Апеляційний суд Житомирської області
Справа №291/1333/16-ц Головуючий у 1-й інст. Руденко З. Б.
Категорія 4 Доповідач Широкова Л. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Галацевич О.М., Коломієць О.С.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 25 січня 2017 року

по цивільній справі за позовом представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Роставицької сільської ради Ружинського району Житомирської області та Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Надія» реформованого Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» в особі голови спілки ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Роставицької сільської ради Ружинського району Житомирської області (далі - Роставицька сільська рада) та Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Надія» реформованого Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» в особі голови Спілки ОСОБА_4 (далі Спілка «Надія») про визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи його тим, що за рішенням загальних зборів співвласників майнових паїв с. Роставиця Ружинського району Житомирської області у Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Надія» ОСОБА_2 було придбано кузню та пилораму, що підтверджено відповідними договорами купівлі-продажу. Вказане нерухоме майно входило до пайового фонду реформованого КСП «Правда».

ОСОБА_3 зазначала, що ОСОБА_2 не може зареєструвати своє право приватної власності оскільки у продавця спірного нерухомого майна відсутнє зареєстроване право власності на нього, а тому просила суд задовольнити позов.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 25 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове про задоволення його позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, суд не надав належної оцінки його доводам.

Позивач вказує, що суд дійшов помилкового висновку про те, що спірні договори є не укладеними, не врахував, наявні акти приймання-передачі нерухомого майна та тієї обставини, що ним була сплачена продавцю погоджена сума коштів за зазначене майно.

У своїх доводах також посилається на норми ЦК України, ЦПК України, постанову Верховного Суду України від 30.01.2013 по справі № 6-168цс12 та постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що сторонами по справі не дотримано встановленого законом порядку реєстрації майнових паїв та порядку набуття права власності на нерухоме майно, яке виділене власникам майнових паїв.

Даний висновок є правильним виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 11.05.2000 загальними зборами членів КСП «Правда» було припинено діяльність КСП «Правда» шляхом реформування в СФГ «Роставиця», затверджено його розподільчий баланс, план розподілу пайового фонду та його структуру (а. с. 39).

01.12.2005 Роставицькою сільською радою Ружинського району Житомирської області було зареєстровано Статут Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Надія» (далі Статуту) (а. с. 30-37).

18.02.2006 актом прийому-передачі майна юридичної особи СФГ «Роставиця» передало колективу співвласників майна спілки «Надія» майно на загальну суму 2508060,00 грн. Із списку майна, який долучений до вказаного акту, вбачається, що в нього включена кузня господарства, вартістю 7469,00 грн. та приміщення пилорами, вартістю 10236,00 грн. (а. с. 40-42).

Приміщення кузні було виділено в натурі групі власників майнових часток (паїв), що підтверджено випискою з протоколу № 1 загальних зборів співвласників майнових паїв с. Роставиця від 20.03.2007 та Списком членів групи осіб, які дали згоду на його продаж (а. с. 38, 68, 69).

19.07.2007 та 11.11.2008 між ОСОБА_2 та Спілкою «Надія» у простій письмовій формі були укладені договори купівлі-продажу будівлі кузні та приміщення пилорами, відповідно (а. с. 8-9, 12-13).

Також, із матеріалів справи вбачається, що 20.07.2007 та 11.11.2008 актами приймання-передачі Спілкою «Надія» - передано, а ОСОБА_2 - прийнято будівлю кузні та приміщення пилорами. Крім того, рішенням загальних зборів власників майнових паїв колишнього КСП «Правда» Ружинського району, яке було оформлене протоколом №3 від 10.11.2008 задоволено заяву ОСОБА_2 та продано останньому приміщення пилорами, вартістю 10236,00 грн. (а. с. 10, 14, 17-20).

Статтею 328 ЦК України, визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Воно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно із ч. 4 ст. 364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Статтею 657 ЦК України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Частина 3 ст. 640 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачала, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз'яснено, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (далі Закону) майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб'єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени у частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом (ч. 3 ст. 9 Закону).

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлено чіткий порядок оформлення прав власності на нерухоме майно.

Згідно вказаних нормативних актів, для державної реєстрації права власності у звязку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств державному реєстратору подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою, 2) акт приймання-передачі нерухомого майна.

Підпунктом «а» п. 1 Указу Президента України від 03.12.1999 № 1529/99 та п. 1 Указу Президента України від 29.01.2011 № 62/2001 передбачено забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями, вільного здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду з виплатою орендної плати в розмірі не менше одного відсотка вартості паю, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину, виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об'єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна.

Наказом Міністерства аграрної політики від 14.03.2001 № 62 «Про затвердження порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» (далі Порядку), який був зареєстрований у Міністерстві юстиції України 04.04.2001 за № 306/5496 та діяв на час виникнення спірних правовідносин був врегульований порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств.

24.05.2013 на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11.04.2013 № 253 «Про визнання такими, що втратили чинність деяких наказів», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.04.2013 за № 673/23205 вказаний наказ втратив чинність.

Відповідно до пункту 16 Порядку визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників у натурі проводиться комісією на підставі рішення Зборів одним із зазначених способів: за структурою пайового фонду, конкретним майном за взаємною згодою співвласників, на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону.

Член КСП має право вимагати виділення майнового паю, а підприємство - вирішувати питання про його склад, структуру і спосіб виділення. Законодавством передбачено дотримання прав та інтересів обох сторін під час видачі-отримання майнового паю в разі виходу громадянина з КСП.

Крім того, відповідно до п. 15 Порядку виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою.

Свідоцтво про право власності на майновий пай з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи та надані сторонами докази, дійшов правильного висновку про відмову у позові.

Рішення суду відповідає вимогам закону, підстав для його зміни або скасування немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 25 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: