Справа № 405/4552/17
Провадження №2/405/1060/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Шумейко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 08 серпня 1997 року у Кіровському райвідділі реєстрації актів громадянського стану, запис № 547.

В обґрунтування позову зазначила, що 08 серпня 1997 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у Кіровському райвідділі реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис № 547. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, позивач зазначила, що між нею та відповідачем перестало існувати взаєморозуміння внаслідок того, що вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, в звязку з чим вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, підґрунтя до порозуміння, як і відчуття любові - втрачено, шлюб між ними носить лише формальний характер, подальше його збереження чи примирення неможливі. Вказала, що договірних зобовязань один перед одним не мають, майнових спорів не ініційовано. Порядок утримання, відвідування та способи прийняття участі у вихованні дитини ними обговорені, про що досягнуто домовленості, зокрема, про те, що дитина буде проживати з нею (позивачем). Після розірвання шлюбу позивач просила відновити їй дошлюбне прізвище - «Немировська».

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву за вх. № 27498 від 15.11.2017 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання надав заяву за вх. № 28773 від 24.11.2017 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує, строк на примирення просив не надавати. Крім того, відповідач раніше подавав заяву, зареєстровану за вх. № 24939 від 24.10.2017 року, в якій зазначив, що разом з позивачем під час шлюбу 2017 року придбали житло, в якому проживали сімєю, а зараз дружина подала на розлучення, щоб залишити його без житла. Зазначив, що він має законне право проживати в будинку, в якому також зробив ремонт, взявши кредит.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 1997 року у Кіровському райвідділі реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис № 547, та 08 серпня 1997 року видано свідоцтво про одруження серії І-ОЛ № 041577, яким також підтверджується й зміна прізвища після одруження позивача з «Немировська» на «Касяненко», шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія І-ОЛ № 046431).

За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, припинення фактичних шлюбних відносин, припинення ведення спільного господарства, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і зокрема, позивача, якою предявлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини, вимога позивача про відновлення дошлюбного прізвища відповідає положенням ст. 113 СК України, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

При цьому, судом відзначається, що предметом позову позивача ОСОБА_1 є розірвання шлюбу, поряд з цим, доводи відповідача в запереченнях, поданих суду, свідчать про наявність спору щодо спільного майна подружжя, що, може бути самостійним предметом позову, і не позбавляє сторін права, у разі недосягнення згоди щодо спільного майна подружжя, звернутися до суду з відповідним позовом в позовному порядку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88, 212, 213- 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 Віталіївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 08 серпня 1997 року у Кіровському райвідділі реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис № 547.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище «Немировська».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова