ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8961/17
провадження № 2/753/4870/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_2 до Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Урлів град" щодо стягнення вихідної допомоги та грошові кошти за час затримки розрахунку, ціна позову - 20480 грн.,

Встановив:

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з вказаним позовом від 16 травня 2017 року.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, в тому числі, щодо не зазначення відповідного обгрунтування та доказів.

Враховуючи наведене, згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено: залишити без руху позовну заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів.

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява позивача від 18 серпня 2017 року «Про усунення недоліків позовної заяви», проте обгрунтування, яке було викладено у вказаній заяві та перелік додатків містить виправлення, які вчинені без застереження щодо їх наявності особою, яка їх вчинила, що унеможливлює ідентифікацію як їх автентичності, так і особи, яка вчинила такі виправлення.

Крім того, судом враховано, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ст.ст.119, 120 ЦПК України, з урахуванням правил підсудності, які визначені ст.ст.107-117 ЦПК України.

Проте, 30 травня 2017 року до Дарницького районного суду м. Києва з адресно-довідкового підрозділу надійшли відомості про те, що ОСОБА_2 по м. Києву зареєстрованою не значиться, при цьому, останньою не зазначено доказів щодо реєстрації у Дарницькому районі м. Києва її або відповідача.

Крім того, судом проаналізоване наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

З 1 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 1 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі (Постанова Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі №6-1121цс16).

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно до положень Закону України «Про судовий збір», в тому числі ст.4, позивачу належить надати можливість сплатити судовий збір у сумі 640 грн.

Судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, вважаю, що належить надати позивачу повторно строк на виконання вищенаведених вимог.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_2 до Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Урлів град" щодо стягнення вихідної допомоги та грошові кошти за час затримки розрахунку.

Якщо у встановлений термін зазначені вимоги не будуть виконані заява буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: