Справа № 567/1212/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Мельниченко Т.М.

з участю

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 35527 грн. 99 коп. звернулось ПАТ КБ "ПриватБанк".

ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що 22.05.2012 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту, відповідно до якого 22.05.2012 року останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання і якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Зазначає, що відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може збільшити або зменшити його в будь-який момент.

Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним та банком договір.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зазначає, що відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Вказує, що відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг та ч.1,2 ст.549 ЦК України, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів останній зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та в розмірі 5% від суми позову, а в разі виникнення заборгованості на суму від 100 грн. включаючи прострочені зобовязання, відповідно до п.2.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався сплачувати банку пеню.

Зазначаючи про те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та ст.ст. 526, 527, 530, 599 ЦК України, позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором станом на 31.10.2016 року на суму 35527 грн. 99 коп., яка складається з: 3754,73 грн. заборгованість за кредитом; 26611,43 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2993,83 грн. заборгованість за пенею; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1668 грн. штраф (процентна складова).

В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просить розглянути справу без його присутності.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Підтвердив, що отримав кредит в розмірі 4000 грн., однак як він вважав зі сплатою відсотків в розмірі 25%, а не 36 %, як зазначає позивач. Не заперечив подання 22.05.2012 року заяви на отримання кредиту, водночас вказує, що не був ознайомлений з порядком нарахування штрафів та пені за прострочення сплати зобов'язань.

Вказує, що проживав в м.Алчевську, після чого переїхав в с.Мощаниця Острозького району Рівненської області. Пояснив, що до 2014 року він постійно користувався кредитними коштами, знімаючи та поповнюючи кредитний рахунок. Однак, оскільки вказана заборгованість ним погашалася за рахунок отримання регресних коштів, які він перестав отримувати в 2014 році, то відповідно і перестав сплачувати заборгованість за кредитом. Зазначив, що востаннє сплачував кошти в рахунок погашення кредиту в квітні 2014 року.

Просив надати час для з'ясування у позивача стану кредиту. В подальшому в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору кредиту підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 22.05.2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та відсотки по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше ніж 50 грн. та не більше залишку заборгованості, в строк до 25 числа місяця наступного за звітним (згідно довідки та витягу з Тарифів про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду").

Згідно п.1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

З анкети-заяви ОСОБА_1 вбачається, що він був ознайомлений та згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, що спростовує заперечення відповідача про те що він не був ознайомлений з порядком сплати штрафу та пені за кредитним договором.

Вказаний договір відповідає вимогам ст. 634 ЦК України.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Оскільки кредитним договором було передбачено повернення коштів щомісячними платежами, а ОСОБА_1 дані умови порушив, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України з нього слід стягнути заборгованість по кредиту в розмірі 3754,73 грн.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що ОСОБА_1 отримав кредит зі сплатою 3,0 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (витяг з Тарифів про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду").

Пунктом 1.1.3.2.3 умов і правил надання банківських послуг визначено, що банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків та при цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта в виписці по картрахунку і якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Водночас, зазначеним пунктом визначено, що право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню та без попереднього повідомлення клієнта.

В судовому засіданні з розрахунку заборгованості за кредитним договором та довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" встановлено, що банком було змінено розмір відсоткової ставки за кредитним договором з 36% до 30% на місяць, з 30% до 34,8%, та з 34,8% до 43,2% на місяць.

Оскільки така зміна відсоткової ставки відповідає умовам договору і станом на 31.10.2016 року борг по процентам за користування кредитом становив 26611,43 грн. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.

При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до витягу з Тарифів про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", у разі виникнення прострочених зобовязань, клієнт сплачує банку пеню, яка є сумою базової процентної ставки за договором, розділеної на 30 і нараховується за кожен день прострочення кредиту та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць і нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн.

Оскільки ОСОБА_1 зобов'язання перед банком порушив, то відповідно до тарифів про умови кредитування та вимог ст.549 ЦК України з нього на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню пеня в розмірі 2993,83 грн.

При укладенні кредитного договору від 22.05.2012 року сторони домовились, що за порушення взятих зобов'язань по поверненню коштів більш ніж на 30 днів ОСОБА_1 зобов'язався сплатити на користь банку штраф в фіксованій частині в розмірі 500 грн. та в розмірі 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій (п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг).

Оскільки ОСОБА_1 зобов'язання перед банком порушив, то відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг та вимог ст.1050 ЦК України з нього на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та в розмірі 1668 грн. (процентна складова).

Статтею 616 ЦК України визначено, що суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

З наданого банком розрахунку заборгованості по пені вбачається, що заборгованість по пені нараховувалась банком з червня 2013 року.

Отже, банк, будучи обізнаним, що позичальник тривалий час не сплачує належні за кредитом договором платежі на погашення боргу, у зв'язку із чим зросла сума заборгованості, з березня 2014 року (дати передостанньої проплати заборгованості по кредитному договору) та з квітня 2014 року (дати останньої проплати заборгованості по кредитному договору) не вживав ніяких заходів щодо зменшення розміру збитків протягом майже трьох років, що свідчить про те, що своїми діями банк сприяв збільшенню розміру пені.

З урахуванням положень ст. 10 ЦПК України, суд вважає, що банк своїми діями сприяв збільшенню розміру пені, а тому наявні підстави для зменшення її розміру, відповідно до загальних засад цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст.3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності.

Враховуючи вказані обставини, розмір збитків та дії позивача, суд вважає за можливе зменшити розмір пені із суми 2993,83 грн. до 600 грн.

Одночасно, беручи до уваги зазначені вище обставини та те, що процентна складова штрафу залежить від розміру позовних вимог, який був збільшений внаслідок тривалого незвернення позивача до суду, суд вважає, що наявні підстави для зменшення зазначеного штрафу до 400 грн., відповідно до загальних засад цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст.3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності.

При вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" штрафу (фіксована частина), суд виходить з того, що розмір штрафу, в даному випадку, не залежить від часу звернення позивача до суду, а тому вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення в повному об'ємі. За таких обставин, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути 500 грн. штрафу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути 1378 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовною заявою.

На підставі ст.ст. 3, 549, 616, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 57, 62, 88, 212, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 31866 грн. 16 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких: 3754 грн. 73 коп. заборгованість за кредитом, 26611 грн. 43 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 600 грн. заборгованість за пенею, 500 гривень штрафу (фіксована частина), 400 грн. штрафу (процентна складова) та 1378 грн. витрат на сплату судового збору.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_2