Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 липня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

27 квітня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в Дубровицький районний суд Рівненської області із позовом до ОСОБА_1, в якому вказував, що 26.11.2013 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит, у розмірі 2000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором у відповідача станом на 17.04.2017 року утворилась заборгованість, в розмірі 31091,03 грн.

Із цих підстав просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.11.2013 року в розмірі 31091,03 грн., яка складається з наступного : 1961,83 грн.- заборгованість за кредитом, 24072,48 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1456,72 грн. штраф (процентна складова), а також судові витрати в розмірі 1600 грн.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 липня 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1. про стягнення заборгованості - відмовлено.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1519/2017 Головуючий у 1 інстанції : Сидоренко З.С. Доповідач : Григоренко М.П.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає, що місцевий суд помилково відмовив у задоволенні вказаного позову.

Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

З моменту підписання фізичною особою заяви, між Кредитором та Позичальником було укладено кредитний договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання Позичальника до запропонованого Кредитором договору (умов кредитування). Зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника та Умовах та Правилах надання банківських послуг.

ОСОБА_1 не заперечував факт підписання заяви позичальника та отримання кредитної картки, отже фактично погодився на укладення договору. З наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач активно користувався кредитною карткою, що включало в себе як зняття кредитних коштів, так і поповнення картки, тобто своїми діями підтвердив наявність між сторонами кредитних правовідносин.

Відповідачем розрахунок заборгованості жодним чином не спростовано, не надано свого альтернативного розрахунку, який би підтверджував факт повного або часткового погашення ним заборгованості за Договором, не надано доказів повної та своєчасної сплати заборгованості та відсутності заборгованості за договором або її наявності у розмірі, що відрізняється від запропонованої Банком.

Також відповідач не скористався своїм правом на проведення судової експертизи правильності нарахувань даної заборгованості.

Вважає, що Банком було надано суду належні та допустимі докази для підтвердження факту наявності простроченої заборгованості за договором та її розміру, що не було спростовано відповідачем.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов ПАТ КБ "ПриватБанк" в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати у справі.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявились в судове засідання перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що правові підстави для задоволення позову відсутні, оскільки позивач не надав суду підписаних відповідачем "Умов та правил надання банківських послуг", "Правил користування платіжною карткою", не зазначив в позовній заяві і не надав суду жодних даних про номер карткового рахунку, дати вручення картки відповідачу, повідомлення йому пін-коду, строку дії картки саме за цим позовом та наданим розрахунком заборгованості.

Проте, на переконання колегії суддів, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, у звязку із невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, з ухваленням у справі нового рішення.

По справі встановлено, що 26 листопада 2013 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої відповідач висловив свою згоду із тим, що ця заява, разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять укладений між сторонами Договір про надання банківських послуг.

Також, підписуючи вищевказану анкету-заяву, відповідач підтвердив те, що він ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які йому надані у письмовому вигляді, і що він згодний із ними.

Крім того, відповідач взяв на себе зобовязання регулярно ознайомлюватись із змінами до Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті ПриватБанку.

Частиною 1 і 2 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Укладений 26 листопада 2013 року відповідачем із ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір на даний час є чинним, вимог про визнання цього договору з тих чи інших підстав, а також про внесення до нього змін чи його розірвання, ОСОБА_1 у встановленому порядку не заявляв, а тому, на розсуд колегії суддів, будь-яких законних підстав для незастосування положень цього договору немає, оскільки, відповідно до статей 627, 628, 629, 630 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Крім того, із доданого розрахунку заборгованості вбачається, що з моменту відкриття карткового рахунку відповідач неодноразово отримував грошові кошти у Банку та здійснював погашення кредиту, що також повністю підтверджує факт наявності між сторонами у даній справі договірних відносин, які випливають із кредитного договору.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не навів жодних мотивів, з яких у нього виникла потреба у зясуванні номеру карткового рахунку, дати вручення картки відповідачу, повідомлення йому пін-коду, строку дії картки, розглядаючи справу про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Колегія суддів вважає, що якщо вищевказані дані були дійсно потрібні для обєктивного розгляду справи по суті, то суд першої інстанції, в порядку статті 10 ЦПК України, мав би спочатку запропонувати позивачу надати такі дані, а не відразу ухвалювати рішення у справі.

Взявши до уваги висновки, які містяться у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року справа № 6-16цс 15, суд першої інстанції не звернув увагу на висновки, які містяться у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року по справі № 3-113 гс 16, в якій судові палати у господарських та цивільних справах, взявши до уваги і висновки, які містяться у постанові від 11 березня 2015 року справа № 6-16цс 15, зазначили, що Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку не можуть вважатись складовими частинами кредитного договору лише у разі наявності розбіжностей між положенням цих Умов та Правил і змістом заяви позичальника.

По даній справі будь-які розбіжності між Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку і змістом заяви позичальника ОСОБА_1 не встановлено.

Крім того, висновки, які містяться у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року справа № 6-16цс 15 в першу чергу стосуються питання застосування строку позовної давності, що по даній справі не має місце, оскільки будь-які заяви з даного приводу від відповідача не надходили.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 26.11.2013 року, станом на 17.04.2017 року, становить 29134 грн. 31 коп., яка складається з наступного : 1961,83 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 24072,48 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100 грн. пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1456,72 грн. штраф (процентна складова).

Зазначений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору, який стосується заборгованості за тілом кредиту, відсотками та пені, є повним, чітким та зрозумілим, в ньому міститься вся необхідна інформація про погашення кредиту, відповідні періоди та розміри платежів.

Будь-яких доказів про те, що ПАТ КБ „ПриватБанк нараховував плату за користування кредитними коштами та штрафні санкції не у відповідності до укладеного договору, відповідач не надав.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, процентів та пені підлягають задоволенню у повному обсязі.

В той же час, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення із ОСОБА_1, окрім неустойки, ще і штрафів, задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами при розгляді даної категорії справ.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.11.2013 року, станом на 17.04.2017 року, в розмірі 29134 грн. 31 коп., яка складається з наступного : 1961,83 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 24072,48 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100 грн. заборгованість по пені.

В задоволенні позову про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 500 грн. штраф (фіксована частина), 1456,72 грн. штраф (процентна складова) відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3178 грн. 32 коп., в рахунок відшкодування судових витрат, які останнє понесло у звязку із сплатою судового збору за подання позову та апеляційної скарги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.В. Боймиструк

ОСОБА_4