Провадження №/243/1272/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2017 року Слов′янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мірошниченко Л.Є.
при секретарі Горічевої С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Словянська, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
У судове засідання представник позивача ОСОБА_5 що діє на підставі довіреності № 338 від 26.04.2016 року(а.с.43) не зявився, справу просив розглянути у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином, через оголошення на сайті суду (а.с.44), про причини неявки суду не повідомила. Суд, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
З метою забезпечення виконання зобовязань між банком та позичальником за кредитним договором від 10.04.2008 року, було укладено договір іпотеки від 26.10.2007 року, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку наступне нерухоме майно, а саме 4-кімнатну квартиру, загальною площею 88,31 кв.м, житловою площею 52,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу квартири укладеного між Іпотекодавцем та ОСОБА_4 від 26.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстром №5671. Договір зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 26.10.2007 року, номер правочину 2446769, про що приватним нотаріусом Горлівського нотаріального округу ОСОБА_3 26.10.2007 року виданий відповідний витяг Державного реєстру правочинів №4846612 (а.с.14-15).
29.09.2015 року між ТОВ Фінансова Компанія ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ та АТ Укрсиббанк укладено договір про відступлення права вимоги №1 за договорами іпотеки до Договору Факторингу №27 від 21.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований під номером 5065, яким було відступлено право вимоги за договором іпотеки від 23.10.2008 року, укладеного між АТ Укрсиббанк та ОСОБА_1 посвідченого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого за №5671, в реєстрі заборон №5674/169. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону (а.с.22-23).
У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вищезазначеним договором належним чином не виконав.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідність до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Як вбачається з витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №27 від 21.09.2015 року та випискою по кредитному договору, заборгованість ОСОБА_6 перед АБ Укрсиббанк, станом на 24.01.2017 року, становить 317 348 грн. 47 коп. з яких: (152 863 грн. 44 коп. заборгованість по тілу кредиту, 23 525 грн. 91 коп. заборгованість по відсоткам, 12 077 грн. три проценти річних від простроченої суми боргу, 128 882 грн. 14 коп. збитки від інфляції, за період з 14.10.2014 року по 24.01.2017 року).
Вирішуючи питання про звернення стягнення на предмет іпотеки суд виходить з наступного.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.
Статтею 3 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.
Крім того, відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, - тобто такий спосіб реалізації предмета іпотеки чітко регламентований діючим законодавством.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються Іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження Іпотекодавця.
Пунктом 42 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 30.03.2012 р., передбачено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись в тому числі початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню саме шляхом проведення публічних торгів з початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, оскільки спосіб стягнення викладений в позовній заяві не передбачений ні чинним законодавством, ні встановлений умовами договору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 56,60, 61,79, 88,174, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509,512-14,525-527,575,598,599,610 ЦК України, Законом України Про іпотеку, Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.
Рішення суду про звернення стягнення предмет іпотеки на час дії Закону України від 03.06.2014 "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не виконується.

В задоволенні решти частини позовних вимог ТОВ Фінансова Компанія ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ відмовити, у звязку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_7