Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2171/17

Номер провадження: 2/511/881/17

28 листопада 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно по праву спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1, 1/2 частина якої належала ОСОБА_5, померлій 16.09.2015 року.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_3 визнав повністю, просив справу розглядати у його відсутність. (а.с.29)

Представники позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 підтрим повністю. Суду пояснив, що 16.09.2015 року померла мати позивачки ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину квартири АДРЕСА_2. Іншим співвласником квартири є позивачка. ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, так як її донькою(до одруження - ОСОБА_5), інших спадкоємців першої черги за законом не має. Вона у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак в видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену частину квартиру їй було відмовлено у звязку з невідповідністю житлової площі квартири в правовстановлюючих документах та технічному паспорті.

Тому просив рішенням суду задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на вказану квартиру, яка належить їй на праві власності згідно свідоцтва та частина якої успадкована нею після смерті матері.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши копію спадкової справи, прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.09.2015 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №428289, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роздільнянському району ОСОБА_4 міжрайонного управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису №584. (а.с.5)

При житті ОСОБА_5 належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_2, загальною площею 54,40 кв.м., в тому числі житловою 35,50 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ВМС №157754, виданим 13.03.2009 року державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №2-941. (а.с.7)

Іншим співвласником квартири в частині 1/2 є позивачка по справі - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ВМС №157755, виданим 13.03.2009 року державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №2-943. (а.с.6)

Вартість належної ОСОБА_5 ? частини квартири на час розгляду справи становить 151093,00 грн.

Наявність квартири АДРЕСА_3 підтверджується технічним паспортом, згідно якого квартира загальною площею 54,50 кв.м, в тому числі житловою 28,80 кв.м. та складається з: житлової кімнати площею 5,50 кв.м., житлової кімнати площею 8,30 кв.м., житлової кімнати площею 10,00 кв.м., житлової кімнати площею 5,00 кв.м., кухні площею 8,40 кв.м., ванної кімнати площею 2,90 кв.м., передньої площею 14,40 кв.м. (а.с.22)

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За життя ОСОБА_5 заповіту не склала, тому має місце спадкування за законом.

В порядку ст.1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом входять діти померлого, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є її донька ОСОБА_3 (до одруження ОСОБА_5), що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НБ №046347, виданим 01.09.1959 року. (а.с.8, 9)

Інших спадкоємців першої черги не має.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання а судовому порядку.

Позивач ОСОБА_3 прийняла спадщину, своєчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ОСОБА_7, на підставі якої була заведена спадкова справа №30/2017, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 позивачу було відмовлено у звязку з невідповідністю розміру житлової площі квартири в правовстановлюючих документах та технічному паспорті, а тому рекомендовано звернутися до суду. (а.с.13)

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 року № 1024 «Про внесення змін до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування свого помешкання на підставі ст. ст. 100 і 152 Житлового кодексу УРСР.

Згідно положень ст. 100 ЖК УРСР виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Виконання робіт, визначених частиною першою цієї статті, внаслідок яких змінюється площа, кількість чи склад приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду, допускається за письмовою згодою наймодавця (орендодавця), якщо інше не передбачено договором найму (оренди).

З цієї норми випливає, що проведення вищезазначених робіт не потребує отримання дозволу виконкому місцевої ради або будь-якого іншого дозволу органів державної влади або місцевого самоврядування.

В ході розгляду судом справи встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину на квартиру , виданого Великомихайлівським державним нотаріусом 13.03.2009 року на ім"я ОСОБА_3 на 1/2 частину спірної квартири (а.с.6) та згідно свідоцтва про право на спадщину від 13.03.2009 року , виданого цим же нотаріусом на ім"я померлої ОСОБА_5, житлова площа квартири складала 35,50 кв.м. (а.с.7), тоді як після останньої інвентаризації квартири станом на теперешній час житлова площа квартири складаї 28.80 кв.м.(а.с.22), при цьому , що загальна площа квартири не змінювалалсь.

Згідно довідки субєкту господарювання ПП ОСОБА_8, щодо результатів технічної інвентаризації обєкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, встановлено, що відповідно до пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року N 127, зменшення житлової площі з 35,50 кв.м до 28.80 кв.м. зазначеної квартири відбулось за рахунок улаштування міжкімнатної перегородки без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок із збереженням загальної площі квартири, а тому не є самочинним. (а.с.27)

Так згідно пункту 3.2 вказаної Інструкції, не належать до самочинного будівництва: у квартирах (багатоповерхових будинках) - перепланування, не пов'язані зі змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площ, без порушення несучих конструкцій; збільшення житлової чи допоміжної площ за рахунок демонтування перегородок, комор, знесення печей, камінів та грубок, засклення балконів, лоджій, улаштування дверних прорізів у внутрішніх некапітальних стінах; перестановка в межах призначених приміщень, обладнання; поточний ремонт будівель та споруд без змін призначення приміщень.

Таким чином перепланування квартири АДРЕСА_1, що є предметом спадщини та предметом спору, не призвело до порушень прав власників інших квартир у цьому багатоквартирному житловому будинку та не порушує санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, не потребує отримання дозвільних документів та введення в експлутатацію , а тому не є самочинним будівництвом.

Згідно із ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 321 ЦК України, непорушність права власності право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Тому право ОСОБА_3 на спадщину підлягає захисту в судовому порядку, позовні вимоги її належить задовольнити та визнати за нею, як спадкоємцем за законом право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 загальною площею 54,50 кв.м., в тому числі житловою 28,80 кв.м, яка належала на праві власності померлій ОСОБА_5, а також підтвердити її право власності на 1/2 частину квартири в зв"язку зі зміною житлової площі квартири.

Судові витрати сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 1216-1218, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно по праву спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на квартиру АДРЕСА_5, загальною площею 54,50 кв.м., в тому числі житловою 28,80 кв.м, 1/2 частина якої належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВС №157755, виданим 13.03.2009 року державним нотаріусом Великомихайлівської нотаріальної контори та 1/2 частина якої успадкованана по праву спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 16.09.2015 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ж. В. Теренчук