Справа № 377/1398/15-ц Головуючий у І інстанції Малишенко Т. О.
Провадження № 22-ц/780/71/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 22.03.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : Сушко Л.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Фінагєєва В.О.

при секретарі : Волошину В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 12 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 14.11.2007року ЗАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №281, відповідно до якого кредитор зобовязався надати Позичальнику кредит в сумі 110000,00 грн., який той зобовязався повертати, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього Графіком платежів. 17 грудня 2012 року між ПАТ АК ПІБ, яке є правонаступником ЗАТ АК ПІБ та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого останнє зобовязалося передати грошові кошти в розпорядження першого, а перше відступити останньому свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення, в т.ч. за кредитним договором № 281 від 14.11.2007 року. В порушення умов кредитного договору та положень ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач ОСОБА_2, зобовязання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого має станом на 21.10.2015 року заборгованість у сумі 108695,48 гривень, а саме за кредитом 64141,77 гривень, по відсотках 44553,71 гривні, наявність якої підтверджується розрахунком заборгованості, про що був попереджений відповідач в письмовій формі. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 14.11. 2007 року між ЗАТ Акціонерним комерційним промислово-інвестиційний банком та відповідачем ОСОБА_4 ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, згідно якого відповідач надав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме двохкімнатну квартиру номер 125, що знаходиться в будинку № 7 в Бєлгородському кварталі міста Славутич Київської області, загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., що є власністю ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Славутицькою міською державною нотаріальною конторою 04 жовтня 2006 року за №3463 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за №1617621, згідно Витягу з Державному реєстрі правочинів, виданого Славутицькою міською державною нотаріальною конторою 04 жовтня 2006 року за №2978373. Право власності на нерухоме майно зареєстровано КП АРБ Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації 05 жовтня 2006 року за №11216519 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12055947, виданого АРБ Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації 05.10.2006 року. У разі невиконання боржником основного зобовязання, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги на підставі ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку». Вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін складає 145000,00 гривень. У звязку з цим просило у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 281 від 14.11.2007 року, яка станом на 21.10.2015 року складає 108695,48 гривень звернути на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» стягнення на предмет іпотеки двохкімнатну квартиру номер 125, що знаходиться в будинку №7 в Бєлгородському кварталі міста Славутич Київської області, загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., що належить відповідачу на праві власності, шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб,єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2016 рокупозов задоволено, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором № 281 від 14.11. 2007 року в сумі 108695 гривень 48 копійок, що складається з: заборгованості за кредитом 64141,77 гривень, заборгованості по відсотках 44553,71 гривень, звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки укладеного 14.11.2007 року між ЗАТ «Акціонерно комерційним промислово-інвестиційним банком» та ОСОБА_4 ОСОБА_2, а саме двохкімнатну квартиру номер 125, що знаходиться в будинку № 7 в Бєлгородському кварталі міста Славутич Київської області, загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., що є власністю ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Славутицькою міською державною нотаріальною конторою 04 жовтня 2006 року за р.№ 3463 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за №1617621, згідно Витягу з Державному реєстрі правочинів, виданого Славутицькою міською державною нотаріальною конторою 04 жовтня 2006 року за № 2978373, право власності на нерухоме майно зареєстровано КП АРБ Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації 05 жовтня 2006 року за № 11216519 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12055947, виданого АРБ Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації 05.10.2006 року, шляхом проведення публічних торгів з початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид товару на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій на користь ОСОБА_3 з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні Ініціативи» та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 1630,42 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове по суті позовних вимог, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповне зясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд в своєму рішенні надав оцінку лише доказам позивача та жодним чином не надав оцінки його доказам, що суперечить вимогам ст. 214 ЦПК України. Крім того зазначив, що суд в своєму рішенні не зазначив початкову ціну предмета іпотеки, що суперечить вимогам ст.ст. 39, 43 ЗУ «Про іпотеку».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що виходячи із положень Кредитного договору, Договору іпотеки та положень Цивільного кодексу України і Закону України «Про іпотеку» та встановлених судом обставин справи, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки слід визнати обґрунтованими, оскільки боржник за основним зобовязанням, встановленим Кредитним договором - відповідач ОСОБА_2 порушив основне зобовязання, розмір якого встановлено у чітко визначеній сумі на конкретний час, відповідачем була одержана вимога Іпотекодержателя про необхідність виконання порушеного зобовязання протягом 30 днів з дня одержання вимоги, з одночасним попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі залишення цієї вимоги без задоволення.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 14 листопада 2007 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (Закрите акціонерне товариство) та фізична особа ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 281, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит в сумі 110000,00 грн., за користування яким встановлюється процентна ставка в розмірі 15% річних з кінцевим поверненням кредиту та процентів за ним не пізніше 09 листопада 2017 року. Погашення процентів за кредитом здійснюється щомісячно у відповідності до графіка (Додаток 1), який є невідємною частиною договору. Кредит надається на ремонт та облаштування житла.

