Справа № 541/2044/17
Провадження №2/541/1033/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 грудня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої, судді - Куцин В.М.,

з участю секретаря - Євдокимової Н.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення (визнання) батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, третя особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві,

встановив:

19.09.2017 року ОСОБА_1, звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою. Під час судового розгляду справи, 20.11.2017 року, подала уточнену позовну заяву, відповідно до якої ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися з позовними вимогами до ОСОБА_3 про встановлення (визнання) батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, третя особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що позивачі з 2009 року проживали разом у фактичних шлюбних відносинах. Хоча в той час ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 04.11.2004 року по 24.11.2011 року. 11 серпня 2011 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_2, народилася донька - ОСОБА_4, яка зареєстрована відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві відповідно до актового запису про народження № 3333 від 25 листопада 2011 року. Де у відомостях про батька вказаний відповідач - ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_4 народилася до офіційного розірвання шлюбу 24.11.2011 року з відповідачем ОСОБА_3 Хоча в дійсності останній не є батьком дитини.

Тому позивачі змушені звернутися до суду для визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив визнати його батьком ОСОБА_4 та внести відповідні зміни в свідоцтва про народження дитини.

В судове засідання 07.12.2017 року позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.58).

В судовому засіданні 03.11.2017 року ОСОБА_1, визнала своє материнство щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. І як мати, дитини стверджувала, що біологічним батьком її дочки ОСОБА_5 є саме ОСОБА_2, а не відповідач ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 57).

Третя особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві в судове засідання свого представника не направив, до суду подав заяву, в якій заперечень проти позову не висловив, справу просив розглянути у відсутність представника (а.с.25).

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, та відповідач ОСОБА_3, 04 листопада 2004 року зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було зроблено відповідний актовий запис за № 1600. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2011 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 12).

11 серпня 2011 року, до розірвання шлюбу ніж ОСОБА_6 та ОСОБА_3, у позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, народилася донька - ОСОБА_4, яка зареєстрована відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві відповідно до актового запису про народження № 3333 від 25 листопада 2011 року, де у відомостях про батька згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України вказаний відповідач - ОСОБА_3 (а.с. 10).

17 січня 2012 року ОСОБА_1, та позивач, ОСОБА_2, зареєстрували шлюб згідно свідоцтва про шлюб серії І- БК№ 184105 (а.с.13).

Вже після отримання свідоцтва про народження дочки ОСОБА_5 та реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_3, надав до відділу РАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві нотаріально завірену заяву про те, що він не визнає себе батьком дитини жіночої статі, тобто ОСОБА_4, яка народилася 11 серпня 2011 року у ОСОБА_6 (ОСОБА_2), а також не заперечує проти того, щоб у свідоцтві про народження дитини батьком був записаний ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім цього, в цій же заяві він підтверджує той факт, що він не проживає спільною сімєю з ОСОБА_1 із 2009 року і з того часу сімейно-шлюбні відносини між ними припинено. Справжність підпису ОСОБА_3 на вказаній заяві була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Позивач ОСОБА_2 зазначає, що він є батьком дитини, оскільки проживав разом з матірю дитини з 2009 року по даний час. Дитина народилися у них у незареєстрованому шлюбі. Він визнає своє батьківство, вважає ОСОБА_4 своєю рідною дочкою, займається її вихованням і матеріальним забезпеченням.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що відповідно до статей 213,215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Зважаючи на те, що в судовому засіданні встановлено, що відомості про батька дитини внесені на підставі ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України, зважаючи на положення статей 128, 134 СК України та враховуючи, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В звязку з тим, що позивачі не заявляють вимоги про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 125, 126, 128, 134, 135 СК України, ст.ст. 10, 11, 174, 213-215, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести зміни до актового запису № 3333 про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійсненого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 25 листопада 2011 року: виключити відомості про батька дитини ОСОБА_3, 08 липня1984 року народження, записати батьком дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, вказати прізвище, імя, по - батькові дитини ОСОБА_8.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_9