Справа № 464/2614/13 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/783/1946/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 30 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_2, третя особа ТзОВ «М-Фон» про стягнення заборгованості за договором факторингу,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_2 ОСОБА_3

В апеляційній скарзі стверджує, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції не встановлено всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що ТзОВ «М-ФОН» ліквідовано, зобовязання за договором про факторингове фінансування з регресом № 017/42-0-1/62 від 03.06.2011 року, укладеного між ТзОВ «М-ФОН» та ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» припинились, а тому порука ОСОБА_2, яка виникла на підставі договору поруки № 12/017/42-0-1/62/1 від 03.06.2011 року також припинилася, оскільки ліквідація основного боржника припиняє будь-яку поруку, що забезпечувала зобовязання основного боржника. Стверджує, що суд першої інстанції не взяв до уваги посилання представника ОСОБА_2 в заяві на правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 7.11.2012 року у справі №6-129цс12. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити.

Оскільки в судове засідання не з"явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.04.2016 року ТзОВ «М-ФОН» ліквідовано.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 609 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23.03.2015 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 банк Аваль» заборгованість за договором факторингу № 017/42-0-1/62 від 03.06.2011 р. в розмірі 27287511 грн. та 3441 грн. судових витрат. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05.06.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказане рішення залишено без змін. На підставі рішення Сихівським районним судом м. Львова 02.12.2015 року видано виконавчий лист №464/2614/13-ц та старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження ВП №49912783.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що положення статті 559 Цивільного кодексу України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов`язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов`язок поручителя щодо виконання зобов`язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації юридичної особи боржника за цим зобов`язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи боржника.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що підстави визначені ст.369 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 ст. 369 ЦПК України визначено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною, а тому відсутні підстави для її скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 30 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_5