Дата документу 20.03.2017
Справа № 2-3803/11
Провадження № 6/334/139/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.

при секретарі Матвієнко О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби м.Запоріжжя про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

встановив:

13.03.2017 року державний виконавець Дніпровського ВДВС ЗМУЮ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання них своїх обовязків.

В поданні вказано, що на примусовому виконанні в Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 2-3803/2011 від 24.01.2012 року, виданого 20.02.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «БМ-Банк» заборгованість за кредитом в сумі 168883,60 грн.

22.03.2012р. з метою виконання рішення суду, постановою державного виконавця № 12304169 було на кладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника.

24.02.2016 року державним виконавцем винесено постанову № ВП 50261238 про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена сторонам для відома за вих. № 10500.

Згідно довідки ДПС України, за боржником зареєстровано розрахункові рахунки, однак, кошти на рахунках відсутні.

Згідно довідки ПФУ боржник на обліку в УПФУ не перебуває, пенсію не отримує. Інформація щодо місця роботи відсутня.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за боржником нерухоме майно не зареєстроване.

15.8.2016 року державним виконавцем було здійснено вихід за останньою відомою адресою проживання та реєстрації , а саме: вул. Штурмова, б. 1 кв. 31, де двері ніхто не відкрив, зі слів сусідів, за вказаною адресою боржник не мешкає.

Станом на 22.02.2017 року рішення суду не виконано.

Державний виконавець вважає, що існує ймовірність виїзду боржника за кордон та ухилення ним від виконання рішення суду. В зв'язку з цим просить суд винести ухвалу про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обовязків.

Суд, розглянувши та вивчивши матеріали подання, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а якщо він має паспорт, то йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, і саме з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 2-3803/2011 від 24.01.2012 року, виданого 20.02.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «БМ-Банк» заборгованість за кредитом в сумі 168883,60 грн.

22.03.2012р. з метою виконання рішення суду, постановою державного виконавця № 12304169 було на кладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника.

24.02.2016 року державним виконавцем винесено постанову № ВП 50261238 про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена сторонам для відома за вих. № 10500.

Згідно довідки ДПС України, за боржником зареєстровано розрахункові рахунки, однак, кошти на рахунках відсутні.

Згідно довідки ПФУ боржник на обліку в УПФУ не перебуває, пенсію не отримує. Інформація щодо місця роботи відсутня.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за боржником нерухоме майно не зареєстроване.

15.8.2017 року державним виконавцем було здійснено вихід за останньою відомою адресою проживання та реєстрації , а саме: вул. Штурмова, б. 1 кв. 31, де двері ніхто не відкрив, зі слів сусідів, за вказаною адресою боржник не мешкає.

Станом на 22.02.2017 року к державного виконавця відсутні відомості щодо виконання боржником рішення суду.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у раз ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

В поданні та доданих до нього документів відсутні будь-які дані, які б свідчили про ухилення боржника від виконання грошового зобовязання, відсутні докази які б підтверджували той факт, що він знає про виконавче провадження та наслідки неявки та невиконання приписів державного виконавця, що є необхідною умовою тимчасової відмови особі у виїзді за кордон, що прямо зазначена в Законі України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Також, державний виконавець сам зазначив в своїй заяві, що у нього відсутнє нерухоме майно, на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості, однак не перевірено наявність у боржника інших обєктів права власності, які можуть бути звернуті в рахунок погашення заборгованості, тощо, тому, суд вважає, що державним виконавцем не вичерпано всі можливі заходи для виконання рішення суду,отже, дане подання є передчасним.

До того ж, державний виконавець в судове засідання не зявився, проігнорувавши виклик до суду, свої вимоги не підтримав, додаткові докази щодо ухилення боржника суду не надав.

Відповідно до положень вищезазначених законів, така ознака як ухилення боржника від виконання рішення є обов'язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та в зв'язку з відсутністю таких даних в матеріалах справи, законних підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон немає, та державний виконавець не підтвердив, що ним вичерпані всі заходи для розшуку майна боржника з метою погашення заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст. 33 Конституцією України, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 5, 6, 11 Закону України „Про виконавче провадження, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені подання державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Добрєв М. В.