У Х В А Л А

Іменем України

07 грудня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - Готри Т.Ю.

суддів - Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.

з участю секретаря - Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки та витрат, понесених на лікування,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 оскаржив в апеляційному порядку ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 14 вересня 2017 року, якою провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки та витрат, понесених на лікування, - зупинено до закінчення провадження у кримінальній справі №308/5718/17 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У скарзі просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну, і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнали, просили таку відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися. Подали суду клопотання (повторно) від 04.12.2017 року про розгляд справи без їхньої участі.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Зупиняючи провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки та витрат, понесених на лікування, - до закінчення провадження у кримінальній справі №308/5718/17 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суд першої інстанції виходив із того, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває на розгляді кримінальна справа №308/5718/17, в якій ухвалою суду від 16.06.2017 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України на 11 годин 00 хвилин 18 липня 2017 року.

Суд вважав, що до вирішення питання наявності чи відсутності в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, встановлення ступеня його вини, наслідків дорожньо-транспортної пригоди, розгляд справи про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки та витрат, понесених на лікування, внаслідок ДТП, є неможливий, а тому дійшов висновку про зупинення провадження у цій справі до закінчення провадження у вказаній кримінальній справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 33 Постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року №4 (далі Постанова) роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов»язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Отже за загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

ОСОБА_1 у заяві про збільшення розміру позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь 500000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, а також 78949,95 грн. витрат, понесених на лікування.

Отже, для відшкодування витрат, понесених ОСОБА_1 на лікування, на підставі ч.1 ст.1166 ЦК України, необхідно встановити неправомірність дій відповідача ОСОБА_3, які можуть бути встановлені під час розгляду судом кримінальної справи.

Враховуючи, що без вирішення питання наявності чи відсутності в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, встановлення ступеня його вини, наслідків дорожньо-транспортної пригоди, розгляд зазначеної цивільної справи є неможливий, тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про зупинення провадження у зазначеній цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції у відповідності до ст.312 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга представника ОСОБА_1 відхиленню, оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуюча

Судді