АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 660/512/17 Головуючий в І інстанції Гончаренко О. В. Провадження №22-ц/791/1907/17 Доповідач: Воронцова Л. П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг», третя особа Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зняття арешту, зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» до ОСОБА_6, третя особа Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року ОСОБА_6 звернувся з вище зазначеним позовом до суду, в обґрунтування якого зазначав, що у грудні 2010 року він та Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» уклали договір купівлі-продажу автомобіля Hyundai H-1 KMHWH81JP8U068963 у формі, що передбачена чинним законодавством. Починаючи з грудня 2010 року і по теперішній час він користувався вказаним автомобілем, як своєю приватною власністю. Бажаючи здійснити продаж автомобіля, звернувся до нотаріальної контори для реєстрації договору купівлі продажу, де йому стало відомо, що автомобіль є обєктом обтяження на підставі договору застави транспортного засобу.

Позивач зазначав, що до договору застави він жодного відношення не має, при купівлі вказаного автомобіля про наявність обтяження йому відомо не було, посилаючись на те, що право власності є непорушним, просив усунути йому перешкоди у користуванні майном - автомобілем Hyundai H-1 KMHWH81JP8U068963 шляхом зняття арешту із вказаного автомобіля, накладеного на підставі договору застави транспортного засобу 11/1-2558, 05 вересня 2008 року та стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати.

У червні 2017 року ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» звернулося з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_6 посилаючись на те, що вище зазначений автомобіль перебуває у заставі банку для забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Євро Лізинг» за кредитним договором від 05 вересня 2008 року. Зазначав, що всупереч положенням п.3.2 договору застави, ТОВ «Євро лізинг» не повідомив його про передачу вказаного транспортного засобу ОСОБА_6, а АТ «ОСОБА_5 Аваль» не надавав згоди на передачу даного транспортного засобу відповідачу. Заборгованість ТОВ «Євро Лізинг» за кредитним договором не погашена. Просив зустрічну позовну заяву задовольнити, звернути стягнення на транспортний засіб - автомобіль Hyundai H-1 KMHWH81JP8U068963, належний на праві власності ОСОБА_6 в рахунок погашення кредитної заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» за кредитним договором №010/08/4062 від 05 вересня 2008 року у сумі 10 963 658,97 грн.

Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2017 року позовну заяву ОСОБА_6 задоволено.

Усунуто ОСОБА_6 перешкоди у користуванні майном автомобілем Hyundai H-1 номер шасі (кузова, рами) KMHWH81JP8U068963 шляхом зняття арешту із вказаного автомобіля, накладеного на підставі договору застави транспортного засобу 11/1-2558, 05.09.2008 року.

Стягнуто із Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» на користь ОСОБА_6 сплачений судовий збір у розмірі 320,00 грн. з кожного.

У задоволенні зустрічної позовної заяви Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов АТ «ОСОБА_5 Аваль» задовольнити, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити.

Письмові заперечення на скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_6 суд першої інстанції виходив з того, що зареєстроване обтяження щодо автомобіля Hyundai H-1 KMHWH81JP8U068963, належного на праві власності ОСОБА_6, не зберігає силу для останнього, оскільки відчуження належного боржнику - ТОВ «Євро Лізинг» на праві власності рухомого майна здійснювалося в ході проведення його господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» суд першої інстанції вважав, що майно може бути витребуване від добросовісного набувача лише власником такого майна. Договір застави 11/1-2558 від 05.09.2008 року не передбачав наслідки переходу права власності від ТОВ «Євро Лізинг» до Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль». Окрім того, суд зазначив що ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» звернулося до суду з позовом зі спливом строку позовної давності.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено судом, що 05 вересня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_5 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» та ТОВ «Євро Лізинг» був укладений кредитний договір № 010/08/4062 із змінами та доповненнями внесеними додатковими угодами, за умовами якого ОСОБА_5 надав товариству кредит у розмірі 9 431 485,11 дол. США з кінцевим терміном повернення до 31 грудня 2013 року /т. І а. с. 44 52/.

З метою забезпечення виконання зобовязань за вище зазначеним кредитним договором між ТОВ «Євро лізинг» та АТ «ОСОБА_5 Аваль» був укладений договір застави транспортних засобів № 11/1-2558 від 05 вересня 2008 року, за умовами якого в заставу банку передано рухоме майно, а саме транспортні засоби, перелік, характеристика та місце зберігання яких наведено в Додатку № 1 до договору, серед яких значиться автомобіль Hyundai H-1 KMHWH81JP8U0689963 /т. І а. с. 53 88/.

30 грудня 2010 року автомобіль Hyundai H-1 KMHWH81JP8U0689963 був зареєстрований на імя ОСОБА_6 на підставі договору купівлі продажу № 7196/17/600423 /т. І а. с. 98, 103/

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №52394988 від 29.05.2017 року, на підставі договору застави транспортних засобів 11/1-2558 від 05.09.2008 року автомобіль Hyundai H-1 KMHWH81JP8U0689963 є обєктом обтяження заставою рухомого майна і заборонено його відчуження / т. І. а. с. 12 20, 89 97/.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 21 травня 2015 року задоволено позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» до ТОВ «Євро Лізинг» про порушення справи про банкрутство, затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «Євро Лізинг», до якого внесено вимоги ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», забезпечені заставою на загальну суму 1 026 181,68 грн /а. с. 153 156/. Дане рішення суду не виконано, що сторони не заперечують.

