Номер справи 220/172/17
Номер провадження № 2/220/167/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.;

за участю секретаря - Сербіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вимоги заявника мотивовано тим, що відповідач перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з позивачкою та проживаючи в одному будинку, повністю ухиляється від батьківських обов'язків по матеріальному утриманню своїх дітей.

В судове засідання позивачка не зявилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання, без зазначення причин, не зявився, заперечень на позов не подав. хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою адресата про отримання. При даних обставинах, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено:

- батьками неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є позивачка та відповідач, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії І-НО № 310319 від 05 листопада 2009 року та серії І-НО № 676172 від 18 лютого 2015 року, виданих виконкомом Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

За змістом позову, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходяться на повному утриманні та вихованні матері, позивачки по справі, а відповідач, в свою чергу, фінансової та моральної допомоги на утримання та виховання дітей не надає, в той часяк працездатний та офіційно працевлаштований.

Доказів на підтвердження іншого, відповідачем не представлено.

Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

За змістом ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Саттею 180 СК України на батьків покладено обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 183, ст. 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Таким чином, враховуючи, що відповідач є фізично здоровим, на утриманні не має інших непрацездатних осіб, офіційно працевлаштований, суд вважає доводи позивачки такими, що знайшли своє повне підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалюючи таке рішення суд виходить із захисту інтересів дитей та з вимог діючого законодавства.

Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 07.02.2017 року до повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а потім в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 180-182 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІН НОМЕР_1), яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 07.02.2017 року до досягнення повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а потім в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.М. Яненко