Ухвала

іменем україни

6 грудня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кафідової О.В.,
суддів: Леванчука А.О., Іваненко Ю.Г. Гримич М.К., Маляренка А.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_6, третя особа - реєстраційна служба Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, зняття з реєстрації, виселення, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 червня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 12 500 швейцарських франків строком до 28 червня 2013 року.

17 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 8 200 доларів США строком до 16 жовтня 2017 року.

На забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_7 за вищезазначеними кредитними договорами між банком та нею були укладені договори іпотеки від 29 червня 2006 року та 17 жовтня 2007 року, посвідчені приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу МартиненкоА.М., зареєстровані в реєстрі за № № 3750, 3386, відповідно до яких в іпотеку банку була передана однокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Крім того, 27 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 120 тис. швейцарський франків строком до 26 березня 2018 року. У цей же день на забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М., зареєстрований в реєстрі за № 1046, відповідно до умов якого іпотекодавець ОСОБА_7 передала в іпотеку банку належне їй на праві власності нежиле приміщення по АДРЕСА_2, загальною площею 316,8 кв. м.

27 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 було укладено ще один договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 70 тис. доларів США строком до 26 листопада 2018 року. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М., зареєстрований в реєстрі за № 4433, предметом якого є нежиле приміщення по АДРЕСА_2, загальною площею 316,8 кв. м.

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 1, відповідно до якого останньому було відступлено права вимоги за вищезазначеними кредитними договорами.

У серпні 2014 року під час спроби досудового врегулювання погашення існуючої заборгованості ТОВ «Кей-Колект» стало відомо про смерть позичальника ОСОБА_7

31 жовтня 2014 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до Шепетівської державної нотаріальної контори із вимогою до спадкоємців ОСОБА_7 щодо погашення заборгованості за вищезазначеними кредитними договорами у разі прийняття спадщини.

Відповідно до листа Шепетівської державної нотаріальної контори від 27 грудня 2014 року стало відомо про те, що було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_6

У зв'язку з цим ТОВ «Кей-Колект» просило звернути стягнення на предмети іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 та нежиле приміщення по АДРЕСА_2, шляхом визнання за ним права власності на них, із зобов'язанням реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області внести відповідні записи про реєстрацію права власності ТОВ «Кей-Колект» на предмети іпотеки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 січня 2016 року у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі, яким у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Кей-Колект» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягаєчастковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Указані вимоги апеляційним судом не дотримано.

З матеріалів справи вбачається, що 29 червня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 12 500 швейцарських франків строком до 28 червня 2013 року (а. с. 52-56, т. 1).

17 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 8 200 доларів США строком до 16 жовтня 2017 року (а. с. 21-24, т. 1).

На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вищезазначеними кредитними договорами між банком та нею були укладені договори іпотеки від 29 червня 2006 року та 17 жовтня 2007 року, посвідчені приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М., зареєстровані в реєстрі за № № 3750, 3386, відповідно до яких в іпотеку банку була передана однокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 38,7 кв. м, житловою площею 18,9 кв. м, що належить іпотекодавцю ОСОБА_7 на праві власності (а. с. 29-31, 59-62, т. 1).

Крім того, 27 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 120 тис. швейцарський франків строком до 26 березня 2018 року (а. с. 32-40, т. 1).

27 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 було укладено ще один договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 70 тис. доларів США строком до 26 листопада 2018 року (а. с. 6-8, т. 1).

На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вищезазначеними кредитними договорами між банком та нею були укладені договори іпотеки від 27 березня 2007 року та 27 листопада 2007 року, посвідчені приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М., зареєстровані в реєстрі за № № 1046, 4433, відповідно до яких в іпотеку банку було передане належне іпотекодавцю ОСОБА_7 на праві власності нежиле приміщення по АДРЕСА_2, загальною площею 316,8 кв. м (а. с. 19-20, 49-51, т. 1).

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 1, відповідно до якого останньому було відступлено права вимоги за вищезазначеними кредитними договорами (а. с. 63-65, т. 1).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів попередження відповідача повідомленням про відступлення прав вимог за формою згідно із договором факторингу від 12 грудня 2011 року № 1.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект», суд апеляційної інстанції виходив із положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, якою передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, та що у положеннях договору іпотеки від 27 листопада 2007 року відсутній запис про можливість передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Однак з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги ТОВ «Кей-Колект» стосувалися звернення стягнення на предмети іпотеки, зокрема договорів іпотеки від 29 червня 2006 року та 17 жовтня 2007 року, предметом яких є квартира АДРЕСА_1, та договорів іпотеки від 27 березня 2007 року та 27 листопада 2007 року, предметом яких є нежиле приміщення по АДРЕСА_2.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд апеляційної інстанції послався на те, що умовами договору іпотеки від 27 листопада 2007 року такий спосіб звернення стягнення, як передача іпотеки іпотекодержателю у власність, не передбачена умовами цього договору. Однак апеляційний суд залишив поза увагою підстави заявленого позову та те, що вимоги ТОВ «Кей-Колект» щодо звернення стягнення стосувалися не тільки договору іпотеки від 27 листопада 2007 року, а й інших договорів іпотеки від 29 червня 2006 року та 17 жовтня 2007 року, 27 березня 2007 року, предметом яких є не тільки нежиле приміщення по АДРЕСА_2, а й квартира АДРЕСА_1. Цим договорам суд апеляційної інстанції у порушення вимог ст. ст. 212, 213, 303 ЦПК України оцінки не надав. При цьому суд не звернув уваги на зміст та умови цих договорів, якими передбачено такий спосіб захисту порушеного права іпотекодержателя як передача предмета іпотеки у власність іпотекодержателя як способу задоволення його вимог.

Таким чином, суд апеляційної інстанції у порушення вищезазначених вимог ЦПК України не перевірив доводів позивача щодо заявленого позову та у порушення ст. ст. 60, 212 ЦПК України не надав оцінки наявним у справі доказам та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект».

Крім того, апеляційний суд допустив порушення норм передбачених ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України. Зокрема, за своїм змістом рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 316 ЦПК України, оскільки у мотивувальній частині рішення повинно бути викладено мотиви скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення; встановлені судом першої інстанції та не оспорені обставини, а також обставини, встановлені апеляційним судом, і визначені відповідно до них правовідносини; чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду; назву, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався.

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз'яснено, що посилання в апеляційній скарзі на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав установленими, чи на невідповідність висновків суду обставинам справи підлягає перевірці апеляційним судом шляхом дослідження доказів, яким, на думку особи, що подала апеляційну скаргу, суд першої інстанції не дав оцінки або дав неправильну оцінку. У разі ухвалення нового рішення суд апеляційної інстанції в мотивувальній частині рішення дає оцінку доказам, що наявні в матеріалах справи, а також новим доказам, якщо вони досліджувалися, в їх сукупності за правилами, встановленими ст. 212 ЦПК України.

У мотивувальній частині рішення апеляційний суд не надав оцінки доказам, наявним в матеріалах справи, не зробив викладу та аналізу рішення суду першої інстанції, не виклав мотивів його скасування та ухвалення нового рішення, встановлених судом першої інстанції та не оспорених обставин, а також обставин, встановлених апеляційним судом.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи апеляційному суду слід прийняти до уваги правові позиції Верховного Суду України, які стосувалися правовідносин, що виникли у даній справі, зокрема, постанови від 27 квітня 2017 року № 6-679цс17, від 13 вересня 2017 року № 6-1446цс17, від 23 вересня 2015 року № 6-979цс15.

Керуючись статтями 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає. О.В. Кафідова А.О. Леванчук М.К. Гримич Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко Головуючий Судді: