Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/5351/17 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Житомирської міської ради про продовження строку прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 липня 2017 року та за апеляційною скаргою Житомирської міської ради на додаткове рішення цього суду від 19 вересня 2017 року,

встановила:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив встановити додатковий трьохмісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заяви зазначав, що після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно і він є його єдиним спадкоємцем. Однак, у встановлений законом строк не встиг прийняти спадщину, оскільки факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем встановлювався в судовому порядку, тому шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини було пропущено.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21 липня 2017 року позов задоволено.

Додатковим рішенням того ж суду від 19 вересня 2017 року стягнуто з Житомирської міської ради судовий збір в сумі 640 грн.

Не погоджуючись із основним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. При цьому зазначає, що суд першої інстанції не перевірив коло спадкоємців після смерті ОСОБА_4, а саме не витребував відомості зі спадкового реєстру щодо заведення спадкової справи відносно майна померлого, що призвело до порушення прав апелянта.

Житомирська міська рада подала апеляційну скаргу на додаткове рішення, в якій просить його скасувати, посилаючись на те, що Житомирською міською радою жодним чином не порушувались права позивача, а відтак зазначення відповідачем міської ради у даній справі є формальним, та призвело до необґрунтованого стягнення судового збору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення із таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та визначаючи йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що право спадкування позивача як спадкоємця четвертої черги відносно майна померлого встановлено лише 18.04.2017 за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира. Отже, ОСОБА_2 з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, а відтак наявні підстави для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, передбачені ч.3 ст.1272 ЦК України.

Погодитись із такими висновками суду першої інстанції неможливо з огляду на наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18.04.2017 ОСОБА_6 /матір апелянта ОСОБА_3/ померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті відкрилась спадщина на 51/100 частину житлового будинку - квартиру АДРЕСА_1. Належне їй майно ОСОБА_6 заповіла своєму співмешканцю - ОСОБА_4, який спадщину прийняв, проте не оформив її, та помер 14.11.2014 (а.с.3-4).

Апелянт ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто є непрацездатним, та проживає у Російській Федерації (а.с.21-22).

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Разом з тим, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд першої інстанції в достатній мірі не врахував наведені норми матеріального права, належним чином не з'ясував коло спадкоємців, які би мали бути належними відповідачами у справі, шляхом дослідження матеріалів спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та дійшов передчасного висновку щодо обґрунтованості заявленого ОСОБА_2 позову.

Враховуючи наведене, рішення суду підлягає скасуванню в порядку п.п.1,3,4 ст.309 ЦПК України із ухваленням нового - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Житомирської міської ради задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 липня 2017 року та додаткове рішення цього суду від 19 вересня 2017 року скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до Житомирської міської ради про продовження строку прийняття спадщини.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 704 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: