РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді Пікули Н.В.

за участю секретаря - Грабовської Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В своїй позовній заяві посилається на те, що 20 вересня 1997 року померла її бабуся ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, а саме на право на земельну частку (пай) в розмірі 3,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі по колишній СС «Волинь» с. Льотниче Володимир-Волинського району Волинської області, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВЛ № 0223823.

Після смерті ОСОБА_3, відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), спадщину у встановленому законом порядку прийняла її дочка ОСОБА_4, яка проживала і була зареєстрована разом із своєю матірю до дня її смерті, утримувала в належному стані та вела домогосподарство, всі правовстановлюючі документи належні останній, зберігала в себе, а тому вважається такою що вступила у фактичне володіння спадковим майном, але документально не оформила її на себе, так як померла 28 липня 2003 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, в тому числі на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Волинь» с. Льотниче Володимир-Волинського району Волинської області розміром 3,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВЛ № 008390.

Вона, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняла спадщину після смерті матері, однак їй відмовили в оформленні спадщини, та видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказані земельні частки (паї), а тому вона не може реалізувати свого права, так як її покійною матір»ю, за її життя, у встановленому законом порядку, не було оформлено спадкових прав після смерті ОСОБА_3, та не надано оригінали правовстановлюючих документів.

Просить визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СС «Волинь», розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВЛ № 0223823, зареєстрованого Володимир-Волинською районною державною адміністрацією Волинської області 16 липня 2001 року, про що зроблено запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 180, та на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СС «Волинь», розміром 3,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВЛ № 008390, зареєстрованого Володимир-Волинською районною державною адміністрацією Волинської області 07 жовтня 1996 року, про що зроблено запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 181, які вона успадкувала за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 28 липня 2003 року.

В судове засідання позивач не зявилась, подала суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та просить суд слухати справу у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, сільський голова ОСОБА_5 подав суду письмову заяву згідно якої заявлений позивачем позов ОСОБА_2 сільська рада визнає повністю, просить суд слухати справу у відсутності їх представника.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно наявної у справі копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0223823, ОСОБА_3, належить право на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Волинь» (Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Льотниче) розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

Як стверджується свідоцтвом про смерть серії 1ЕГ № 034962, 20 вересня 1997 року померла ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, право на спадкування якого мали її діти.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла її дочка ОСОБА_4 (дівоче прізвище Мороз) М.І., яка на момент смерті матері проживала та була зареєстрована разом з нею, а отже фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак спадкових прав не оформила в нотаріальному порядку, що стверджується відповідною довідкою виданою ОСОБА_2 сільською радою Володимир-Волинського району № 1308 від 08.10.2017 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії 1ЕГ № 128246, 28 липня 2003 року померла ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 008390, стверджується, що ОСОБА_4 належала земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності СС «Волинь», розміром 3,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, як дочка померлої, що підтверджується свідоцтвами про її народження та укладення шлюбу.

Згідно вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла її дочка ОСОБА_1, яка на момент її смерті була зареєстрована та постійно проживала разом з нею.

Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, відсутні.

Згідно постанови державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 23.110.2017 року позивачу ОСОБА_1 в видачі свідоцтва на спадщину за законом відмовлено в зв»язку з відсуністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті матері не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 213-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 386, 392, 1217,1218, 1225, 1258, 1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СС «Волинь», розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВЛ № 0223823, зареєстрованого Володимир-Волинською районною державною адміністрацією Волинської області 16 липня 2001 року, про що зроблено запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 180 та право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СС «Волинь», розміром 3,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВЛ № 008390, зареєстрованого Володимир-Волинською районною державною адміністрацією Волинської області 07 жовтня 1996 року, про що зроблено запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 181, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 28 липня 2003 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула