Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/291/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

За участю секретаря: Бєлової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2016 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 10.06.2013 року, ухваленого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_4, про припинення договору іпотеки.

В обґрунтування заяви Банк зазначав, що зазначеним рішенням було встановлено спосіб його виконання, а саме, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPA2GA00000042 від 19.07.2007 року, в розмірі 93 828,65 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.11.2012 року складає 749 690 грн. 91 коп., звернуто стягнення на квартиру загальною площею 67,80 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № ZPA2GA00000042 від 19.07.2007 року) ПАТ КБ ПриватБанк з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ ПриватБанк всіх передбачених нормативно - правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Однак, на стадії отримання правовстановлюючих документів на нерухомість у ПАТ КБ ПриватБанк виникли труднощі, а саме: відсутній правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу, зареєстрований на Запорізькій Товарній Біржі „ТІТАН-ІНВЕСТ за № Н-893 від 08.02.1996 року, яка припинила свою діяльність, та передала архівні документи до агентства нерухомості «Капітал Сервіс».

Банк звернувся до агентства нерухомості «Капітал Сервіс», проте у видачі дублікату правовстановлюючого документу на предмет іпотеки було відмовлено в зв'язку з відсутністю зазначеного договору купівлі-продажу квартири.

Отже, на даний час у ПАТ КБ ПриватБанк фактично відсутня можливість реалізувати майно за встановленим способом.

Посилаючись на зазначені обставини, Банк просив суд змінити спосіб виконання рішення суду, а саме: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZРА2GА00000042 від 19.07.2007р. в розмірі 93 828,65 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.11.2012р. складає 749 690,91 грн. звернути стягнення на квартиру житловою площею 33,2 кв.м., загальною площею 67,80 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, що зареєстрований на Запорізькій Товарній Біржі „ТІТАН-ІНВЕСТ за № Н-893 від 08.02.1996р., шляхом продажу вказаної квартири на прилюдних торгах. Інші положення рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2013 року залишити без змін.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2016 року у задоволенні заяви ПАТ КБ ПриватБанк відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив із того, що заява ПАТ КБ „ПриватБанк задоволенню не підлягає, оскільки запропонований заявником спосіб і порядок зміни виконання рішення суду призведе до зміни змісту і суті судового рішення, крім того, заявником не надано суду переконливих доказів, що підтверджують наявність виняткових обставин та таких, що утруднюють виконання рішення суду, доцільність і необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення відповідно до вимог ст. 373 ЦПК України.

З вказаним висновком суду повністю погодитись не можливо, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення сторони по справі мають право звернутися до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання ухваленого судом рішення.

Аналіз норм ст. 373 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суд повинен з'ясовувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення суду.

Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV від 21.04.1999р. за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК ).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму Узагальненні судової практики «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року зазначив, що враховуючи, що предметом позову є звернення стягнення на предмет іпотеки, то спосіб реалізації предмета іпотеки та початкову ціну його реалізації, які мають зазначатися в рішенні суду, слід вважати порядком виконання рішення суду, який відповідно до ст. 217 ЦПК та ст. 39 Закону України «Про іпотеку» визначається в рішенні суду, а тому може бути змінений в порядку ст. 373 ЦПК.

Крім іншого, неможливість виконання судового рішення за відсутності правовстановлюючого документа, що підтверджено належними доказами, може вважатися обставиною, яка утруднює виконання рішення суду.

Однак, суд першої інстанції залишив поза увагою дані обставини.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України із належним зясуванням наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, їх винятковості та відповідності нового способу виконання рішення його суті, оскільки постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 312, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2016 року у цій справі скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: