Провадження № 22ц/790/408/17 Головуючий 1 інстанції: Клименко А.М.
Справа № 644/3304/15-ц Доповідач: Бровченко І.О.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів -Швецової Л.А., Малінської С.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 80928 грн. 25 коп., посилаючись на те, що 17 квітня 2013 року сторони уклали кредитний договір № R8B, відповідно до якого відповідач отримав у позивача кредит в сумі 60000 грн. строком до 17 квітня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 24 % на рік, і зобов'язався його повертати щомісячно частинами, а також сплачувати відсотки і комісію за користування кредитом. Своїх зобов'язань за договором відповідач не виконує, в зв'язку з чим станом на 26 грудня 2014 року за ним виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 80928 грн. 25 коп.

Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 809 грн. 29 коп.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 червня 2015 року позов ПАТ «ВТБ Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № R8B від 17 квітня 2013 року станом на 26 грудня 2014 року в загальному розмірі 80928 грн. 25 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог банку у повному обсязі. В обгрунтування скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 17 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № R8B, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала у позивача кредит в сумі 60000 грн. строком до 17 квітня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 24 % на рік.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем виконав повністю, надавши відповідачу кредит в сумі 60000 грн., що підтверджується меморіальним ордером №15753 від 17 квітня 2013 року (а.с.15).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.4.2 кредитного договору відповідач зобов'язується сплачувати щомісячно, відповідно до графіку повернення кредиту і сплати відсотків та розрахунку вартості супутніх послуг, комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту.

Згідно п.4.3 кредитного договору, сторони дійшли згоди про те, що кредит повертається, а проценти та комісія сплачуються позичальником 18 числа кожного місяця у відповідності до графіка, який є невід'ємною частиною кредитного договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати відсотків, комісійну винагороду, інші супутні платежі.

Пунктом п.5.1 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, відповідач зобов'язується сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочення зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення.

У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 26 грудня 2014 року має заборгованість у загальному розмірі 80928 грн. 25 коп., з якої: 1) борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму простроченого платежу по кредиту в розмірі 50035 грн. 26 коп., який складається з: поточної заборгованості за кредитом в розмірі 41223 грн. 74 коп., простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 8285 грн. 22 коп., інфляційних витрат в розмірі 449 грн. 04 коп., трьох відсотків річних в розмірі 77 грн. 26 коп.; 2) борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням трьох відсотків річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів в розмірі 8732 грн. 32 коп., який складається з: простроченої заборгованості за процентами в розмірі 7917 грн. 35 коп., інфляційних витрат в розмірі 445 грн. 86 коп., трьох відсотків річних в розмірі 76 грн. 13 коп., суми заборгованості за відсотками за період з 18 грудня 2014 року по 26 грудня 2014 року в розмірі 292 грн. 98 коп.; 3) борг по комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5 % пені, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань в розмірі 12868 грн. 67 коп., який складається з: простроченої заборгованості за комісією в розмірі 8112 грн., суми пені в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення в розмірі 4756 грн. 67 коп.; 4) пеня, нарахована в розмірі 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення сплати позивачу суми по кредиту та за користування кредитом в розмірі 9292 грн.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує.

Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплату процентів належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач належним чином не виконала взятих зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги, що п. 2 кредитного договору не відповідає вимогам чинного законодавства та банк не має право стягувати комісійну винагороду за управлінням кредитом, висновків суду не спростовують, оскільки зазначені вимоги не були предметом розгляду у суді першої інстанції, з позовними вимогами про визнання недійсними окремих пунктів кредитного договору, які на думку апелянта є несправедливими, відповідач до суду не зверталась.

Посилання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про те, що суд не врахував, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені, є безпідставні. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що на підставі ст. 259 ЦПК України строк позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафів передбачених договором, встановлюється у три роки. З матеріалів справи не вбачається, що за спірним кредитним договором строк позовної давності не сплинув.

Доводи апеляційної скарги, що банком надано неналежний та недостовірний розрахунок суми заборгованості, висновків суду першої інстанції щодо стягнення заборгованості не спростовують.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 58 ЦПК України)

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1ст. 212 ЦПК України).

В обгрунтування розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості, яким обґрунтовано розмір заборгованості (а.с. 10-14). Під час розгляду справи відповідачем не доведено, що банком при розрахунку суми заборгованості не було враховані деякі платежі, які не були здійснені відповідачем та відповідні доводи апеляційна скарга не містить.

Посилання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-145цс14 є помилковим, оскільки остання стосується правовідносин сторін пов'язаних з стягненням боргу за кредитним договором в іноземній валюті.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -