Справа № 182/980/17
Провадження № 2/0182/1845/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.03.2017 року м. Нікополь

Нікопольський місьрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської районної державної адміністрації та Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на земельну частку (пай).

В обгрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

Вона працювала та була членом колгоспу - комбінату „Катеринівський з 30.04.1994 року по 07.03.1997 року, що підтверджується записами у трудовій книжці колгоспника. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Під час звернення до Управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області вона дізналась, що, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю колишнього колгоспу -комбінату „Катеринівський Нікопольського району Дніпропетровської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 08.06.1995 року за № 12 вона знаходилась у списку громадян - членів колгоспу - комбінату „Катеринівський на отримання земельної частки (паю) № 80, проте сертифікат на право на земельну частку (пай) на її імя не виготовлявся. Вище вказане підтверджується листом Управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області від 18.08.2015 року № 31-405-0.5-3127/2-15. Відповідно до листа Управління Держгеокадастру у Нікопольському районі Дніпропетровської області від 25.10.2016 року № 29-405-0.5-7245/2-16, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно технічної документації по паюванню земель колишнього колгоспу - комбінату „Катеринівський становить 37 325, 31 грн. Відповідно до листа Управління Держгеокадастру у Нікопольському районі Дніпропетровської області від 07.02.2017 року № 31-405-99.1-666/2-17, площа земельної ділянки (паю), яка розташована на території колишнього колгоспу - комбінату „Катеринівський складає 1,57 умовних кадастрових гектарів. На даний час, відповідно до постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.12.2016 року по справі № 182/2053/16-а, нерозподілена земельна ділянка (пай) № 168, згідно із Схемою поділу колгоспу - комбінату „Катеринівський є вільною та може бути залучена для забезпечення потреб у виділенні в натурі (на місцевості) власникам права на земельну частку (пай). Згідно з п.24 Постанови Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, із змінами та доповненнями, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X „Перехідні положення ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємстві (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності, набуває права на земельну ділянку (пай) і з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Таким чином, на день видачі Державного акту на право колективної власності на землю колишнього колгоспу - комбінату „Катеринівський 08.06.1995 року вона була членом сільськогосподарського підприємства та знаходилася у списку громадян - членів колгоспу -комбінату „Катеринівський на отримання земельної частки (паю) під № 80, що додається до вище вказаного Державного акту. Враховуючи вище наведені факти, вона має право на земельну частку (пай), яка на сьогоднішній день є по суті невитребуваною часткою (паєм), тобто такою, на яку позивач має право, проте сертифікат не отримала та не заявила про свої права на таку земельну частку (пай). Саме це є правовою підставою для визначення права позивача на земельну частку (пай), тобто необхідною умовою для отриманні земельної частки (паю) є членство в колективному підприємстві, а відсутність сертифікату про право на земельну частку (пай) ніяким чином не позбавляє особу - члена сільськогосподарського підприємства права на земельну частку (пай). На підставі ст.1 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. До того ж право власності на землю гарантується статтею 14 Конституції України. Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Початок перебігу позовної давності визначається, відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України, а саме: відповідно до частини 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тому звертає увагу суду на ту обставину, що про порушення свого права на земельну частку (пай) у розмірі 1,57 га, вона дізналася лише 18.05.2015 року після відповідного звернення та отримання листа від Управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області. Тож вважає, що строк для звернення за захистом права на земельну частку (пай) пропущений нею з поважних причин. До того ж, захист цивільних прав та інтересів гарантується статтею 16 Цивільного кодексу України, згідно з якою кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Також, право на звернення до суду за захистом передбачено частиною першою статті З Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За таких обставин звернулась до суду і просить поновити строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересів; визнати за нею право на земельну частку (пай), яка розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, загальною площею 1,57 умовних кадастрових гектарів, який встановлений для члена колишнього колгоспу - Комбінату „Катеринівський та зобовязати Нікопольську районну державну адміністрацію виділити їй земельну ділянку, загальною площею 1,57 умовних кадастрових гектарів, в натурі (на місцевості) за рахунок нерозподіленої земельної ділянки (паю № 168).

В судове засідання позивач не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання не прибули. Надали суду заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.24 Постанови Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, із змінами та доповненнями, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X „Перехідні положення ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності, набуває права на земельну ділянку (пай) і з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка працювала та була членом колгоспу - комбінату „Катеринівський з 30.04.1994 року по 07.03.1997 року, що підтверджується записами у трудовій книжці колгоспника (а.с.8). Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу,

товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Під час звернення до Управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області позивачка дізналась, що, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю колишнього колгоспу - комбінату „Катеринівський Нікопольського району Дніпропетровської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 08.06.1995 року за № 12 вона знаходилась у списку громадян - членів колгоспу - комбінату „Катеринівський на отримання земельної частки (паю) № 80, проте сертифікат на право на земельну частку (пай) на її імя не виготовлявся (а.с.9-10). Відповідно до листа Управління Держгеокадастру у Нікопольському районі Дніпропетровської області від 25.10.2016року № 29-405-0.5-7245/2-16, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно технічної документації по паюванню земель колишнього колгоспу - комбінату „Катеринівський становить 37 325, 31 грн. (а.с.11). Відповідно до листа Управління Держгеокадастру у Нікопольському районі Дніпропетровської області від 07.02.2017 року № 31-405-99.1-666/2-17, площа земельної ділянки (паю), яка розташована на території колишнього колгоспу - комбінату „Катеринівський складає 1,57 умовних кадастрових гектарів (а.с.10). На даний час, відповідно до постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.12.2016 року по справі № 182/2053/16-а, нерозподілена земельна ділянка (пай) № 168, згідно із Схемою поділу колгоспу - комбінату „Катеринівський є вільною та може бути залучена для забезпечення потреб у виділенні в натурі (на місцевості) власникам права на земельну частку (пай). Таким чином, на день видачі Державного акту на право колективної власності на землю колишнього колгоспу - комбінату „Катеринівський 08.06.1995 року позивачка була членом сільськогосподарського підприємства та знаходилася у списку громадян - членів колгоспу - комбінату „Катеринівський на отримання земельної частки (паю) під № 80, що додається до вище вказаного Державного акту. Тобто позивачка має право на земельну частку (пай), яка на сьогоднішній день є по суті невитребуваною часткою (паєм), тобто такою, на яку позивач має право, проте сертифікат не отримала та не заявила про свої права на таку земельну частку (пай). Саме це є правовою підставою для визначення права позивача на земельну частку (пай), тобто необхідною умовою для отримання земельної частки (паю) є членство в колективному підприємстві, а відсутність сертифікату про право на земельну частку (пай) ніяким чином не позбавляє особу - члена сільськогосподарського підприємства права на земельну частку (пай). Крім того, позивачка про порушення свого права на земельну частку (пай) у розмірі 1,57 га. дізналася лише 18.05.2015 року після відповідного звернення та отримання листа від Управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області. Тому суд вважає, що строк для звернення за захистом права на земельну частку (пай) пропущений позивачкою з поважних причин.

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3, 10, 15, 57, 58, 60, 212, 214 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк позовної давності для звернення до суду.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), яка розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, загальною площею 1,57 умовних кадастрових гектарів, який встановлений для члена колишнього колгоспу - Комбінату „Катеринівський.

Зобовязати Нікопольську районну державну адміністрацію виділити ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 1,57 умовних кадастрових гектарів, в натурі (на місцевості) за рахунок нерозподіленої земельної ділянки (паю № 168).

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_2