Справа № 618/1013/17
Провадження № 2/618/311/17
УХВАЛА

про розєднання позовів

29 листопада 2017 року суддя Дворічанського районного суду Харківської області Гніздилов Ю.М., при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Суддя, розглянувши матеріали позову, дійшов висновку про необхідність розєднання позовних вимог, обєднаних позивачем в одному позові, оскільки їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи.

Згідно з ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців (частина 5 статті 191 ЦПК України). Дана обставина може вплинути на порушення строку розгляду вимоги про стягнення аліментів, що не може бути більше одного місяця з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 ЦПК України, залежно від обставин справи, суддя чи суд мають право постановити ухвалу про розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Згідно з абз.4 п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2, розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі розєднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про розєднання позовів і копія предявленого позову.

Відповідно до п.п.2.3.30 п.2 Положення про автоматизовану систему документообігу суду затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30зі змінами від 03.03.2016 року у разі розєднання (виділення) судових справ, виділена в окреме провадження судова справа не підлягає автоматичному розподілу, реєструється як така, що надійшла вперше та передається судді, яким ухвалено рішення про розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження чи виділення в окреме провадження.

Таким чином, розгляд вимог, обєднаних позивачем в одне провадження є недоцільним, ускладнює вирішення справи, а тому є підстави для розєднання поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження.

Керуючись ст.ст. 126, 208, 209, 210 ЦПК України, суддя

постановив:

Розєднати у самостійні провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітейпередати до канцелярії суду для розєднання поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження.

Ухвала окремо від судового рішення оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ю.М. Гніздилов