Справа №442/8394/13-ц
Провадження №2/442/17/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Петрів В.М.

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3.А.

представника відповідача : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 за участю третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання частини житлового будинку спільною сумісною власністю.,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду із врахуванням уточнених позовних вимог до ОСОБА_5 за участю третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання частини житлового будинку спільною сумісною власністю.

Свої вимоги мотивує тим, що 29 березня 2007 року між нею та ОСОБА_9 було укладено шлюб, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 100. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/1660/13-ц від 19 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 30 вересня 2013 року, шлюб між нами було розірвано.

У шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 1- СГ № 127677 від 01 листопада 2007 року, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області.

Згідно договору дарування ВСО № 233856 від 11 січня 2006 року зареєстрованого в реєстрі за № 18 відповідач отримав у дарунок 3/20 ідеальні частини житлового будинку ( що становить 29/100 ід. частини від 13/25 ід. частини будинку ) під номером 2 (два) з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться у провулку Садовий в місті Дрогобичі Львівської області.

За час перебування у шлюбі належна ОСОБА_9 частина будинку за адресою пров. Садовий 2/2 в м. Дрогобичі Львівської області істотно збільшилася у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат у звязку з проведенням будівельних робіт з реконструкції належної Відповідачу частини житлового будинку.

Відповідно до висновку експертизи від 02.10.2015 року належні ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ідеальні частини будинку (площі будинку) вартість частини житлового будинку після проведення будівельних робіт з реконструкції, яка належить ОСОБА_6 становить 300692 грн., вартість частини житлового будинку, яка належить ОСОБА_9 становить 121906 грн. Вартість виконаних робіт по реконструкції належних ОСОБА_6 та ОСОБА_9 частин житлового будинку станом на 16.10.2012 року становить 44 977,00 грн. Вартість робіт з реконструкції ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за згодою сторін було поділена порівну .

В результаті проведеної реконструкції вартість частини житлового будинку, яка належить ОСОБА_9 збільшилась на 22 488,50 грн. (44977:2=22488,50), або на 22,62% (22488,5*100:99417,5).

А тому враховуючи норми Сімейного Кодексу України просить визнати частину житлового будинку за адресою пров. Садовий 2/2 в м.Дрогобичі Львівської області спільною сумісною власністю ОСОБА_9 та ОСОБА_11.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3.А. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Просять позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов заперечила та суду пояснили, що відповідачу згідно договору дарування належить 3/20 ідеальні частини житлового будинку, що знаходиться у провулку Садовий в місті Дрогобичі Львівської області. Будь-якого іншого майна у нього немає. Декларація про готовність обєкта до експлуатації та технічний паспорт не є документами, що підтверджують право власності на майно. В будинку була проведена реконструкція за кошти відповідача та третіх осіб. Інші співвласники будинку давали згоду на проведення такої реконструкції. Крім того вартість майна внаслідок проведеної реконструкції є мізерне та становить 2.9 % . А тому вважає, що позов є безпідставним та просить в його задоволенні відмовити.

Треті особи в судове засідання не з»явилися, хоч належним чином були повідомлені про день та час слухання справи.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами шляхом дослідження, приходить до наступного.

Згідно статті 60 Сімейного кодексу України «Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя» майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу), при цьому вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя:

Згідно частин 3 та 4 статті 368 Цивільного кодексу України «Право спільної сумісної власності» майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, а майно, набуте у результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі;

Статтею 62 Сімейного Кодексу України встановлено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкту в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також і визначена на час розгляду справи ринкова вартість будинку не є тим фактором, який єдиний безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об'єкта.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 і відповідач-Маршалок В.Є. перебували у шлюбі з 29 березня 2007 року по вересень 2013 року, що підтверджується рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2013 р. по справі №442/1660/13-ц (№2/442/781/2013) за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_12 про розірвання шлюбу.

В 2007 році у подружжя народилась донька ОСОБА_10, яка після розлучення батьків залишилась проживати з матірю, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-СГ №127677 від 01.11.2007 р. та не заперечується сторонами судового процесу.

