Номер провадження: 22-ц/785/9211/17
Номер справи місцевого суду: 1519/2-620/11
Головуючий у першій інстанції Леонов О.С.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04 грудня 2017 року м. Одеса

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області Дрішлюк А.І., дослідивши апеляційну скаргу представника ПАТ «Вектор Банк» - Сіромашенка Руслана Леонідовича на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2017 року про задоволення заяви про заміну стягувача в цивільній справі за заявою ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача по цивільній справі № 1519/2-620/11 за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 березня 2011 року, позов ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості було задоволено. А саме суд першої інстанції вирішив стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Одеської філії суму боргу за кредитним договором № 014/0034/85/84549/ від 19 жовтня 2007 року в розмірі 556 721, 66 грн, а також стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Одеської філії витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 1700 грн та ІТЗ в сумі 120 грн (т. 1, а.с. 117-119).

10 квітня 2017 року ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» звернулися до суду з заявою, якою просили замінити стягувача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на правонаступника - ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 1519/2-620/11 (т. 1, а.с. 159).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2017 року заяву ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» було задоволено (т. 1, а.с. 208).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою 29 серпня 2017 року представник ПАТ «Вектор Банк» - Фольчик А.С. засобами поштового зв'язку направив до суду апеляційну скаргу. Так, апелянт зазначав, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, та за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, посилаючись при цьому на те, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку, що ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» є правонаступником ПАТ «Райффайзен банк Аваль». Окрім цього апелянт вказував, що питання наявності виконавчого листа та відкритого на підставі нього виконавчого провадження судом першої інстанції не встановлювалось. Тому апелянт просив скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2017 року та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (т. 1, а.с. 213-215). Окрім цього апелянт подавав клопотання про звільнення від сплати судового збору. Ухвалами судді апеляційного суду Одеської області Дрішлюка А.І. від 08 вересня 2017 року у відстроченні від сплати судового збору апелянту було відмовлено, а власне апеляційна скарга була залишена без руху та надано апелянту строк на усунення недоліків (сплати судового збору) (т. 1, а.с. 233-235, 236-237), які направлялися апелянту. 29 вересня 2017 року, засобами поштового зв'язку, представник ПАТ «Вектор Банк» Сіромашенко Р.Л. повторно направив до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору (т. 1, а.с. 240-245). Ухвалою судді від 03 жовтня 2017 року у відстроченні від сплати судового збору було повторно відмовлено, а апеляційна скарга повернута апелянту в зв'язку з несплатою судового збору (т. 1, а.с. 246-249).

13 листопада 2017 року засобами поштового зв'язку представник ПАТ «Вектор Банк» - Сіромашенко Руслан Леонідович засобами поштового зв'язку направив до суду апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2017 року про задоволення заяви про заміну стягувача. Крім того, апелянт подав до суду заяву про поновлення строку апеляційного оскарження разом з клопотанням про відстрочення від сплати судового збору (т. 2, а.с. 9-33).

