Справа № 617/1655/16-ц
Провадження № 2/617/68/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Уханьової І.С., при секретарі судового засідання Пінчук К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вовчанську цивільну справу за позовною заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 березня 2016 року ОСОБА_2 прийнята на роботу до ФОП ОСОБА_1 на посаду касира магазину і з нею був укладений Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність за ввірені їй матеріальні цінності, а також вона в цей же день була ознайомлена з своїми функціональними обовязками касира магазину, про що особисто розписалася в Робочій інструкції касира магазину. Крім того, з Відповідачем був укладений безстроковий Трудовий договір №б від 17.03.2016 року. 08 листопада 2016 року ТМ «Продукти Єрмоліно», що розташований в приміщенні за адресою: Харківська обл., Вовчанський район, м. Вовчанськ, вул. Соборна, буд.68, і де саме знаходилось місце роботи відповідача, була виявлена недостача коштів, які знаходились у касира ОСОБА_2О і рахувались на її матеріальній відповідальності в розмірі 17 747 грн. 98 коп., про що був складений акт «Приймання - передачі» станом на 08.11.2016 року. В добровільному порядку відповідач грошові кошти не відшкодувала, тому просив стягнути з відповідача вказану суми матеріальної шкоди та сплачений судовий збір.

В судовому засідання представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників позивача відповідача та свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, що 17 березня 2016 року ОСОБА_2 прийнята на роботу до ФОП ОСОБА_1 посаду касира магазину і з нею був укладений Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність за ввірені їй матеріальні цінності, а також вона в цей же день була ознайомлена з своїми функціональними обовязками касира магазину, про що особисто розписалася в Робочій інструкції касира магазину. Крім того, з Відповідачем був укладений Трудовий договір № 6 від 17.03.2016 року (а.с.6-11).

08 листопада 2016 року при проведенні обліку була виявлена недостача коштів, які знаходились у касира ОСОБА_2О і рахувались на її матеріальній відповідальності в розмірі 17 747 грн. 98 коп., про що був складений акт прийому - передачи станом на 08.11.2016 року, та власноруч підписаний відповідачем (а.с 38).

З пояснень відповідача вбачається, що 07 листопада 2016 року. перебуваючи на робочій зміні під час виконання функціональних обовязків касира магазину ТМ «Продукти Єрмоліно», вона залишила робоче місце касира на 5 хвилин та вийшла з приміщення магазину на вулицю винести мусор зі своєю змінною колегою ОСОБА_3, (також є касиром магазину ФОП ОСОБА_1С.), що завітала до неї привітатися, невідомою сторонньою особою, скориставшись вільним доступом до робочого місця, було здійснено крадіжку 17 747 грн. 98 коп. грошових коштів. По факту зазначених обставин органом досудового розслідування Вовчанським ВП внесено відомості до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 185 КК України, що підтверджується Витягом із кримінального провадження №0001225 (а.с.32-35).

Ці пояснення підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 луцька Б.С..

Суд приходить до висновку, що в період з 17 березня 2016 року по 14 листопада 2016 року (день звільнення відповідача) сторони перебували у трудових відносинах.

За змістом ч. 1 ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх під працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Отже, у визначенні правового регулювання спірних правовідносин вирішальним є факт перебування відповідача у трудових правовідносинах на час заподіяння шкоди і того, що шкода завдана при виконанні відповідачем трудових обов'язків, а тому питання відшкодування шкоди повинно вирішуватися також із застосуванням норм трудового законодавства.

Цей висновок підтверджується роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками».

Так, у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» роз'яснено: за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах.

Згідно п. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей (ч. 1 ст. 135-3 Кодексу Законів про працю України).

Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1С.(а.с.1)

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 134, 135-3 КЗпП України, ст.ст. 10, 15, 60, 88, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний номер ДРФО НОМЕР_2, матеріальну шкоду в розмірі 17 747 (сімнадцять тисяч сімсот сорок сім) грн. 98 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., всього 18299,19 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Вовчанський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти діб з дня проголошення рішення суду.

Суддя