ОСОБА_13 і ОСОБА_14, їхня донька ОСОБА_10 до розірвання шлюбу проживали в житловому будинку за адресою пров.Садовий 2, м.Дрогобич, Львівська область. Дана обставина не заперечується сторонами судового процесу.

Відповідно до Акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 21.01.1999 p., затвердженого рішенням виконкому Дрогобицької міської ради №7 від 26.01.1999 р. і зареєстрованого у Дрогобицькому МБТ1 16.02.1999 р. в реєстровій книзі №8 за №1079 закріплено за ОСОБА_15 12/25 ідеальних частин, що відносяться до квартири №1, а за ОСОБА_6 13/25 ідеальних частин, що відносяться до квартири №2, в житловому будинку по провулку Садовий, 2, у м. Дрогобичі. Загальна площа будинку становить 344,2 кв.м.

Отже, площа будинку, яка належить ОСОБА_15 становить 165,22 кв.м. (344,2*12/25), а площа будинку, яка належить ОСОБА_6В - 178,98 кв.м. (344,2*13/25).

Відповідно до договору дарування від 11.01.2006 р. ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_9 3/20 ід.частини житлового будику (що становить 29/100 ід.частини від 13/25 ід.частини будинку) під номером 2, що знаходиться в провулку Садовий в місті Дрогобичі Львівської області.

Отже, площа будинку, яка належить ОСОБА_6 після укладання договору дарування становить 127,35 кв.м. (178,98-51,63), а площа будинку, яка належить ОСОБА_9 - 51,63 кв.м. (344,2*3/20).

В 2009 році ОСОБА_6 та ОСОБА_9 здійснили реконструкцію належних їм частин житлового будинку по провулку Садовий, 2, в м. Дрогобичі

Відповідно до Декларації вартість належних ОСОБА_6 та ОСОБА_9 частин житлового будинку після реконструкції становить 422598 грн., площа після реконструкції не змінилась і становить 178,5 кв.м.

Враховуючи належні ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ідеальні частини будинку (площі будинку) вартість частини житлового будинку після проведення будівельних робіт з реконструкції, яка належить ОСОБА_6 становить 300692 грн., вартість частини житлового будинку, яка належить ОСОБА_9 становить 121906 грн.

Вартість виконаних робіт по реконструкції належних ОСОБА_6 та ОСОБА_9 частин житлового будинку станом на 16.10.2012 року становить 44 977,00 грн. (висновок судової інженерно-технічної експертизи №249 від 02.10.2015 p.);

Вартість робіт з реконструкції ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за згодою сторін було поділена порівну (висновок судової інженерно-технічної експертизи №249 від 02.10.2015 p.).

Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи правові позиції п. 24 Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», де визначено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи.

Позивачкою суду не було представлено належних доказів того, що за рахунок затрат позивачки, як стверджувала вона в судовому засіданні, проводилася саме реконструкція житлового будинку або що грошові та трудові затрати були вагомими.

В процесі сімейного життя подружжя здійснювало лише поточний ремонт житлового будинку, який належить трьом співвласникам ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, і саме останній інші співвласники давали згоду на добудову веранди, тому це не дає суду підстав для визнання майна, а саме: частину житлового будинку за адресою пров. Садовий 2/2 в м. Дрогобичі Львівської області спільною сумісною подружжя.

Суд немає достатніх підстав вважати, що частина майна, яке позивачка просить визнати спільною сумісною власністю подружжя, істотно збільшилось у своїй вартості за час шлюбу внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, що стверджується висновком судової інженерно-технічної експертизи №249 від 02.10.2015 p., а тому позивачка має лише право на відшкодування відповідних затрат, які вона понесла на поточний ремонт у житловому будинку.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов безпідставний та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88 , 209, 213, 215ЦПК України, ст.ст. 60, 69 Сімейного Кодексу України, ст. 368 Цивільного Кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 за участю третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання частини житлового будинку спільною сумісною власністю, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду .

Головуюча-суддя ______________