У Х В А Л А

про забезпечення позову

27 жовтня 2017 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики від 30.06.2015 р. в розмірі 230 069,88 грн.

Ухвалою від 27.10.2017 р. відкрито провадження за вищевказаним позовом.

Одночасно з позовною заявою позивачем була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач, посилаючись на грубе та триваюче порушення відповідачем взятих на себе обов'язків по поверненню суми позики, ставить питання про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на належне позивачу майно в межах заявлених вимог. Враховуючи, що станом на дату подачі позову відповідач не повернув позивачу суму боргу та не реагує на будь-які спроби зв'язатись з ним для врегулювання спірної ситуації, протягом 2016-2017 р.р. відповідачем було відчужено та обтяжено іпотекою належні йому об'єкти нерухомості, а відтак, у позивача існують обґрунтовані підозри, що до моменту вирішення справи та до моменту виконання рішення (у випадку його задоволення) все належне відповідачу нерухоме та рухоме майно буде відчужене, що унеможливить виконання рішення.Вказані обставини, на думку позивача, зумовлюють необхідність вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст.с.151 ч.3, 153 ч.1ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження без повідомлення відповідача та осіб, які беруть участь у справі, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно ст.152 ч.3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірнимиіззаявленимипозивачемвимогами.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з-під арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з наданих документів, між сторонами дійсно існує спір з приводу невиконання договору позики від 30.06.2015 р., позивачем заявлені вимоги про стягнення суму у великому розмірі. Накладення арешту на майно відповідача в межах заявлених вимог є співмірним заходом забезпечення позову.

Тому слід прийняти заходи забезпечення позову по справі, оскільки неприйняття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

В зв'язку з чим, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповіднодо ст.153 ч.9 ЦПК України ухвала про накладення арешту підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.151-153, 208-210, 293 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт в межах суми боргу у розмірі 230 069,88 грн. (двісті тридцять тисяч шістдесят дев'ять грн. 88 коп.) на все майно, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання зареєстровано: АДРЕСА_2 цільове призначення земельної ділянки для ведення садівництва, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, 2) земельну ділянку НОМЕР_2 цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 18;

Копію ухвали надати позивачу для пред'явлення в установленому законом порядку для виконання і внесення відомостей до Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна;

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Строк пред'явленняухвали до виконання - протягом розгляду цивільної справи № 758/12824/17.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування.

СуддяН. М. Ларіонова