Так, в своєму клопотанні про звільнення від сплати судового збору апелянт посилається на те, що не може надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у визначеному розмірі в зв'язку з важким фінансовим становищем та відсутністю можливості сплатити судовий збір. Зокрема, апелянт вказує, що відповідно до рішення Правління НБУ від 21.03.2017 року № 163-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Вектор Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.03.2017 року № 1104 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Вектор Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням припинено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Вектор Банк» з 22.03.2017 року до 21.03.2019 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «Вектор Банк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7 строком на два роки з 22.03.2017 року по 21.03.2019 року. Відповідно до п. 3.2., п. 3.3. глави 3 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року № 2, з метою забезпечення процедури ліквідації Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) ініціює відкриття накопичувального рахунку неплатоспроможного банку у національній та іноземній валюті, а також у банківських металах (за необхідності) в НБУ. Після відкриття накопичувального рахунку за розпорядженням уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку залишок коштів із кореспондентського рахунку банку перераховується на накопичувальний рахунок і вживаються заходи щодо закриття кореспондентського рахунку такого банку та виключення його з учасників системи електронних платежів у порядку, визначеному нормативно-правовим актом НБУ. Як вказує апелянт, протягом процедури ліквідації всі витрати банку здійснюються виключно з накопичувального рахунку, на якому здійснюється облік всіх наявних у розпорядженні банку коштів. Так, на підтвердження своєї заяви, апелянт надав довідку від 02 жовтня 2017 року вих. № 1773, відповідно до якої станом на 02 жовтня 2017 року залишок коштів на накопичувальному рахунку ПАТ «Вектор Банк» становить 10,22 грн, а розмір заборгованості з виплати заробітної плати працівникам становить 972 916,05 грн (т. 2, а.с. 24, 25). При цьому апелянт посилається на положення ч. 5 ст. 97 КЗпП, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» відповідно до яких оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Апелянт зазначає, що залишок коштів на накопичувальному рахунку підтверджує скрутне матеріальне становище та фактичну неспроможність оплатити позачергові витрати на погашення існуючої заборгованості із заробітної плати працівникам та унеможливлює здійснення інших платежів, у тому числі сплату судового збору у встановленому законом порядку. Тому, просить відстрочити оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, суддя апеляційного суду Одеської області, враховуючи те, що в рамках даної справи апелянту вже було двічі відмовлено у відстроченні сплати судового збору, вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Ст. 8 Закону України «Про судовий збір» , ч. 1 ст. 82 ЦПК України, передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З Постанови Пленуму ВСС України від 17.10.2014 року за № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З 22 березня 2017 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Вектор Банк» відповідно до п. 8 ч.2 ст. 4, ч. 4 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом ліквідації банків, здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Частиною 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» оплата витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідації, проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат, затвердженого Фондом.

Відповідно до пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2, до таких витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.

Отже, як вбачається з вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, саме до повноважень Фонду належить затвердження відповідного кошторису витрат, в тому числі включення до цього кошторису витрат на оплату судового збору.

Окремо слід звернути увагу на те, що при заявлені апелянтом клопотання про відстрочення сплати судового збору ним вже подавалися відповідні довідки про стан рахунку банку та стан заборгованості з заробітної плати. Зокрема відповідно до даних таких довідок, наданих вперше: заборгованість з заробітної плати становила 1 113 917, 40 грн, стан рахунку - 734,90 грн (т. 1, а.с. 227-228); вдруге: заборгованість - 1 136 296, 48 грн, стан рахунку - 3, 44 грн (т. 1, а.с. 242-243); втретє: заборгованість - 972 916,05 грн, стан рахунку - 10,22 грн (т. 2, а.с 24-25). Отже, можна зробити висновок, що кошти на рахунку банку періодично з'являються та витрачаються, оскільки якщо б заборгованість з заробітної плати не погашалася, то стан рахунку апелянта був би з мінусовим показником.

Отже, оскільки апелянтом були надані лише відповідні довідки про стан заборгованості з виплати заробітної плати та стан рахунку апелянта, а власне кошторис, яким передбачені витрати на сплату судового збору не подавалися, інших обґрунтувань щодо відстрочення сплати судового збору апелянтом надано не було, заявлене клопотання слід залишити без задоволення.

Разом з тим, варто звернути увагу апелянта на те, що як вбачається з суті поданої скарги між ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Вектор Банк» виник спір щодо обсягу правонаступництва ПАТ «Райффайзен банк Аваль», який підлягає вирішенню шляхом подачі позовів про оспорення відповідних договорів про відступлення права вимоги, що буде враховувати фактичну динаміку зобов'язальних відносин між сторонами та презумпцію правомірності правочинів встановлену ЦК України. Суддя роз'яснює, що при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження первинним є фактор матеріального правонаступництва, за наявності якого суд приймає рішення про заміну сторони виконавчого провадження (постанова ВСУ від 20 листопада 2013 року по справі № 6-122 цс 13), таким чином не визнана недійсним підстава переходу права вимоги (договір уступки вимоги, факторингу тощо) обумовлює об'єктивно очікуваний результат розгляду відповідного клопотання, а так само і результат розгляду скарги правопопередників (у випадку, що розглядається - апелянта), які не відновились в своїх раніше відступлених правах. На вказане наголошувалося в ухвалі про відмову у відстрочені від сплати судового збору від 08 вересня 2017 року (т. 1, а.с. 233-235), а також в ухвалі про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги від 03 жовтня 2017 року (т. 1, а.с. 246-249).

Таким чином, враховуючи наведене суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 293, 295 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ПАТ «Вектор Банк» - Сіромашенко Руслану Леонідовичув задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області А.І.Дрішлюк

04.12.2017 року м. Одеса