Справа № 720/268/17
Провадження № 720/297/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Єфтемій М.І.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3, яка перебуває на її утриманні. На даний час сторони спільно не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача щомісяця аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх його доходів та на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 500 гривень.

В судове засідання позивачка не зявилась, однак направила на адресу суду заяву, в якій підтримала позов та просила розглянути справу у її відсутності.

Відповідач позов визнав частково та пояснив суду, що на даний час ніде не працює та має нерегулярний дохід. Згідний платити аліменти на утримання дитини щомісяця в розмірі 500 гривень. Вимоги щодо сплати аліментів на утримання дружини не визнав.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Чутівської сільської ради Полтавської області № 1087 від 14 лютого 2017 року та сторонами не оспорюється.

Дитина не перебуває на диспансерному обліку в лікарні, сторони проживають окремо.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приймаючи до уваги, що відповідач як батько зобовязаний приймати участь в утриманні своєї дитини на рівні із матірю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своєї дитини.

Враховуючи, що відповідач не має постійної роботи та не має даних про чіткий встановлений його постійний дохід, суд із урахуванням положень ст. 184 СК України та заяви відповідача про визначення аліментів на дитину в твердій грошовій сумі, вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання дитини, в твердій грошовій сумі.

Посилання позивачки про стягнення аліментів на дитину в частці від доходу, суд вважає безпідставним, оскільки оглядом трудової книжки відповідача встановлено, що на даний час він не працює, а тому має нерегулярний дохід.

При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоровя дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи у сукупності досліджені докази та виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обовязку обох батьків приймати участь в утриманні своєї дитини, суд вважає за необхідне присудити відповідачу аліменти на утримання своєї дитини в розмірі 500 гривень щомісяця, сума яких фактично є більшою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частин 1-2 статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

За змістом ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частиною другою статті 91 СК України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

За вказаних обставин, позивачка, яка не перебуває у шлюбі з відповідачем, має право на її утримання від останнього до досягнення дитиною трьох років, оскільки дитина проживає з нею та фактично перебуває на її утриманні.

Доводи відповідача про те, що він не визнає позовні вимоги в частині утримання позивачки з тих підстав, що остання повнолітня та працездатна, суд визнає безпідставними, оскільки таке утримання передбачено Законом.

Визнаючи суму аліментів на утримання позивачки, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, фактично не має на утриманні інших осіб, а тому має можливість надати таку матеріальну допомогу.

В той же час, із урахуванням того, що відповідач не працює, виходячи з принципів співмірності та розумності, суд вважає за доцільне присудити йому аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в сумі 300 гривень щомісяця.

Визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, суд приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 17 лютого 2017 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі.

На підставі ст.ст. 75, 80, 84, 91, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 208-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця в розмірі 500 (пятсот) гривень, починаючи з 17 лютого 2017 року до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її власне утримання до досягнення трьох років дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця в розмірі 300 (триста) гривень, починаючи з 17 лютого 2017 року.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень зарахувавши їх на рахунок № 0001, МФО 820019, код кваліфікації доходів бюджету 22030106, , отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: