Номер провадження 2/754/3609/17
Справа №754/3380/17
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2017 року Деснянський районний суд м. Киева в складi :

головуючого-суддi Галась І.А.

при ceкpeтapi Кудрі А.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Києвi цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 246211,46 грн., посилаючись на наступне.

Між ПАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_5 01.10.2013 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3015/290/000722, відповідно до умов якого було застраховано інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Lexus LX 570, д.н.з. НОМЕР_1.

23.03.2014 страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та повідомив, що 10.03.2014 від повернувся з відпочинку і виявив, що застрахований автомобіль, що був припаркований біля дому, мав механічні пошкодження. Як з'ясувалося пізніше, донька сестри страхувальника - ОСОБА_4, знаючи де знаходяться ключі від застрахованого автомобіля, за попередньою змовою із ОСОБА_3, незаконно заволоділа ключами та передала їх останньому. Відповідачі незаконно заволоділи застрахованим транспортним засобом та під керуванням ОСОБА_3 поїхали з місця викрадення, після чого, автомобіль був пошкоджений внаслідок настання ДТП, другому учаснику якого збитки були відшкодовані ОСОБА_4 на місці. Після ДТП відповідачі за допомогою послуг евакуатора повернули транспортний засіб на місце, з якого він був викрадений.

У зв'язку з викладеним позивачем, відповідно до умов договору було виплачено страхувальнику страхове відшкодування у загальному розмірі 246211,46 грн. Оскільки позивач виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, а також враховуючи те, що шкода заподіяна внаслідок протиправних дій відповідачів, які незаконно заволоділи застрахованим транспортним засобом, до позивача перейшло право вимоги, яке ОСОБА_5 має до осіб, відповідальних за завдані збитки, а тому ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» змушене звертатись до суду з вказаним позовом.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином за адресою реєстрації, причини неявки суду не повідомили.

Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором, майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається з наданої копії ухвали Оболонського районного суду м.Києва від 10.12.2014 судом було звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.289 КК України, у зв'язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, було закрито.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 за №14, вбачається, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК. На підтвердження висновку суду щодо розміру відшкодування збитків у рішенні, крім посилання на вирок у кримінальній справі чи постанову у справі про адміністративне правопорушення, необхідно також зазначати докази, подані сторонами при розгляді цивільної справи (наприклад, врахування матеріального становища відповідача або вини потерпілого).

Відповідно до вищевказаної ухвали суду, відповідно до зміненого пред'явленого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, обвинувачення, органами досудового слідства встановлено, що окрім попередньо встановлених слідством обставин, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3, який перебував за кермом направились на автомобілі марки «Lexus LX 570», д.н.з НОМЕР_1, в район станції метро «Академмістечко» в м. Києві, де перебували певний час у власних справах. В подальшому продовжуючи свої дії, ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Lexus LX 570», д.н.з НОМЕР_1, направився в сторону станції метро «Житомирська» в м. Києві, де не впоравшись з керуванням вищевказаного автомобіля потрапив у дорожню транспортну пригоду, по вул. Ф.Пушкіної, а саме в'їхавши в автомобіль марки «Мерседес Спрінтер», державні номерні знаки якого слідством не встановлено. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 спричинив пошкодження автомобіля «Lexus LX 570», д.н.з НОМЕР_1, заподіявши ОСОБА_5 велику матеріальну шкоду.

У відповідності до висновком судової автотоварознавчої експертизи № 153 від 27.06.2014 року, матеріальний збиток завдано власнику автомобіля марки «Lexus LX 570», д.н.з НОМЕР_1 станом на 26.06.2014 складав 310158 гривень 95 копійок.

Суд вважає, що звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв'язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення, та закриття кримінального провадження, не є підставою для звільнення останньої від відшкодування шкоди, завданої її протиправними діями та не є фактом того, що злочин не мав місця.

Відповідно до ст. 1179 ЦК неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці , якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальниками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини .

Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Як вбачається з доданих до матеріалів справи копій платіжних доручень, страхувальнику ОСОБА_5 було здійснено виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 246211,46 грн.

Так, відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вразі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених в страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст.27 Закону України «Про страхування», ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналізуючи встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню сума виплаченого страхового відшкодування в розмірі 246211,46 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, ч.1 224, 226 ЦПК України, ст. 993, 1190, 1191 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 246211,46 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя :