У Х В А Л А

27 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Гуменюка В.І., Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Бориспільської районної державної адміністрації, ОСОБА_5, третя особа - громадська організація «Садівницьке товариство «Старз», про визнання недійсними розпоряджень та державного акту на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У листопаді 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року з підстави передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 13, 41, 55 Конституції України, частини 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», статті 391 Цивільного кодексу України, статей 20, 24 - 26, 50, 55 Закону України «Про землеустрій України», статей 14, 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр», пункту 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 18 травня 2010 року № 376, статті 79-1, пункту частини 1 статті 81, пункту а частини 3 статті 116, частин 1, 2 статті 118, статті 152, частини 1 статті 155, статей 186-1, 197, 198 Земельного кодексу України.

На підтвердження зазначеної підстави заявниця посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня та 20 липня 2016 року, від 12 вересня 2012 року та Верховного Суду України від 27 жовтня 2010 року й від 10 червня 2009 року, в яких, на її думку, зазначені норми матеріального права застосована по-іншому.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Так, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року, яку просить переглянути заявниця, суд касаційної інстанції скасував рішення судів попередніх судових інстанцій та направив справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, зокрема, судами не встановлено фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи та не перевірено доводів відповідача.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня та 20 липня 2016 року, від 12 вересня 2012 року та Верховного Суду України від 27 жовтня 2010 року й від 10 червня 2009 року, суд касаційної інстанції скасував рішення судів попередніх інстанцій та направив справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням судами норм процесуального права, а саме не встановлення судами фактичних обставин у справі, які мають значення для правильного вирішення справ.

Отже, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Бориспільської районної державної адміністрації, ОСОБА_5, третя особа - громадська організація «Садівницьке товариство «Старз», про визнання недійсними розпоряджень та державного акту на право власності на земельну ділянку за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

В.І. Гуменюк

Я.М. Романюк