Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1902/17

номер провадження 2/695/1147/17

05 грудня 2017 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю:

секретаря Бреуса В.С.,

представника позивача ОСОБА_1

та позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу товару та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу від 10.10.2016 року.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є фізичною особою-підприємцем, а ОСОБА_3 10 жовтня 2016 року шляхом укладення договору купівлі-продажу товару у розстрочку придбала у неї товар, а саме ліжко «Бейліс», матрац «Мехіко», кухонні меблі, мийку, сушку на загальну суму 12065 грн.. За умовами договору купівлі-продажу вказаних товарів у розстрочку покупець зобовязалась сплачувати рівними частинами щомісячний внесок, а саме: до 25.11.2016 року - 6032,50 грн., та до 25.12.2016 року 6032,50 грн. Таким чином сторонами було визначено строки сплати коштів та їх суми. Однак відповідач 08.12.2016 року, з простроченням платежу на 12 днів, сплатила 1350 грн. боргу. В подальшому, в порушення вказаних умов відповідач свої зобовязання не здійснює, кошти за придбаний нею товар не повертає, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість по оплаті вказаного товару на суму 10715 грн.. Оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобовязання, то у відповідності до норм чинного законодавства вона має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежів та три проценти річних від простроченої суми. Окрім того, вказаним договором сторони визначили встановлення пені за несвоєчасне внесення чергових платежів у розмірі 2% від суми боргу за кожен день прострочення. Враховуючи, що позивач передала відповідачу товар, в порядку та на умовах визначених договором, а відповідач свої зобовязання не виконала, суму боргу в добровільному порядку не повертає, а тому позивач, з метою захисту своїх прав, була змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні надали суду пояснення аналогічні поясненням викладеним в позовній заяві та підтримали свої позовні вимоги лише в частині стягнення із відповідача суми заборгованості за договором купівлі-продажу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася з невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином у порядку визначеному чинним законодавством, що стверджується відповідними поштовими повідомленнями, які додані до матеріалів справи.

Враховуючи неодноразові неявки відповідача для розгляду справи, що слугувало підставою для перенесення судового засідання, з метою недопущення безпідставного затягування розгляду справи та не допущення порушення права позивача на своєчасний розгляд його позовних вимог, враховуючи відсутність клопотань відповідача про перенесення розгляду справи чи розгляду справи за її відсутності, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від участі у розгляді вказаної справи, а тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними та рахує за можливе розгляд справи проводити за її відсутності на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він працює в магазині меблів, власником якого є ОСОБА_2. Восени 2016 року він відвозив ОСОБА_3 кухню, ліжко з матрацом та якісь інші меблі, які саме, вже не памятає, які остання придбала в магазині, який належить ОСОБА_2

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона працює продавцем в магазині меблів, який належить позивачу ОСОБА_2 У жовтні 2016 року відповідач по справі придбала у вказаному магазині, на умовах розстрочки, ліжко «Бейліс», матрац «Мехіко», кухонні меблі, мийку, сушку на загальну суму 12065 грн.. Письмовий договір між сторонами не укладався, бо це її знайома, однак вони в усній домовленості визначили суми коштів, які підлягають сплаті та строки погашення такої заборгованості, а також штрафні санкції, які будуть застосовані до відповідача у випадку неналежного виконання нею умов договору. ОСОБА_3 у грудні 2016 року здійснила один платіж в розмірі 1300 грн., в подальшому відповідач кошти не сплачувала, хоча і вона і ОСОБА_2 неодноразово телефонували ОСОБА_3 та повідомляли її про необхідність сплати суми коштів за придбаний нею товар. В подальшому ОСОБА_3 03.11.2017 року сплатила 1000 грн.., від сплати решти суми остання ухиляється, хоча наявність у неї заборгованості визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, а також свідків, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивач позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання умов договору, в судовому засіданні не підтримала, тому, керуючись вказаною вище ст. 11 ЦПК України, суд розглядає позовні вимоги в межах заявлених позивачем вимог про стягнення із відповідача суми заборгованості за договором купівлі-продажу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору купівлі-продажу, внаслідок чого позивач позивається про відновлення її прав шляхом стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

Статтею 655 ЦПК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно норм зазначених в ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Відповідно до 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Частиною 1 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Суд враховує, що нормами ст. 657 ЦК України визначені випадки укладення договорів купівлі-продажу в письмовій формі які підлягають нотаріальному посвідченню.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень свідків письмово договір купівлі-продажу товарів у розстрочку між сторонами не укладався, однак сторонами було визначено вид товару, його вартість, порядок сплати коштів, тощо, що дає можливість вважати такий договір укладеним в усній формі.

Підтвердженням укладення договору купівлі-продажу, окрім пояснення свідків слугує також товарний чек від 10.10.2016 року, із якого вбачається, що сторони погодили вид товару, його вартість, а відповідач сплатила 1350 грн. в рахунок погашення коштів по оплаті вартості товару.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобовязання не виконала, суму коштів відповідачу у порядку визначеному вказаним вище договором, не повернула.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач провів розрахунок боргу з урахуванням інфляції станом на дату подання позову та розрахунок 3% річних станом на 12.07.2017 року, який складає 185 грн. 92 коп..

Вказані розрахунки позивача досліджені судом в судовому засіданні та сумнівів у собі не викликають. Будь-яких доказів, які б спростовували вищезазначену позивачами суму заборгованості за вказаним договором купівлі-продажу, відповідачкою суду не представлено.

За таких обставин вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 перед позивачем за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, разом, складає 11612,08 грн..

Разом із тим, як вбачається із пояснень свідка ОСОБА_5 та журналу сплати боржниками коштів за придбаний ними товар, відповідач ОСОБА_3 сплатила 03.11.2017 року кошти в сумі 1000 грн., що також не заперечувалося позивачем по справі.

Суд враховує, що вказана сума коштів була сплачена відповідачем під час розгляду матеріалів справи в суді, після проведення позивачем всіх відповідних нарахувань за невиконання ОСОБА_3 своїх зобовязань.

На думку суду такі дії відповідача свідчать про фактичне визнання нею позову та суми нарахованої позивачем за неналежне виконання умов договору.

Оскільки позивач суму заборгованості нарахував правомірно, що стверджується відповідними розрахунками доданими до матеріалів справи, а відповідач суму боргу не оскаржував та фактично продовжує її погашення, з метою недопущення порушення прав сторін та стягнення із відповідача суми більшої, аніж фактична сума заборгованості, суд вважає за необхідне зменшити суму боргу відповідача, на суму сплачену нею під час розгляду матеріалів вказаної справи в суді, тобто на 1000 грн., та вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_3 10426 грн., 16 коп. в порядку відшкодування заборгованості за договором купівлі-продажу товарів у розстрочку від 10.10.2016 року та 3 % річних у сумі 185 грн., 92 коп.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу товару, відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконувала умови договору, а тому у суду є всі підстави для стягнення суми заборгованості у примусовому порядку.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією №24447605 від 10.07.2017 року.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 526,

ст., ст. 611, 625ЦК України та ст., ст. 10, 88,

ст., ст. 209, 212, 213, 224, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу товару та стягнення заборгованості задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу товарів у розстрочку від 10.10.2016 року, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 10426 (десять тисяч чотириста двадцять шість) гривень 16 коп. в порядку відшкодування заборгованості за договором купівлі-продажу товарів у розстрочку від 10.10.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 3% річних у сумі 185 (сто вісімдесят п`ять) гривень 92 коп., у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору 640,0 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а відповідачем протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Суддя : Середа Л.В.

Повний текст рішення виготовлено та підписано головуючим 11 грудня 2017 року.