У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., Мостової Г.І., Умнової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоїн ап!» про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційними скаргами ОСОБА_6 на ухвали апеляційного суду м. Києва від 23 червня та 30 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду із позовом до дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоїн ап!» (далі - ДП «А.Е.Т. Джоїн ап!») про захист прав споживачів, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди за неналежне виконання умов договору про надання туристичних послуг.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року позовну заяву було залишено без руху для сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2016 року вказану ухвалу суду першої інстанції скасовано, питання про відкриття провадження у справі передано на новий розгляд до того ж суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП «А.Е.Т. Джоїн ап!» на користь ОСОБА_7 суму завданих матеріальних збитків у розмірі 45 доларів США, що еквівалентно 1 069 грн 65 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2016 року апеляційну скаргу позивачів на рішення суду першої інстанції залишено без руху для сплати судового збору за її подання.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року вищезазначену апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявникам.

У касаційних скаргах ОСОБА_6 порушує питання про скасування оскаржуваних ухвал суду апеляційної інстанції із передачею питання на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13 - 18, 20, 24 - 29, 31 - 33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Отже, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

ОСОБА_6 оскаржила в касаційному порядку ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху, яка подальшому провадженню у справі не перешкоджає, отже, не може бути предметом касаційного перегляду.

За таких обставин касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2016 року слід закрити, як помилково відкрите.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга в цій частині підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга за формою і змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що в апеляційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7 зазначали, що вони відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнені від сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року вищезазначену апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявникам. При цьому, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявники у наданий їм строк не усунули виявлених в ній недоліків.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів» у цій частині у зв'язку із прийняттям Закону України «Про судовий збір», у редакції від 8 липня 2011 року, не змінений, з нього не виключена вказівка про звільнення споживачів від сплати судового збору.

За таких обставин, при чинності Закону України «Про захист прав споживачів», яким встановлені права споживача, визначені механізми їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, серед яких право на звернення до суду, складовою забезпечення якого є звільнення споживача від сплати судового збору, саме по собі не зазначення споживачів у переліку осіб, що згідно з ст. 5 Закону України «Про судовий збір» мають пільги щодо сплати судового збору, не може свідчити, що споживачі такої пільги, встановленої відносно них спеціальним Законом, який гарантує захист їх прав, не мають.

Покладаючи на позивачів обов'язок по сплаті судового збору, апеляційний суд вказаних вимог закону не врахував, неправильно витлумачив закон та дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_6, ОСОБА_7, звернувшись із позовом, пов'язаним із захистом порушених прав, як споживачів, мають сплачувати судовий збір.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а питання про відкриття апеляційного провадження передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоїн ап!» про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2016 року, закрити.

Касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року скасувати, питання про відкриття апеляційного провадження передати на новий розгляд до суду цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко Г.І. Мостова О.В. Умнова