У Х В А Л А

12 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шеремет А.М.

секретар судового засідання: Вихотень Я.В.

за участі: представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Рівненського міського суду від 25 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4; про захист авторського права та стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Рівненського міського суду від 25 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4; про захист авторського права та стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав.

На ухвалу судді ОСОБА_1. подано апеляційну скаргу, де покликався на порушення порядку, встановленого для вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки не додержано вимог процесуального права.

На її обґрунтування вказувалося про неврахування суддею положень ч.5 ст. 114 ЦПК України щодо виключної підсудності справи, постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року №585 "Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності" щодо ліквідації Державної служби інтелектуальної власності та передання функцій до Міністерства економічного розвитку і торгівлі, яке є правонаступником ліквідованого відомства. Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерство економічного розвитку і торгівлі України зареєстроване в АДРЕСА_1

Оскільки позивач посилається на порушення його прав в мережі Інтернет, тобто спір виник з приводу зазначеного у позові порушення майнових прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет, тому до цього спору мають застосовуватися правила про виключну підсудність. Таким чином вважає, що спір повинен розглядатися Печерським районним судом м. Київ.

Окрім того, поданий позов не відповідає вимогам щодо форми та змісту, що встановлені ст. 119 ЦПК України. Зокрема, ОСОБА_2 не зазначено ціну позову і не додано квитанції про сплату судового збору за вимоги немайнового та майнового характеру, наслідком чого повинно бути застосування суддею положень ч. 1 ст. 121 ЦПК України із залишенням позовної заяви без руху.

З цих міркувань просив ухвалу судді першої інстанції скасувати, передавши питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до цього ж суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи відповідача, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відкриваючи провадження у справі, суддя першої інстанції виходив із того, що при пред'явленні позову позивачем, який має цивільну процесуальну дієздатність, виконано вимоги ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а справу належить розглядати у порядку цивільного судочинства і вона підсудна Рівненському міському суду. Також відсутні передбачені процесуальним законом підстави, які унеможливлювали би початок цивільного провадження.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Матеріалами справи встановлено, що 10 жовтня 2017 року в суд звернулася ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4; про захист авторського права та стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав (а.с. 1-15; 17-71).

Після усунення 24 жовтня 2017 року недоліків позовної заяви, на що вказано 13 жовтня 2017 року ухвалою судді Рівненського міського суду, 25 жовтня 2017 року суддею першої інстанції відкрито провадження у справі (а.с. 90).

Між тим, згідно із ч. 5 ст. 114 ЦПК України, яка діяла (і продовжує діяти) на час звернення до суду, позови, що виникають з приводу порушення майнових прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет, пред'являються за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує політику у сфері інтелектуальної власності.

Як правильно покликався відповідач, 23 серпня 2016 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №585 "Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності". Частинами 1 і 2 цієї постанови ліквідовано Державну службу інтелектуальної власності, поклавши на Міністерство економічного розвитку і торгівлі завдання і функції з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності. Міністерство економічного розвитку і торгівлі є правонаступником Державної служби інтелектуальної власності, що ліквідовано, в частині реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності.

На а.с. 97-98 міститься витяг з довідки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, де зазначається юридична адреса Міністерства економічного розвиту і торгівлі України - 01008 м. Київ, вулиця Михайла Грушевського, 12/2.

За таких обставин доводи апеляційної скарги щодо наявності виключної підсудності у справі заслуговують на увагу і є обґрунтованими, а тому позов повинен бути пред'явлений саме з урахуванням зазначених фактів.

Підставою для скасування оскаржуваної ухвали і направлення процесуального питання до суду, який її постановив, на новий розгляд відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України є порушення порядку, встановленого для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-314, 316, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Ухвалу судді Рівненського міського суду від 25 жовтня 2017 року скасувати, а питання про відкриття провадження у справі передати суду першої інстанції на новий розгляд.

Головуючий:

Судді: