БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/859/17, cправа № 361/7450/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«14» березня 2017 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Харченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Броварська районна державна адміністрація Київської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить: позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути із ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, щомісячно, починаючи з 23 грудня

2016 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 її дочка ОСОБА_4 не перебуваючи у шлюбі народила дочку ОСОБА_3, батьком якої є ОСОБА_2

Майже від самого початку народження доньки відповідач та мати дівчинки не мали ні жодного бажання нею опікуватись, ні виконувати свої батьківські обов'язки, з 2012 року дитина проживає разом із позивачем та її чоловіком, її бабусею та дідусем. ОСОБА_4

16 листопада 2015 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області позбавлена батьківських прав щодо її малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач ОСОБА_2 від виховання дитини самоусунувся, її життям, здоров'ям та навчанням не цікавиться, матеріальної допомоги дитині не надає. Враховуючи ту обставину, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилася. Надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Представник третьої особи Сліпчук І.О. у судове засідання не з'явилася. Надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує.

Відповідно до частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 не перебуваючи у шлюбі народила дочку ОСОБА_3, батьком якої є ОСОБА_2

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 вбачається, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Бобрик Броварського району Київської області, про що Бобрицькою сільською радою Броварського району Київської області 03 грудня 2001 року зроблено відповідний актовий запис за № 17. Батько - ОСОБА_2. Мати - ОСОБА_4 (а.с.8).

Відповідно до довідки № 371 від 25 березня 2016 року, виданої виконкомом Шевченківської сільської ради малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 та знаходиться на її повному утриманні (а.с. 10).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 20, 21).

З характеристик, виданих на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що з моменту навчання вихованням останньої займається бабуся ОСОБА_1, яка приділяє належну увагу дитині. За час навчання дитини батько ОСОБА_2 жодного разу до школи не з'являвся, батьківських зборів не відвідував, успіхами доньки не цікавився.

За висновком № 1738/01-12 від 28 жовтня 2015 року орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2, по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с.9).

Правилами статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести

ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно зі статтею 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до пунктів 15 й 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3

від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

На думку суду, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав є достатньо обґрунтованим і таким, що не суперечить інтересам дитини.

У зв'язку із викладеним вище, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ухиляється не займається її вихованням та матеріальним утриманням, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Так, при розгляді даної справи по суті встановлено, що впродовж тривалого часу відповідач із дочкою не спілкується, не приймає участі в її житті як батько щодо фізичного і духовного розвитку, не займається її вихованням та матеріальним утриманням. При розгляді даної справи по суті відповідач не надав до суду будь-яких змістовних заперечень та доказів, які б спростовували доводи позивача та висновок органу опіки і піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд приходить до наступного висновку.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (частина друга статті 166 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При зверненні до суду із даним позовом ОСОБА_1 розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання ОСОБА_3 у конкретному розмірі не визначила, зазначила лише не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З урахуванням всіх зібраний у справі доказів суд вважає за доцільне визначити аліменти у розмірі ? частки всіх видів доходу.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позивачем до суду позову, а саме із 23 грудня 2016 року.

Згідно із статтею 367 СК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів.

Суд приходить до висновку про необхідність допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за один місяць.

Відповідно до статті 88 ЦПК України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі - 551 грн. 20 коп. за вимогу про стягнення аліментів та 487 грн. 20 коп. за вимогу про позбавлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись статтями 88, 212 - 215, 224 ? 226 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Роз'яснити ОСОБА_2 положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що він має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення його батьківських прав й за умови, що дитина за той час не буде усиновлена, а також якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дитина не досягне повноліття.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Аліменти на дитину підлягають стягненню починаючи із - 23 грудня 2016 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі

1 038 (одна тисяча тридцять вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин