Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Є. у.№ 335/1855/17 Головуючий у 1 інстанції Шалагінова А.В.
№ провадження 22ц/778/2966/17 Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого Воробйової І.А.

суддів Бєлки В.Ю.

Онищенка Е.А.

при секретарі Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про компенсацію частини позики,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про компенсацію частини позики.

В обґрунтування позову зазначав, що Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя була розглянута справа про поділ майна між ним та відповідачем, внаслідок чого квартира АДРЕСА_1 була визнана спільним майном подружжя та поділена порівну.

Квартира була придбана за 476 800 грн., що на час її придбання 11.12.2014 було еквівалентно 29 800 доларів США.

Вказана сума частково складалася з власних коштів сім'ї 6 000 доларів США, а решта 23 800 доларів США була отримана ним у позику від родичів, про що наявні розписки.

Протягом року з часу придбання квартири і до часу розірвання шлюбу родичам було повернуто 4 000 доларів США з коштів сім'ї.

Після розірвання шлюбу він самостійно повернув залишок коштів у розмірі 19 800 доларів США.

Вказана сума боргу є також спільною, оскільки за рахунок цих коштів була придбана квартира, яка визнана спільною сумісною власністю.

Вважає, що відповідач має сплатити йому половину від зазначеної суми за курсом НБУ станом на 8 лютого 2017 р., що складає 267 615,81 грн..

Посилаючись на зазначені обставини та вимоги ст.ст. 60, 61, 65 Сімейного кодексу України просив суд стягнути з відповідача на його користь 267 615 грн. та судові витрати зі сплати судового збору 2 676,16 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 частину позики у розмірі 267 615 грн. 00 коп., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 676 грн. 16 коп., а всього - 270 291 грн. 16 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 у справі № 335/10917/16-ц, 2/335/289/2017 задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, внаслідок чого майно подружжя було поділено, та за ОСОБА_3 визнано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 23.01.2017 (а.с. 8-9). Зокрема рішення суду першої інстанції встановлено, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки відповідачем отримані в борг кошти витрачені в інтересах родини на придбання житла.

Відтак вказана обставина відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню у даній цивільній справі про що суд першої інстанції зробив висновок в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Під майном згідно з ч. 1 ст. 190 ЦК України маються на увазі не лише предмети матеріального світу, а також майнові права та обов'язки.

Відповідно до приписів частин першої-другої, четвертої статті 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Отже, на підставі ч. 4 ст. 65 СК України укладений одним із подружжя договір створює обов'язки для другого з подружжя лише в тому разі, якщо договір укладено в інтересах сім'ї, а майно, одержане за цим договором, використане для задоволення потреб сім'ї.

За вимогами ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільною сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Рішенням суду від 12.01.2017 року встановлено, що квартира була придбана за 29 800 доларів США. Вказана сума частково складалася з власних коштів сім'ї 6 000 доларів США, а решта 23 800 доларів США була отримана позивачем у позику від родичів, про що наявні розписки. Протягом року з часу придбання квартири і до часу розірвання шлюбу родичам було повернуто 4 000 доларів США з коштів сім'ї.

Після розірвання шлюбу позивач самостійно повертав залишок коштів у розмірі 19 800 доларів США, підтвердженням чого є письмові розписки.

Отже матеріалами справи підтверджено, що порушене право позивача підлягає захисту в обраний ним спосіб,

Відповідач ОСОБА_3 у відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України як сторона, яка приймала участь у справі не довела суду ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх заперечень, а саме не надала доказів відсутності її згоди на укладання договору позики.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на викладі фабули справи та є повторенням обставин, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення проти позову, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Оскільки судом правильно вирішена справа, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є правильним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

Є. у.№ 335/1855/17 Головуючий у 1 інстанції Шалагінова А.В.

№ провадження 22ц/778/2966/17 Суддя-доповідач Воробйова І.А.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

04 грудня 2017 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого Воробйової І.А.

суддів Бєлки В.Ю.

Онищенка Е.А.

при секретарі Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про компенсацію частини позики,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: