Справа № 682/735/17
Провадження № 2/682/399/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О., з участю представника органу опіки та піклуваня Славутської міської ради Хмельницької області Шаргородської Н.І., позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, адвоката Жилюка О.В., відповідача ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в.

15.03.2017 р. ОСОБА_2, ОСОБА_6 звернулися в суд в інтересах малолітньої онучки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів .

В ході судового розгляду позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали і пояснили, що їх дочка ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 2010 року та мали доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 З 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 припинили спільне проживання, а у 2016 році розірвали шлюб. З 2013 року ОСОБА_9 з дитиною проживала в АДРЕСА_2. Відповідач протягом півтора року життям дитини не цікавився, іноді надавав кошти на утримання, постійно проживає в Росії. ІНФОРМАЦІЯ_3 року мама ОСОБА_7 - ОСОБА_9 трагічно загинула. Малолітня ОСОБА_7 залишилась на їхньому утриманні та під їхньою опікою. Проте, вони не можуть здійснювати обов"язки опікунів, так як ОСОБА_7 офіційно не є дитиною, позбавленою батьківського піклування. Тому просять позов задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше шіж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення повноліття дитиною.

Відповідач ОСОБА_5 позов визнав та пояснив, що з 2010 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, разом проживали в Російській Федерації. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася дочка ОСОБА_7. Після народження дочки, ОСОБА_9 з дитиною поїхала проживати до батьків в Україну. До січня 2015 року він періодично приїжджав до дружини та доньки, але у 2016 році шлюб між ними було розірвано і протягом півтора року він з дочкою не бачився, не спілкувався, допомоги на її утримання не надавав. Йому відомо, що ОСОБА_9 загинула ІНФОРМАЦІЯ_3 р. Але забрати дочку ОСОБА_10 з собою в Росію він не може, так як не має умов для проживання дитини, не зможе забезпечити її всім необхідним і надати їй належне виховання. Не заперечує, щоб дочкою опікувалися дідусь і бабуся - позивачі по справі. Погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі, визначеному судом.

Заслухавши пояснення позивачів, пояснення відповідача, свідка, думку представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі і мали спільну дитину - дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 розірваний 08.07.2016 року (а.с.8-9).

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р ( а.с. 4).

ОСОБА_7 досягла віку 4 роки (а.с.5), проживає в АДРЕСА_1, на що вказують сторони, свідок та представник органу опіки та піклування.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є Хресною мамою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 Їй відомо, що відповідач є батьком ОСОБА_10, але він проживає в Росії, вихованням і утриманням доньки не займається, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Після смерті мами - ОСОБА_9, ОСОБА_7 проживає з позивачами - дідусем і бабусею, які піклуються про неї, утримують її.

Наведене дає підстави вважати, що відповідач ОСОБА_5 свідомо участі у вихованні своєї дочки не приймає, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, участі в утриманні дитини не бере, хоча і має можливість утримувати дочку.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Славутської міської ради Хмельницької області від 22.02.2017 року ОСОБА_5 слід позбавити батьківських прав щодо його дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-7).

Представник органу опіки та піклування Шаргородська Н.І. в судовому засіданні висновок підтримала, вважає, що ОСОБА_5 сіл позбавити батьківських прав щодо дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н, так як він самоуссунувся від виконання батьківських обов"Язків, проживає в Росії, умов для проживання дити не має, участі в утриманні та вихованні дочки не приймає, фактично після смерті матері ОСОБА_10 залишилась без батьківської опіки.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене "згідно з законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України").

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини тощо.

Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 свідомо нехтує своїми батьківськими обов"язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, суд знаходить, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. А тому наведене дає підстави для задоволення позову і позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1

Крім цього, у зв"язку із смертю матері, правовий статус дитини чітко не визначений, оскільки вона має батька, але позбавлена батьківського піклування, то позбавлення батьківських прав відповідача буде сприяти дитині визначити її правовий статус, як захищеної групи осіб і отримати відповідну соціальну допомогу від держави, чого вона на даний час позбавлена з вини відповідача і останній, як законний представник дитини, не сприяє цьому протягом тривалого часу.

Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому СК України (ст. 169).

Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи майнові інтереси малолітньої ОСОБА_7, а також майновий стан відповідача, те, що відповідач є працездатним, здоровим, інших осіб на утриманні не має, суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня звернення з позовом до суду і до досягнення повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід відшкодувати в користь позивачів судові витрати за вимогами немайнового характеру в сумі 640 грн, сплачені при зверненні з позовом про позбавлення батьківських прав до суду. А також з відповідача слід стягнути в користь держави судові витрати за вимогами майнового характеру про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 14, 18, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 164, ст. 166 СК України, суд

в и р і ш и в.

Позов задовольнити .

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженця Сурхандарьїнської області, м. Термез, Республіки Узбекистан, в користь ОСОБА_2, ОСОБА_6, аліменти на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.03.2017 року і до досягнення повноліття дитиною.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2, ОСОБА_6 640 грн 00 коп судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 640 грн 00 коп судових витрат .

Протягом десяти днів з дня оголошення сторони можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду в апеляційний суд Хмельницької області через Славутскький міськрайонний суд.

Суддя Зеленська В. І.