Провадження № 2/761/2535/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.

при секретарі: Кріт І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 (Відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с. 1-2).

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що зареєстрований та проживає у житловому приміщені (квартирі) за адресою: АДРЕСА_1. Також, в зазначеній квартирі зареєстрована ОСОБА_2, яка є матір'ю Позивача. Окрім цього, Відповідач є власником особового рахунку на дану квартиру, але з 2008 року за вказаною адресою не проживає, у житловому приміщені відсутні її особисті речі. Відповідачка припинила виконувати обов'язки члена сім'ї та припинила брати участь в оплаті комунальних послуг.

В судовому засіданні 28.02.2017р. за клопотанням Позивача було допитано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ОСОБА_3 пояснила суду, що приблизно з 2007 року ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживали. Вказала, що вона проживає на 4 поверсі, під квартирою сторін та вони її часто заливали. Коли у 2007 році ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_2 щодо залиття квартири та просила вжити заходів, з'ясувалося, що там ніхто не проживає. На даний час у квартирі ремонт, який почали робити з осені, та, як відомо свідку, його робить ОСОБА_1. Як зазначає свідок, у вересні - жовтні 2016 року Позивач звертався до неї з приводу заміни труб в квартирі. Свідок ОСОБА_4 пояснив, що він є сусідом Позивача та Відповідачки, ОСОБА_2 не бачив з 2008 року. Як відомо свідку Позивач проживав в інтернаті, приходив до квартири, проте в ній постійно не проживав. Приблизно з початку 2016 року ОСОБА_1 почав займатися ремонтом квартири. За період з 2008 року Відповідачку ОСОБА_2 свідок не бачив, при обстежені квартири №28 особистих речей відповідачки не бачив.

В судовому засіданні Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що Позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Судом встановлено, що відповідно до Довідки Форми 3 №3836 від 31.10.2016р., виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано ОСОБА_2, власника особового рахунку та її сина ОСОБА_1 (а.с. 6).

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 24 червня 2009 року було позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відносно ОСОБА_1 (а.с. 8).

Наявними у матеріалах справи Актами, складеними комісією у складі: майстра т/д ОСОБА_7, майстра т/д ОСОБА_8, бригадира т/д ОСОБА_9, підтверджується, що відповідач - ОСОБА_2, не проживає в квартирі АДРЕСА_1 протягом тривалого часу, а саме з 2008 року, тобто більше 6 місяців. Дана обставина встановлена у Актах, складених комісією у складі: майстра т/д ОСОБА_7, майстра т/д ОСОБА_8, бригадира т/д ОСОБА_9 від 31 жовтня 2016 року, 20 січня та 24 лютого 2017 року, які складені про те, що ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не проживає (а.с. 7, 29-30).

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Статтею 65 Житлового кодексу Української РСР визначено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно із ч. 1 ст. 163 ЖК Української РСР у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно із ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, оскільки Відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 більше 6 місяців, тобто більше встановленого законом строку, доказів, які б підтверджували поважність причин відсутності останньої за зареєстрованим місцем проживання в матеріалах справи не міститься, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, на підставі 64, 65, 71, 72, 163 Житлового кодексу Української РСР, та керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 57-60, 64, 74,76, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294,296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 551,20грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя: