У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» в особі відділення

№ 0322 ПАТ КБ «Надра», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення сплаченої суми за навчання, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона є студенткою Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця.

22 січня 2015 року у відділенні № 0322 Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра»)

в м. Кривому Розі вона здійснила переказ грошових коштів в сумі

11 176 грн на рахунок Національного медичного університету

ім. О.О. Богомольця, як плату за навчання, про що їй було видано квитанцію № k22/М/9.

У травні 2015 року вона дізналася, що її відраховують з університету у зв'язку з тим, що вона не сплатила кошти за навчання.

На її звернення до відповідача про повернення коштів вона отримала письмове повідомлення про те, що з 05 червня 2015 року почато процедуру ліквідації банку, тому протягом 30 днів з 12 червня 2015 року вона мала право заявити про свої вимоги уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вважає, що це не звільняє відповідача від його зобов'язань, зокрема переказу коштів на рахунок навчального закладу. У зв'язку з тим, що відповідач не переказав гроші на рахунок університету, вона була змушена вдруге заплатити за навчання 11 176 грн, у зв'язку з чим вважає, що його діями порушено вимоги ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів».

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 11 176 грн, 3 % річних від простроченої суми та відшкодувати моральну шкоду у сумі

20 тис. грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2016 року за заявою представника позивача ОСОБА_5 позовну заяву ОСОБА_4

в частині стягнення 3 % річних від простроченої суми та відшкодування моральної шкоди у сумі 20 тис. грн - залишено без розгляду, в частині стягнення 11 176 грн -розгляд справи продовжено.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2016 року позов

ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 11 176 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від

13 жовтня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від

18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішеннясуду першої інстанції,апеляційний суд, встановивши фактичніобставини справи, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про неможливість стягнення коштів з відповідача

на користь позивача в період дії тимчасової адміністрації

у ПАТ КБ «Надра».

Відповідно до вимог п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України

«Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Крім того, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Судом встановлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 05 лютого 2015 № 83 «Про віднесення ПАТ КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», керуючись п. 2 ч. 5 ст. 12, 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 26 від 05 лютого 2015 року про початок з 06 лютого 2015 року процедури виведення ПАТ КБ «Надра» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації строком на три місяці з 06 лютого 2015 року по 05 травня 2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 квітня 2015 року № 85 дію тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Надра» продовжено до 05 червня 2015 року, включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 червня 2015 року № 113 на підставі постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Надра», призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку на період з 05 червня 2015 року до 04 червня 2016 року.

З огляду на вказані обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від

13 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

О.В.Умнова

І.М.Фаловська