Справа № 752/960/17
Провадження по справі № 4-с/752/86/17
У Х В А Л А

22.02.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хоменко О.Л.,

при секретарі Павлюху П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, суб'єкт оскарження: старший державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лазарєва Альона Ігорівна,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась із скаргою на дії державного виконавця.

Свої вимоги мотивує тим, що 05.01.2017 року вона отримала лист, з якого їй стало відомо про наявність виконавчого провадження №53047507 та винесення старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазаревою А.І. постанови від 06.12.2016 року про арешт належного їй на праві власності майна.

Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження було виявлено, що 17.11.2016 року Голосіївським районним судом м.Києва постановлено ухвалу про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1

До моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ніяких документів вона не отримувала.

Вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт майна боржника від 06.12.2016 року винесені з грубим порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому є такими, що підлягають скасуванню.

Так, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, не містить дату народження боржника, що є підставою для повернення виконавчого документа.

Однак, державний виконавець, вчиняючи виконавчі дії щодо накладення арешту на майно заявника, провів їх упереджено та необ'єктивно, що призвело до порушення прав та інтересів заявника.

Просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лазаревої А.І. від 06.12.2016 року про відкриття виконавчого провадження №53047507; визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазаревої А.І. від 06.12.2016 року про арешт майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 в рамках виконавчого провадження №53047507; зобов'язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, накладений на підставі постанови від 06.12.2016 року, винесеної в рамках виконавчого провадження №53047507.

В судовому засіданні представник заявника підтримала скаргу і просила її задовольнити.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явилась, про день розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши представника заявника та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 17.11.2016 року задоволено заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

На підставі зазначеної ухвали старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лазаревою А.І. 06.12.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна, а саме: квартири АДРЕСА_1

Відповідно до ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених законом, ухвали судів у цивільних справах є виконавчими документами, що підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.4 ч.1 п.3 Закону виконавчий документ має містити повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження

(для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Відповідно до ст.18 ч.1 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ст.18 ч.1 п.1Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.18 ч.5 Закону під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно ст.153 ч.1 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.153 ч. 9 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Як видно з копії ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 17.11.2016 року суд вважав обгрунтованим заходом забезпечення позову накладення арешту на квартиру №10 по вул. Червоноармійській (Великій Васильківській) в м.Києві, оскільки він відповідає характеру спірних правовідносин і зможе в подальшому забезпечити виконання рішення суду та унеможливить відчуження нерухомого майна, яке є предметом спору.

Як пояснила представник заявника, ОСОБА_1 не була присутня в судовому засіданні під час розгляду заяви про забезпечення позову, що в свою чергу позбавило суд можливості встановити дату її народження.

Саме це і стало причиною відсутності дати народження боржника у виконавчому документі, тоді як дата народження стягувача у ньому зазначена.

Враховуючи особливий характер виконавчого документа, яким є ухвала про забезпечення позову, його повернення в зв`язку з відсутністю дати народження боржника, унеможливило б його негайне виконання та поставило б під загрозу подальше виконання рішення суду, оскільки невжиття заходів забезпечення позову могло б призвести до відчуження майна, що є предметом спору.

В цьому випадку були б суттєво порушені права стягувача.

Разом з тим, державний виконавець, використовуючи надані йому законом права, не позбавлений можливості самостійно встановити дату народження сторони виконавчого провадження.

За таких обставин суд вважає дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2016 року та постанови про арешт майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 від 06.12.2016 року правомірними, так як вони спрямовані на негайне виконання рішення суду та права заявника не порушують.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.3,4,18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.153, 386, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, суб'єкт оскарження: старший державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лазарєва Альона Ігорівна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: