Ухвала

іменем україни

15 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, до державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», треті особи: управління служби у справах дітей Бабушкінської районної у місті ради, Міністерство освіти і науки України, Кабінет Міністрів України, про перерахунок стипендії та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що він є батьком неповнолітнього ОСОБА_4, який навчається в автотранспортному технікумі державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» (далі - ДВНЗ «Національний гірничий університет» на 1 курсі денного відділення спеціальності 5.07010602 «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів» та щомісячно отримує стипендію у розмірі 622 грн.

Зазначав, що син зарахований студентом на період навчання із 07 вересня 2015 року до 01 липня 2019 року.

Він (ОСОБА_3) має 6 років стажу підземних робіт із повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля та є інвалідом 2 групи внаслідок нещасного випадку на виробництві, а тому вважає, що з урахуванням ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» його син ОСОБА_4 має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Проте за час навчання з вересня до жовтня 2015 року стипендія його сину нараховується на загальних підставах та є нижчою за рівень зазначеного прожиткового мінімуму, який гарантований положеннями законодавства.

Враховуючи викладені обставини, просив зобов'язати відповідача провести перерахунок стипендії ОСОБА_4 відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», виходячи з розрахунку розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, за період із 1 вересня 2015 року до 30 жовтня 2015 року, зобов'язати ДВНЗ «Національний гірничий університет» після проведення перерахунку стипендії виплатити його сину заборгованість за вказаний період, зобов'язати відповідача виплачувати стипендію згідно зі ст. 5 указаного Закону з 01 листопада 2015 року до закінчення ОСОБА_4 навчання.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2016 року, позов ОСОБА_3, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, задоволено частково.

Зобов'язано ДВНЗ «Національний гірничий університет» провести перерахунок стипендії ОСОБА_4 відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», виходячи з розрахунку розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, за період із 01 вересня 2015 року до 30 жовтня 2015 року.

Зобов'язано ДВНЗ «Національний гірничий університет» після проведення перерахунку стипендії, виплатити ОСОБА_4 заборгованість за період із 01 вересня 2015 року до 30 жовтня 2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ДВНЗ «Національний гірничий університет», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1.

Згідно з довідкою виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Павлоградське» публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») від 06 липня 2015 року ОСОБА_3 працював на шахті «Павлоградська», яка увійшла до ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», машиністом електровоза підземним і був звільнений з підприємства на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з невідповідністю виконуваній роботі через стан здоров'я.

Відповідно до довідки комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_3 є інвалідом другої групи у зв'язку з трудовим каліцтвом, інвалідність встановлена на строк до 01 жовтня 2016 року.

Стаж роботи позивача на підземних роботах із повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля складає 6 років.

Згідно з довідкою автотранспортного технікуму ДВНЗ «Національний гірничий університет» від 22 жовтня 2015 року ОСОБА_4 навчається з 01 вересня 2015 року на 1 курсі денної відділення, спеціальність 5.07010602 «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів». Строк закінчення навчання 01 липня 2019 року.

Відповідно до наказу від 12 серпня 2015 року № 166-е «Про зарахування на навчання» ОСОБА_4 зараховано з 01 вересня 2015 року студентом першого курсу денної форми навчання за державним замовленням: молодший спеціаліст на основі базової загальної середньої освіти за спеціальністю «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів».

Згідно з довідкою про доходи від 22 жовтня 2015 року, виданої автотранспортним технікумом ДВНЗ «Національний гірничий університет», ОСОБА_4 отримав у вересні 2015 року дохід у сумі 622 грн.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, застосувавши положення ст. 62 Закону України «Про вищу освіту», ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення», виходив із того, що ОСОБА_4 є сином шахтаря, який став інвалідом 2 групи внаслідок трудового каліцтва, а відтак має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак за час навчання йому нараховувалася стипендія на загальних підставах та була нижчою за зазначений розмір.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів 1 та 2 групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (ст. 55).

За ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі вищезазначеної норми суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку відповідно до ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача грошових коштів у визначеному судом розмірі та за вказаний позивачем період.

При цьому, суди правильно зазначили, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на відповідача зобов'язань, оскільки реалізація особою права, пов'язаного з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних і чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань.

Такий висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 01 червня 2016 року у справах № № 6-929цс16, 6-1044цс16, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Доводи скарги з приводу того, що ДВНЗ «Національний гірничий університет» не має відношення до нарахування та виплати стипендії студентам автотранспортного технікуму ДВНЗ «Національний гірничий університет», оскільки на це кошти на його рахунок не надходять, не заслуговують на увагу, оскільки з п. 1.2 ч. 1 Положення про діяльність автотранспортного технікуму ДВНЗ «Національний гірничий університет» технікум є структурним підрозділом ДВНЗ «Національний гірничий університет» без права юридичної особи.

Інші наведені в касаційній скарзі доводи про застосування судами до спірних правовідносин норм матеріального права, які не підлягають застосуванню, висновків судів також не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик