Ухвала

іменем україни

07 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення земельного сервітуту, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,15 га для будівництва й обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Разом з тим, забезпечення проектної документації до вказаної вище ділянки можливе через земельну ділянку відповідача. Крім того, комісією сільської ради складено акт, відповідно до якого, щоб у майбутньому доїхати до житлового будинку позивачу необхідно переїхати через земельну ділянку відповідача. В акті комісія рекомендує позивачу просити власника сусідньої земельної ділянки ОСОБА_5 дати дозвіл на облаштування дороги, через її земельну ділянку, для заїзду до його земельної ділянки, на якій він планує будувати житловий будинок.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просив встановити йому безоплатний земельний сервітут площею та довжиною визначеними детальним планом території до ділянки площею 0,1267 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 відносно земельної ділянки, яка належить відповідачу, розташованої АДРЕСА_1 на право прокладення дороги для заїзду, право проходу та проїзду на транспортному засобі, прокладання трубопроводів, інших лінійних комунікацій до земельної ділянки площею 0,1267 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 березня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що Сваричівською сільською радою Рожнятівського району Івано-Франківської області ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та виготовлення проекту детального планування на земельну ділянку орієнтованою площею 0,15 га по АДРЕСА_1 для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

За змістом акта Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 02 вересня 2016 року комісія рекомендує позивачу просити власника сусідньої земельної ділянки ОСОБА_5 дати дозвіл на облаштування дороги, через її земельну ділянку, для заїзду до його земельної ділянки, на якій він планує будувати житловий будинок.

Позивачу розроблено план території для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за вказаною вище адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч. 1 ст. 402 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Види права земельного сервітуту, яка можуть вимагати власники або землекористувачі земельних ділянок визначені у ст. 99 ЗК Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що позивачем не доведено порушення його прав на здійснення володіння, розпорядження та користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 через відсутність земельного сервітуту на частину земельної ділянки відповідача з правом прокладання дороги для заїзду, правом проходу та проїзду на транспортному засобі, прокладання трубопроводів та інших ліній комунікацій.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, що позивач є власником чи землекористувачем земельної ділянки АДРЕСА_1, отже його вимоги до відповідача є передчасними.

Місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С. Висоцька

М.К.Гримич