УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа - філія Донецького обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк», про визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 9 серпня 2016 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 13 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 27 грудня 2012 року вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_7, який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на його грошовий вклад, розміщений у філії Донецького обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - філія Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк»), який він життя заповів своїй сестрі ОСОБА_5

Враховуючи викладені обставини, просила визнати за нею право власності на Ѕ частину грошового вкладу у філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», рахунок вкладу НОМЕР_1, як спільного майна подружжя.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 9 серпня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на ј частину грошового вкладу у філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», рахунок вкладу НОМЕР_1 (НОМЕР_2), з моменту укладення шлюбу з ОСОБА_7, тобто з 27 грудня 2012 року.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 13 жовтня 2016 року рішення Селидівського міського суду Донецької області від 9 серпня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину грошового вкладу з відповідними процентами у філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», рахунок вкладу НОМЕР_1 (НОМЕР_2), з моменту укладення шлюбу із ОСОБА_7, тобто з 27 грудня 2012 року.

У решті позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Визнаючи за позивачкою право власності на ј частину грошового вкладу, суд першої інстанції на підставі ст. 1241 ЦК України дійшов висновку про те, що ОСОБА_4, будучи непрацездатною вдовою після смерті ОСОБА_7, незалежно від змісту його заповіту має право на половину частки, яка б належала їй у разі спадкування за законом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 60, 61, 63 СК України, ст. 368 ЦК України, належним чином оцінивши подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що частина грошових коштів, які вкладені і знаходяться на рахунку НОМЕР_1, відкритому у ТБВВ № 10004/098 філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» на ім'я спадкодавця ОСОБА_7, під час шлюбу із ОСОБА_4, є спільним майном подружжя, відтак позивачка має право власності на Ѕ його частину.

Колегія погоджується з таким висновком апеляційного суду.

Судами встановлено, що 27 грудня 2012 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно у вигляді вкладу в ТВБВ № 10004/092 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк».

Відповідно до розпорядження по рахунку № НОМЕР_1 18 червня 2002 року ОСОБА_7 заповів вклад своїй сестрі - ОСОБА_6

Посилання ОСОБА_4 на те, що суд апеляційної інстанції неправильно визначив належну їй Ѕ частину вкладу, колегія відхиляє, оскільки спільним майном подружжя є сума грошового вкладу за період із 27 грудня 2012 року (дата укладення шлюбу) по ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті її чоловіка).

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд апеляційної інстанції із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 13 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.Ф. Хопта