Стттею 1 ЗУ «Про заставу визначено, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Пункт 3.2 договору застави передбачає, що заставодавець повідомляє, що у випадку передачі у лізинг предмету застави по інших договорах лізингу, ніж ті, що вказані у додатку № 1 до цього договору, заставодавець повинен отримати згоду заставодержателя за три банківські дні до укладення такого договору лізингу та внести відповідні зміни до додатку № 1 до цього договору.

Згідно п. п. 5.9, 6.4 вище зазначеного договору застави, заставодавець виключно на підставі письмової згоди заставодержателя має право у будь який спосіб відчужувати (продавати, дарувати, міняти тощо) предмет застави. Заставодавець може перевести свої обовязки за цим договором іншій особі (новому заставодавцю) виключно у разі відчуження предмета застави на користь такої особи за письмовою згодою заставодержателя. Обовязковою умовою переведення обовязків заставодавця за цим договором іншій особі також є врегулювання вимог, встановлених ст. 3, 4 цього договору з боку нового заставодавця у спосіб, прийнятний для заставодержателя.

Виходячи з вище наведених норм права, що регулюють спірні відносини та умов договору застави, застава автомобіля Hyundai H-1 KMHWH81JP8U0689963 незважаючи на те, що ТОВ «Євро Лізинг» не повідомив ОСОБА_6 про обтяження зберігає чинність і для нового власника позивача у справі.

Посилання суду на те, що транспортний засіб може бути витребуваний Банком від добросовісного набувача (ст. 388 ЦК України), яким є ОСОБА_6 лише власником майна, а договір застави не передбачав переходу права власності на вказаний автомобіль від ТОВ «Євро Лізинг» до ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» є юридично неспроможними, безпідставними, тому що ОСОБА_5 не предявив вимоги до ОСОБА_6 про витребування спірного автомобіля, а просив суд звернути стягнення у рахунок непогашеної ТОВ «Євро Лізинг» заборгованості за кредитним договором.

Слід також зазначити, що ОСОБА_6 обрано не правильний спосіб захисту своїх прав та інтересів, оскільки він просив суд усунути перешкоди у користуванні належним йому автомобілем шляхом зняття арешту з останнього, накладеного за договором застави, укладеного між ТОВ «Євро лізинг» та АТ «ОСОБА_5 Аваль» 05 вересня 2008 року, тоді як на вказаний автомобіль на підставі вище зазначеного договору застави зареєстровано обтяження заставою у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна і на нього накладена заборона відчуження.

Посилання суду першої інстанції на те, що обтяження автомобіля заставою не зберігає сили для ОСОБА_6, як нового власника (покупця) відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є безпідставними, оскільки даною нормою передбачено, якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Разом з тим, Закон України «Про заставу», є спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону, заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною 1 ст. 27 презюмується, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Отже, обтяження заставою автомобіля Hyundai H-1 KMHWH81JP8U0689963 зберігає силу для її нового власника, яким є ОСОБА_6

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічного позову Банку виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до кредитного договору № 010/08/4062 від 05 вересня 2008 року та додаткової угоди № 010/08/4062/17 до нього від 06 вересня 2012 року, ТОВ «Євро лізинг» зобовязалося повернути грошові кошти в термін до 31 грудня 2013 року.

Згідно приписів ч.1 ст. 20 ЗУ «Про заставу» і ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Термін виконання ТОВ «Євро Лізинг» зобовязання за кредитним договором настав 31 грудня 2013 року . У вказану дату зобовязання позичальником не були виконані, про що Банку було достеменно відомо. З цієї дати для Банку починається відлік строку звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави.

Банк звернувся до суду з позовом 15 червня 2017 року, тобто пропустивши строк позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

22 серпня 2017 року ОСОБА_6 подано заяву про застосування строків позовної давності /т. І а. с. 187/.

Посилання Банку про те, що про порушення свого права, перехід права на майно він дізнався у 2017 році і з цього часу повинен рахуватися перебіг строку позовної давності для звернення з позовом до суду є безпідставними і підлягають відхиленню, оскільки відлік цього терміну повинен здійснюватися від дати невиконання позичальником основного зобовязання повернення боргу, однак не від дати, коли ОСОБА_5 дізнався про перехід права власності на заставне майно до ОСОБА_6.

Пропуск позивачем строку позовної давності для звернення з позовом до суду є самостійною підставою відмови у позові.

Банк не зазначав у позовній заяві причини та обставини пропуску ним строку позовної давності звернення з позовом до суду, не просив суд його поновити.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» підлягає задоволенню частково, рішення суду скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 та зустрічного позову ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» у звязку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» задовольнити частково.

Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2017 року скасувати, ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг», третя особа Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зняття арешту відмовити.

У задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» до ОСОБА_6, третя особа Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» про звернення стягнення на предмет застави відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий підписОСОБА_1
Судді: підпис підписОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно: Копія рішення оформлена 12 грудня 2017 року Рішення набрало законної сили 07 грудня 2017 року

Суддя Секретар судового засідання ОСОБА_1 ОСОБА_4