Справа №242/5326/17
Провадження №2/242/1966/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року Суддя Селидівського міського суду Донецької області Пирогова Л.В., розглянувши заяву Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2017 р. до Селидівського міського суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Одночасно представником позивача подано заяву про забезпечення позову. В обґрунтування своїх вимог зазначено, що відповідачем зобовязання за кредитним договором належним чином не виконано, щомісячні погашення кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. Також зазначив, що найчастіше за порушенням зобовязань перед банком відбуваються вчинення відповідачем всіх можливих заходів щодо позбавлення банку можливості задовольнити вимоги за рахунок належного відповідачу майна й коштів.

Просить суд накласти арешт на ? частку квартири загальною площею 55,1 кв.м, житловою площею 39,5 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводить його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Суд розглядає клопотання представника позивача про забезпечення позову без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Перелік видів забезпечення позову визначений у ст.152 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Представником позивача у порушення вимог ч.3 ст.152 ЦПК України, яка передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, не долучено відповідних доказів щодо оцінки вартості нерухомого майна на час подання заяви про забезпечення позову.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Тому, допускаючи забезпечення позову, суд відповідно до ч.4 ст.153 ЦПК вправі покласти на позивача обовязок внести на депозитний рахунок суду заставу, достатню для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову (проте її розмір не повинен перевищувати розміру ціни позову).

Суд вважає неспроможними доводи представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» з приводу того, що майно може бути передано третім особам права власності на майно й кошти або його приховування, оскільки зазначене є припущення, а не реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову по даній цивільній справі є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя