Дата документу 16.03.2017
Справа № 320/575/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

при секретарі Чудаковій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки заробітної плати в розмірі 11592 грн. 91 коп. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що з 04 жовтня 2006 року по 30 вересня 2016 року він працював на державному підприємстві «Мелітопольський завод Гідромаш». Однак, 30.09.2016 його було звільнено з даного підприємства за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. При цьому, відповідач з ним повністю не розрахувався та на теперішній час має заборгованість по заробітній платі у розмірі 11592 грн. 91 коп. А тому, відповідно до ст.177 КЗпП України він просить стягнути на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку станом на день розгляду справи в суді. Позивач вважає, що йому завдано також моральної шкоди, оскільки невиплата відповідачем заробітної плати призвела до втрати ним нормальних життєвих зв'язків, йому необхідно докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Розмір заподіяної йому моральної шкоди позивач оцінює в 5000 грн.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення. Доказів про поважність причини його неявки до суду не надав.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача прийнято на роботу 04 жовтня 2006 року до Мелітопольського заводу «Гідромаш». В подальшому його 30 вересня 2016 року було звільнено за власним бажанням, відповідно до ст.38 КЗпП України, про що зроблений відповідний запис в трудовій книжці /а.с.4/.

В матеріалах справи знаходиться довідка підприємства по заборгованості із заробітної плати ОСОБА_1, згідно якої відповідач перед позивачем має заборгованість за період з 01.07.2016 по 30.11.2016 в розмірі 11592 грн. 91 коп. /а.с.5/

Згідно ст.116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Оскільки при звільненні позивача з підприємства йому не було виплачено заборгованість по заробітній платі, остаточний розрахунок не проведено, позивач має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки, тобто за період з 01 жовтня 2016 року по день винесення рішення суду, тобто 16 березня 2017 року.

Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку проводиться згідно з абзацом «з» п.1.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100 із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266, а саме:

Відповідно до абзацу 3 п.2 р.11 Постанови обчислення середньомісячної заробітної плати проводиться виходячи із виплат за останні 2 календарні місяці роботи, які передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Два повні останні місяці перед звільненням ОСОБА_1 - це серпень та вересень 2016 року. Середня заробітна плата позивача буде складати 5688 грн. 18 коп. (серпень 2016 року 4424 грн. 47 коп. + вересень 2016 року 6951 грн. 88 коп. / 2 місяці).

Період затримки розрахунку складає 5 місяців 12 днів, тобто жовтень 2016 року лютий 2017 року та 12 робочих днів у березні 2017 року. В грошовому виразі це склало: 28440 грн. 90 коп. (5 місяців х 5688,18 грн. 00 коп. середньомісячна заробітна плата),

Відповідно до п.8 Постанови середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2 місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів.

Отже середньоденна заробітна плата позивача складає 264 грн. 57 коп., де (11376 грн. 35 коп. - заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2 місяців робочі дні / 43 - відпрацьованих робочих днів).

Оскільки в березні 2017 року до ухвалення рішення суду було 12 робочих днів, тому середньомісячна заробітна плата буде складати 3174 грн. 84 коп. (12 робочих днів х 264,57 грн. заробітна плата за відпрацьований робочий день).

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за весь час затримки по день ухвалення рішення суду 28440 грн. 90 коп. + 3174 грн. 84 коп., а всього 31615 грн. 74 коп.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Несвоєчасною виплатою заробітної плати позивачу дійсно завдано моральної шкоди. Оскільки між діями відповідача та заподіяною моральною шкодою позивачу є безпосередній причинний зв'язок і відповідачем належними та допустими доказами не спростовано, що шкоди завдано не з його вини, вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди є правомірною.

При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить з тривалості та глибини душевних і моральних страждань, вимушених змін у життєвих стосунках позивача, відсутності у позивача доказів про заподіяння моральної шкоди на суму заявлену до стягнення в розмірі 5000 грн. А тому, враховуючи вимоги розумності і справедливості суд вважає, що розмір шкоди підлягає зменшенню.

Відтак, на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 1000 грн., а в решті вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю.

З урахування вищевикладеного суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 31615 грн. 74 коп. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн., а в іншій частині позову відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.116,117 КЗпП, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш», , розташованого за адресою: м.Мелітополь, вул.Інтеркультурна,191, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 31 615 грн. 74 коп., з відрахуванням з цієї суми податків та обовязкових платежів.

Стягнути з Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш», , розташованого за адресою: м.Мелітополь, вул.Інтеркультурна,191, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, моральну шкоду у розмірі 1000 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., а всього 1 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Мелітопольського міськрайонного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: