Справа № 362/44/17 Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Г. М.
Провадження № 22-ц/780/4418/17 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 46 23.11.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2017 року у справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року прокурор звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступне:

Васильківським районним відділом земельних ресурсів 01.11.2004 року зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га НОМЕР_1 для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2 га НОМЕР_2 для ведення особистого селянського господарства, відповідно до яких ОСОБА_4 нібито на підставі рішення Іванковичівської сільської ради Васильківського району 17 сесії 24 скликання б/н від 30.09.2004 року набуто у власність вказані земельні ділянки у с. Іванковичі Васильківського району. Крім того, Васильківським районним відділом земельних ресурсів 01.11.2004 року зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га НОМЕР_3 для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2 га НОМЕР_4 для ведення особистого селянського господарства, відповідно до яких ОСОБА_5 нібито на підставі рішення Іванковичівської сільської ради Васильківського району 17 сесії 24 скликання б/н від 30.09.2004 року набуто у власність вказані земельні ділянки у с. Іванковичі Васильківського району.

Як було згодом встановлено, Іванковичівською сільською радою питання про передачу у приватну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 указаних земельних ділянок на сесії сільської ради 30.09.2004 року не розглядалися та рішення з цього приводу не приймалися. Вказаний факт підтверджується тим, що Васильківським міжрайонним прокурором 16.06.09 року порушено кримінальну справу № 79-814 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, за фактом вчинення службовими особами Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області зловживання службовим становищем та службового підроблення при наданні у приватну власність земельних ділянок, у тому числі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 В подальшому постановою Васильківського міськрайонного суду 21.05.2010 року у справі №1-143/10 кримінальну справу №79-814 за обвинуваченням Іванковичівського сільського голови ОСОБА_6 закрито на підставі п. 8 ч. 1 ст. 6 КПК України у зв'язку з його смертю. У вказаній постанові судом було встановлено, що ОСОБА_6, достовірно знаючи, що на 17 сесії 24 скликання Іванковичівської сільської ради, яка відбулася 30.09.2004 року питання про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не обговорювалося та не вирішувалося, склав та підписав завідомо підроблені рішення 17 сесії 24 скликання Іванковичівської сільської ради від 30.09.2004 року без номерів «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства», завірив їх печаткою сільської ради та видав, зокрема, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 На підставі вказаних рішень були виготовлені та видані ОСОБА_4 державні акти на право власності на земельні ділянки НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,250 га, кадастровий номер НОМЕР_5, НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер НОМЕР_6 та ОСОБА_3 державні акти на право власності на земельні ділянки НОМЕР_3 на земельну ділянку площею 0,250 га, кадастровий номер НОМЕР_7, НОМЕР_4 на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер НОМЕР_8, які розташовані в с. Іванковичі Васильківського району Київської області. Таким чином на підставі підроблених, відтак неіснуючих, рішень Іванковичівської сільської ради від 30.09.2004 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримали спірні земельні ділянки в с. Іванковичі, що порушує вимоги земельного законодавства та інтереси територіальної громади. У зв'язку з наведеним прокурор просив суд витребувати спірні землі з незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь територіальної громади в особі Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області, а також стягнути з відповідачів на користь прокуратури Київської області сплачений судовий збір.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2017 року у задоволенні позову прокурора відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, перший заступник прокурора Київської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову. Скаргу мотивував тим, що суд не дав належної оцінки доводам позивача та невірно застосував при вирішенні спору строк позовної давності, безпідставно обмеживши територіальну громаду с. Іванковичі у праві на захист комунальної власності. За таких умов вважає, що рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В той же час оскаржуване рішення суду першої інстанції наведеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що прокурором було порушено встановлений законом строк на звернення до суду за захистом права, у зв'язку з чим позов не підлягає до задоволення. З наведеним висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

У відповідності до положень ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 256 ЦК України).

Перелік вимог, на які позовна давність не поширюється, передбачений положеннями ст. 268 ЦК України. В той же час вказаний перелік не є вичерпним. У частині другій цієї статті передбачено, що законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність. В деяких випадках позовна давність не може поширюватись і на інші категорії вимог. Так, позовна давність не може поширюватися на вимоги власника на витребування майна із чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України), оскільки в такому разі йдеться про так зване триваюче правопорушення, яке полягає в тому, що кожного нового періоду часу наступає нове порушення прав власника. Таким чином власник може пред'явити позов на захист свого права у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав. При цьому обов'язковою умовою віндикаційного позову є існування порушення прав власника на час пред'явлення такого позову.

Як було встановлено в ході розгляду справи Іванковичівською сільською радою як єдиним органом, що має право прийняття рішення про відчуження комунальної власності, до якої входять й спірні земельні ділянки, не приймалося. Зокрема це встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, а саме постановою Васильківського районного суду Київської області від 21.05.2010 року у справі за обвинуваченням Іванковичівського сільського голови ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. Зокрема на арк. 6 вказаної постанови судом було встановлено, що інкриміновані ОСОБА_6 дії (в тому числі й стосовно спірної землі) знайшли своє підтвердження.

За умов відсутності правочину, що припинив право територіальної громади на спірну землю, вона продовжує вважатися її власністю, відтак власник на підставі ст. 387 ЦК України користується правом на її витребування з чужого незаконного володіння. Не перешкоджають такому витребуванню й положення ст. 388 ЦК України, оскільки відповідачі не отримували вказану землю за відплатними правочинами.

З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для відмови у задоволенні позову на підставі положень ст. 267 ЦК України, на що суд першої інстанції увагу не звернув.

У відповідності до положень ст. 309 ЦПК України підставами для скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення зокрема є невідповідність висновків суду обставинам справи а також порушення або неправильне застосування норм матеріального права. При цьому норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні справи допустив порушення норм матеріального права, а його висновки не в повній мірі ґрунтуються на обставинах справи, у зв'язку з чим оскаржене рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких умов з відповідачів на користь прокурора підлягають стягненню понесені ним витрати на сплату судового збору по справі, а саме по 59 536 грн. 59 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської областізадовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення. Позов Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння задовольнити. Витребувати на користь територіальної громади в особі Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області з незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером НОМЕР_5 та земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером НОМЕР_6 загальною вартістю 1890 050,25 грн., що розташовані в с. Іванковичі Васильківського району Київської області.

Витребувати на користь територіальної громади в особі Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області з незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером НОМЕР_7 та земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером НОМЕР_8 загальною вартістю 1 890 050,25 грн., що розташовані в с. Іванковичі Васильківського району Київської області.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь прокуратури Київської області судовий збір в розмірі по 59 536 (п'ятдесят дев'ять тисяч п'ятсот тридцять шість) гривень 59 копійок з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: О.П. Коцюрба

А.С. Сержанюк