Укладеними між сторонами Договором № 226/281-07 від 11 грудня 2008 року, договором № 28/281-07 від 16 листопада 2009 року, договором №57/281-07 від 8 грудня 2010 року та договором №4/281/481 від 10 травня 2011 року внесено зміни до кредитного договору № 281 від 14 листопада 2007 року.

Згідно платіжного доручення №1 від 14 листопада 2007 року перераховано ОСОБА_2 кредит 110000,00 грн..

За правилами п. 6.2. кредитного договору за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом позичальник сплачує Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення та нараховується за кожен день прострочення платежу.

Позичальник всупереч вимогам Кредитного договору не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання.

25.11.2015 року позивачем було направлено відповідачу письмове повідомлення про усунення порушень за основним зобовязанням з вимогою протягом тридцяти днів з моменту отримання вимоги усунути порушення умов Кредитного договору, що підтверджено копією цієї вимоги і копією квитанції про відправку рекомендованої кореспонденції. Крім цього в вимозі позивач попередив відповідача про вимушеність вжиття заходів щодо дострокового повернення суми кредиту, що залишилась, сплати нарахованих процентів та пені шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 281 від 14.11.2007 року заборгованість станом на 21.10.2015 року становить в розмірі 108695 гривень 48 копійок, що складається з: заборгованості за кредитом 64141 гривня 77 копійок, по відсотках 44553 гривні 71 копійка, достовірність якої сумнівів у суду не викликає.

Встановлено, що позивач ТОВ «Кредитні Ініціативи» у визначеному законом порядку набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_2, за його зобовязаннями за укладеними ним 14.11.2007 року із ЗАТ Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком кредитним та іпотечним договорами. На виконання умов кредитного та іпотечного договорів ТОВ «Кредитні ініціативи» направляло ОСОБА_2, вимогу про усунення порушення, у якій вимагало від відповідача достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти і штрафні санкції та повідомляло про те, що у разі невиконання цієї вимоги буде звертатися із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 15.10.2015 року було стягнуто із ОСОБА_2, ОСОБА_5, солідарно на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» борг за кредитним договором в розмірі 102190 гривень 55 копійок. ОСОБА_1 будь-яких доказів того, що відповідач ОСОБА_2, виконав вказане рішення, щодо погашення заборгованості за кредитним договором не надано відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов,язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору Іпотекодержатель надсилає ОСОБА_4 та боржнику, якщо він є відмінним від ОСОБА_4, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно ч. 2 цієї статті положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в разі звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна іпотечного майна, з якої починаються торги, встановлюється рішенням суду.

Тобто при вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити з того, що сторонам в судовому засідання необхідно було розяснити їх права , які стосуються вчинення або наслідки не вчинення певних процесуальних дій щодо визначення початкової ціни іпотечного майна, у відповідності до вимог ч. .1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку».

В суд апеляційної інстанції позивач подав заяву про те, що експертиза щодо вартості іпотечного майна до суду надана не буде.

Відповідач в свою чергу надав в суд апеляційної інстанції квитанції про оплату заборгованості за основним- кредитним договором на суму 102190 гривень 55 копійок.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 1793,47 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 12 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволені позову ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_2 1793,47 грн. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: