Справа № 2-2484/11
Номер провадження 4-с/404/71/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Фортечний відділ державно виконавчої служби м. Кропивницький Головного управління юстиції у Кіровоградській області на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області, по якій просить:

- визнати дії старшого державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2, які виявились при поверненні стягувачу виконавчого документа № 2-2484/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 182126,45 грн. неправомірними;

- зобовязати старшого державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 скасувати постанову та відновити виконавче провадження.

В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням суду від 22.06.2011 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 182126,45 грн. На виконання вищевказаного рішення видано виконавчий лист, який предявлено до виконання Фортечному ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області. У відповідності до положень Закону України «Про виконавчу службу» державний виконавець зобовязаний вжити заходів примусового виконання рішення, встановлених законом, здійснювати необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішення суду способом і в порядку, передбаченим виконавчим документом. 21.08.2017 року старшим державним виконавцем Покладовою Т.В. при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого листа була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. ОСОБА_1 вважає, що державний виконавець приймаючи рішення та виносячи постанову про повернення виконавчого документа стягувачу не ознайомилась детально з матеріалами виконавчого провадження, які перебували в провадження державного виконавця Бабак Б.Т. В поданні державного виконавця Бабак Б.Т. до ГУНП про притягнення боржника до кримінальної відповідальності чітко вказано, що боржник займається прибутковою діяльністю, проте рішення суду не виконує, що свідчить про наявність умислу в його діях. Враховуючи викладене ОСОБА_1 вважає, що старший державний виконавець Покладова Т.В. згідно вимог ч. 2 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» мала б повторно звернутися до боржника щодо виконання судового рішення і в подальшому в разі невиконання звернутися до правоохоронних органів.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду скарги повідомлялась.

Представник Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд скарги без його участі та письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1, оскільки вважає, що при примусовому виконанні рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.06.2011 року державним виконавцем здійснені всі заходи згідно Закону України «Про виконавче провадження» та постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.08.2017 року винесена на законних підставах та не підлягає скасуванню.

Розглянувши наявні у справі матеріали, оцінивши доводи заявника, викладені в скарзі, заперечення державного виконавця, суд встановив наступне.

16.08.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 40662,00 грн. суми боргу з урахуванням індексу інфляції; 1152,00 грн. 3% річних та прострочку сплати боргу; 138700,00 грн. штрафних санкцій та судові витрати в сумі 1612,45 грн. (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що вищевказаний виконавчий лист перебував на виконанні в Фортечному ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області.

Проте, 21.08.2017 року старшим державним виконавцем Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2-2484, виданого 16.08.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда. Також у вищевказаній постанові зазначено, що виконавчий документ може бути предявлений для виконання в строк до 21.08.2020 року (а.с. 5 на звороті - 6).

Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Також, вказаною постановою встановлено, що перевіркою майнового стану у боржника не виявлено майно, на яке можливо звернути стягнення. Згідно відповіді ПФУ боржник не працює та не перебуває на обліку як отримувач пенсії. За боржником зареєстровано автотранспорт, на який державним виконавцем накладено арешт та оголошено в розшук, який здійснювався правоохоронними органами та протягом року виявився безрезультатним. За боржником зареєстровано нерухоме майно, на яке законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на нього. Згідно відповіді Кіровоградської місцевої прокуратури СВ Кропивницький ВП ГУНП України в області внесено відомості до ЄРДР за № 0008831 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України щодо боржника.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Встановлено, що підставою для винесення постанови від 21.081.2017 слугувало відсутність у боржника майна.

За відсутності матеріалів виконавчого провадження, суд погоджується з доводами заявника і вважає, що державним виконавцем не було вжито всіх можливих заходів для зясування перебування майна у боржника. Наведене вказує на те, що повернення виконавчого документу стягувачеві є передчасне, оскільки відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, на підставі аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» можна зробити висновок, що державний виконавець не мав підстав, для ствердження про відсутність майна у боржника.

Також, у відповідності до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Проте, з матеріалів скарги заявника вбачається, що державним виконавцем не було винесено постанови про накладення штрафу на боржника за невиконання без поважних причин рішення суду. Таким чином, державний виконавець, звернувшись до правоохоронних органів з поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності (а.с. 8-9) не зясував причини невиконання ОСОБА_3 рішення суду та не встановив факт його повторного невиконання без поважних причин.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії неправомірними та зобов'язує державного виконавця (іншу посадову особу) державної виконавчої служби задовольнити вимогу скаржника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем не вжито всіх заходів для виконання покладених на нього обовязків, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тобто дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачеві є неправомірними та оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки у суду є достатні підстави вважати, що оскаржувана постанова винесена передчасно, чим порушено права заявника (стягувача) на одержання від боржника стягнутих з нього за судовим рішенням коштів.

Що стосується вимоги заявника про зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження, суд вважає, що у цій частині скарги необхідно відмовити.

Зокрема, згідно з ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Як розяснено Вищим спеціалізованим судом України у Постанові № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (п. 18).

Отже, заявлена вимога про зобовязання державного виконавця відновити виконавче провадження є передчасною і задоволенню не підлягає, оскільки у цій частині заявник вимагає судового захисту заздалегідь не порушеного права.

Керуючись ст. ст. 383, 386, 387 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Фортечний відділ державно виконавчої служби м. Кропивницький Головного управління юстиції у Кіровоградській області на дії державного виконавця задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2, які виявились при поверненні стягувачу виконавчого документа № 2-2484/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 182126,45 грн. неправомірними.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 ВП № 36232970 від 21.08.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

В задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова