Справа № 454/1028/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ї особи Тудорковицької сільської ради Сокальського району про поділ нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом та уточненнями, в яких просить поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул.Набережна,1 с.Старгород, Сокалського району, виділивши їй частину будинку, загальною площею 56,5кв.м, вартістю 48229грн. та господарські споруди загальною вартістю 18309,50грн.; припинити право спільної часткової власності сторін на цей будинок та господарські споруди; стягнути з відповідача на її користь 3936грн. в якості компенсації зменшення та судові витрати.

Свої вимоги мотивує наступним.

15.05.2008р. вона придбала 1/2 частину вищевказаного житлового будинку та 1/2 частину господарських будівель. Інша 1/2 частина даного мана належить відповідачці.

Відповідач відмовилася від запропонованого нею поділу.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав. Навів суду доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_4 позову не визнали.

Представник 3-ї особи Тудорковицької сільської ради в судове засідання не прибув. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Вислухавши відповідача та представників сторін, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

З технічного паспорта вбачається, що житловий будинок №1 по вул.Набережна в с.Старгород Сокальського району Львівської області складається з чотирьох коридорів, кухні, двох кладових та чотирьох житлових кімнат. Загальна площа будинку складає 105,6кв.м, житлова 58,8кв.м. До будинку належать прибудова, площею 7,8кв.м, сарай, площею 48,0кв.м, огорожа та колодязь.

З договору купівлі-продажу від 15.05.2008р. та витягу від 19.06.2008р. вбачається, що позивачці ОСОБА_1 належить 1/2 частина вищенаведеного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель.

Згідно висновку експерта №33 від 15.08.2016р., розподіл спірного житлового будинку та належних до нього господарських будівель і споруд, ринкова вартість яких становить 154069грн., є технічно можливим. На розгляд суду запропоновано два варіанти розподілу житлового будинку з грошовою компенсацією відповідно до зменшеної частки, оскільки рівнозначний поділ будинковолодіння неможливий з огляду на невідповідність загальної площу будинку площам співвласників згідно часток і фактичному плануванню будинку.

Згідно ст.317 ЦК України, зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України.

В силу ст.356 ЦК України, Учасники спільної часткової власності мають право на частку у праві власності на майно, а не на конкретно визначену частку в майні.

Згідно з нормою ст. 357 ЦК частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ст. 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. У разі недосягнення згоди між співвласниками у праві спільної часткової власності про порядок володіння і користування спільним майном співвласник має право звернутися до суду з позовом про надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, а якщо це неможливо вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі недосягнення згоди про спосіб і умови виділу в натурі частки із спільного майна учасник спільної часткової власності вправі звернутися з відповідним позовом до суду.

Згідно з розясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991р., при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Крім того, слід врахувати правову позицію Верховного Суду України у справі №6-12цс13, згідно якої право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Відтак, домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їх спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обов'язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння і користування спільним майном. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені у ст. ст. 364, 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності при здійсненні якої передбачена ч. 4 ст. 358 ЦК України умова не є обовязковою.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток в праві власності на будинок.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що вимога позивачки про виділ їй із спільної часткової власності частини житлового будинку та господарських будівель і споруд є підставною.

Оскільки позивачці передається частина майна, вартість якого є меншою ніж частина, яка виділяється відповідачці, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню грошова компенсація такої різниці, яка згідно висновку експерта становить 3936грн. (варіант розподілу №1).

В силу ст.88 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені останньою та документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на проведення експертизи.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул.Набережна,1 с.Старгород, Сокальського району Львівської області, виділивши ОСОБА_1, ідентифікаційний № та визнати за нею право власності на:

:

1. Частину будинку загальною площею 56,5кв.м, вартістю 48299грн., яка складається з:

- Коридору 1-1, загальною площею 4,3кв.м;

- Кухні 1-2, загальною площею 11,7кв.м;

- Кладової 1-3, загальною площею 3,4кв.м;

- Коридору1-7, загальною площею 5,0кв.м;

- Кімнати 1-8, загальною площею 16,5кв.м;

- Кімнати 1-9, загальною площею 11,5кв.м;

- Кладової 1-10, загальною площею 4,1кв.м.

2. Госпподарські будівлі та споруди, загальною вартістю 24869грн., а саме:

- 1/2 сараю «Б» вартістю 18309,50грн.;

- 1/2 огорожі №2 вартістю 2239грн.;

- 1/2 огорожі №3 вартістю 4321грн.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул.Набережна,1 с.Старгород, Сокальського району Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3936 (три тисячі девятсот тридцять шість) грн.. компенсації зменшення ідеальної частки у спільній частковій власності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 770 (сімсот сімдесят) грн. 34коп. судового збору та 5000 (пять тисяч) грн. витрат на проведення судової експертизи.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення в той самий строк з дня отримання його копії.

Головуючий: М. Я. Адамович