агрофірма незаконно використовує землю. Свідок брав участь у складенні актів обстежень спірної земельної ділянки. Перший раз виявили проорювання плугом її меж, другий прокошування косаркою кукурудзи, яка росла на полі.

Наказом Мінюсту України від 02.11.2016 № 3154/5 скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.06.2016 № 30248916 (а.с. 157-159) з підстав існування у договорі "дописок, не застережених жодним чином" (а.с. 120, 121, 150-152).

ОСОБА_5 до Витягів з Державного земельного кадастру від 19.12.2016 (а.с. 108, 109), від 15.03.2017 (а.с. 192) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, не зареєстровані.

Відділ Держгеокадастру у Семенівському районі Полтавської області листом від 30.01.2017 (а.с. 156) повідомив, що станом на 30.01.2017 зареєстровано договір оренди землі між ОСОБА_3 та ПАФ "Україна" на земельну ділянку за № 00401 від 07.06.2011, кадастровий номер :00:004:0003, площа 2,74 га. Аналогічний за змістом лист складено 21.04.2015, тобто раніше (а.с. 161).

ГУ Держгкокадастру у Полтавській області листом від 10.03.2017 (а.с. 212, 213) розяснило, що з 01.01.2013 державну реєстрацію здійснюють Мінюст і його територіальні органи, субєкти державної реєстрації прав, акредитовані субєкти, державні реєстратори. Вказано на окремі положення постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 щодо внесення відомостей про власників, користувачів тощо.

ОСОБА_5 до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження, зокрема, на земельні ділянки.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 12 вказаного Закону Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Відтак у справі достовірно встановлено існування належної державної реєстрації договору оренди спірної земельної ділянки від 01.03.2011 (зареєстровано 07.06.2011), та, відповідно прав та обов'язків сторін договору оренди ОСОБА_3 і ПАФ "Україна".

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі (ч. 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі".

Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями (ч. 1, 2 ст. 27 Закону України "Про оренду землі").

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів (ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України).

Обраний позивачем спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів відповідає ч. 2 ст. 16 ЦК.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

ОСОБА_5 до ч.ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив, що перехід права власності на спірну земельну ділянку від спадкодавця ОСОБА_3 до спадкоємця ОСОБА_1 (відповідача) не змінив існуючий та діючий договір оренди землі успадкованої земельної ділянки, відповідачами протиправно вчиняються дії щодо спірної земельної ділянки: проорювання, обкошування, намір самостійно обробляти тощо всупереч існуючому та діючому договору оренди землі, відтак суд робить висновок про законність і обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню у повному обсязі.

ОСОБА_5 до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір 1450,00 грн (а.с. 1) у рівних частинах, тобто по 725,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212, 214, 215, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задоволити позов повністю.

Заборонити ОСОБА_1 (Полтавська обл., Семенівський р-н, с. Біляки; РНОКПП НОМЕР_1) користуватися шляхом обробітку, засіву, обмолоту, орання, культивації тощо земельною ділянкою площею 2,7383 га, кадастровий номер :00:004:0003, яка перебуває в оренді Приватної агрофірми "Україна" (Полтавська обл., Великобагачанський р-н, с. Радивонівка, ідентифікаційний код 03772192) за договором оренди землі б/н від 01.03.2011, зареєстрованим 07.06.2011 у відділі Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області, протягом строку дії вказаного договору оренди землі.

Заборонити ОСОБА_2 (Полтавська обл., Семенівський р-н, с. Біляки) користуватися шляхом обробітку, засіву, обмолоту, орання, культивації тощо земельною ділянкою площею 2,7383 га, кадастровий номер :00:004:0003, яка перебуває в оренді Приватної агрофірми "Україна" (Полтавська обл., Великобагачанський р-н, с. Радивонівка, ідентифікаційний код 03772192) за договором оренди землі б/н від 01.03.2011, зареєстрованим 07.06.2011 у відділі Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області, протягом строку дії вказаного договору оренди землі.

Стягнути з ОСОБА_1 (Полтавська обл., Семенівський р-н, с. Біляки; РНОКПП НОМЕР_1) на користь Приватної агрофірми "Україна" (Полтавська обл., Великобагачанський р-н, с. Радивонівка, ідентифікаційний код 03772192) 725,00 грн судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 (Полтавська обл., Семенівський р-н, с. Біляки) на користь Приватної агрофірми "Україна" (Полтавська обл., Великобагачанський р-н, с. Радивонівка, ідентифікаційний код 03772192) 725,00 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст рішення складено 29.03.2017.