Справа № 373/427/17 Головуючий у І інстанції Рева О. І.
Провадження № 22-ц/780/5379/17 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 33 30.11.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О.,

за участю секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -

встановила:

У лютому 2017 року позивач Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 7 452 грн. 66 коп. завданої шкоди та 1600 грн. 00 коп. понесених судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 20.05.2001 позивач уклав з відповідачем договір про користування електричною енергією і відповідно до п. 1.1 цього договору позивач постачає електричну енергію, а відповідач своєчасно оплачує спожиту ним електроенергію. Цим же договором передбачено обов'язок відповідача дотримуватися нормативно-технічних документів та договору.

Відповідно до п. 37 Правил користування електричною енергією для населення 21.05.2016 року представниками позивача під час обстеження електроустановок споживача за адресою: Переяслав-Хмельницький район, с. В. Каратуль, вул. Хутір Плескачі, 7 було виявлено, що відповідач порушив п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, змонтувавши відгалуження від будинкового вводу перед електролічильником.

На виконання п. 53 Правил уповноваженими представниками позивача було складено відповідний акт в якому було зафіксовано порушення. З цим актом було ознайомлено відповідача та запрошено на засідання комісії по його розгляду.

08.06.2016 року за участю відповідача комісія з числа уповноважених позивачем осіб, відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією здійснила розрахунок вартості необлікованої електроенергії у розмірі 7452 грн. 66 коп.

Відповідач добровільно зазначену суму не сплатив, а тому позивач просив стягнути її в примусовому порядку разом із понесеними судовим витратами.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ПрАТ «Київобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та вирішити питання щодо судових витрат.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи апеляційним судом, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які було досліджено в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їхню належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд виходив з того, що судом не було встановлено у діях відповідача наявності доведеного розміру шкоди та на думку районного суду представник позивача не довела в установленому законом способом правомірність своїх вимог, а тому суд вважав, що у позові слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, 20 травня 2001 року позивач уклав з відповідачем договір про користування електричною енергією.

Відповідно до п. 1.1 цього договору енергопостачальник (позивач) постачає електричну енергію відповідно до умов договору та ІІІ категорії надійності струмоприймачів споживача, а споживач (відповідач) своєчасно оплачує спожиту електричну енергію.

Згідно із п. 1, п. 3.1 договору та п. 42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, дотримуватись нормативно-технічних документів та договору.

Пунктом 37 Правил користування електричною енергією для населення енергопостачальнику надано право перевіряти справність приладів обліку та проводити обстеження електроустановок споживача щодо виявлення споживання електроенергії поза приладами обліку.

21 травня 2016 року представниками позивача під час обстеження електроустановок споживача за адресою: Переяслав-Хмельницький район, с. В. Каратуль, вул. Хутір Плескачі, 7, було виявлено, що відповідач порушив п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, змонтувавши відгалуження від будинкового вводу перед електролічильником. Спожита енергія не обліковувалась та не оплачувалась.

Відповідачем не заперечувався факт того, що він здійснив накид на ввід електропроводу до будинку для використання електротримера.

Пунктом 53 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.

На виконання п. 53 Правил, уповноваженими представниками позивача було складено акт № к 028745, в якому було зафіксовано виявлене порушення. З цим актом було ознайомлено відповідача та запрошено на засідання комісії по його розгляду.

08.06.2016 року за участю відповідача комісія з числа уповноважених позивачем осіб, відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією здійснила розрахунок вартості необлікованої електроенергії у розмірі 7 452 грн. 66 коп. Відповідні розрахунки містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до необґрунтованих висновків щодо недоведеності позовних вимог та відсутності доведеного розміру шкоди, оскільки дані висновки спростовуються наявними в матеріалах справи розрахунками відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, а також відповідач в судовому засіданні сам визнав факт вчинення неправомірних дій.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що апелянтом було оплачено судовий збір за подачу позовної заяви (1 600 грн.) та апеляційної скарги (1 760 грн.). Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, то з відповідача слід стягнути понесені апелянтом судові витрати.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» задовольнити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» вартість необлікованої електричної енергії у сумі 7 452,66 грн. (сім тисяч чотириста п'ятдесят дві гривні шістдесят шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 360 грн. (три тисячі триста шістдесят гривень).

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Мельник Я.С.

Матвієнко Ю.О.