Справа № 473/636/17
РІШЕННЯ

іменем України

"22" березня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Вознесенську справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі нерухомого майна, що знаходиться в спільній частковій власності.

ВСТАНОВИВ:

07.03.2017 року представник позивача ОСОБА_1, яка є власником ? частини житлового будинку по АДРЕСА_1, 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0717га кадастровий номер НОМЕР_1 з призначенням обслуговування житлового будинку та 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_2, 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0865га кадастровий номер НОМЕР_2 з призначенням обслуговування житлового будинку, - ОСОБА_3 - звернувся в суд з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 - власника 1/2 частки вказаного нерухомого майна (житлових будинків, земельних ділянок) про поділ в натурі нерухомого майна, що знаходиться в спільній частковій власності.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначав, що підставою виникнення спільної часткової власності сторін на вказане нерухоме майно стало рішення Вознесенського міськрайонного суду від 10.10.2016 року, між ними відсутня домовленість про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю: відповідач продовжує проживати у будинку по АДРЕСА_2, де чинить перешкоди позивачу в користуванні своєю часткою вказаного житлового будинку та не несе витрати на утримання житлового будинку по АДРЕСА_1.

Посилаючись на необхідність поділу у натурі майна, що є в спільній частковій власності сторін, представник позивача просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, вказуючи на обрання ним такого виду поділу як залишення у власності сторін кожному по об'єкту нерухомого майна (житлового будинку з земельною ділянкою), а не поділ кожного з вказаних об'єктів нерухомого майна між сторонами, в інтересах всіх учасників спільної часткової власності просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, земельну ділянку загальною площею 0,0717га кадастровий номер НОМЕР_1 з призначенням обслуговування житлового будинку, за відповідачем - на житловий будинок по АДРЕСА_2, земельну ділянку загальною площею 0,0865га кадастровий номер НОМЕР_2 з призначенням обслуговування житлового будинку без грошової компенсації різниці вартості нерухомого майна.

Представник відповідача позов ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 10.10.2016 року визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_2 кожним право власності на ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1, 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,0717 га кадастровий номер НОМЕР_1 з призначенням обслуговування житлового будинку та 1/2 частку житлового будинку по АДРЕСА_2, 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,0865 га кадастровий номер НОМЕР_2 з призначенням обслуговування житлового будинку.

Запропонований представником позивача спосіб поділу майна, що є в спільній частковій власності сторін, без передання їм у власність тієї частини власності в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, а шляхом визнання права власності за кожною стороною на окремий об'єкт нерухомого майна, визнається представником відповідача.

Суд виходить із того, що поділ нерухомого майна, що знаходиться в спільній частковій власності сторін шляхом реалізації права співвласника (позивача) на виділ його частки зі спільного майна (житлових будинків, земельних ділянок) шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні регулюється статтею 364 ЦК України, а припинення права співвласника (відповідача) на частку в спільному майні (житлових будинків, земельних ділянок) за вимогою іншого співвласника регулюється статтею 365 ЦК України. У першому випадку таке право позивача не може бути обмежене іншим співвласником і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок іншого співвласника сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи. При цьому передбачено, що обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки.

Положення статті 365 ЦК України регулюють випадки, коли позивач - співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна іншого співвласника - відповідача по справі.

Випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст. 364 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

При цьому слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справи суд вважає прийнятним спосіб поділу запропонований сторонами який поєднує в собі і припинення права на частку у спільному майні і виділ частки з майна, що є в спільній частковій власності, без стягування грошової компенсації вартості часток.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

В порядку поділу майна, що є у спільній частковій власності , визнати право власності:

за ОСОБА_1 на житловий будинок по АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,0717га кадастровий номер НОМЕР_1 з призначенням обслуговування житлового будинку;

за ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_2, земельну ділянку площею 0,0865га кадастровий номер НОМЕР_2 з призначенням обслуговування житлового будинку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: О.Є. Старжинська