АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-714/11 Номер провадження 22-ц/786/737/17Головуючий у 1-й інстанції Путря О.Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.,

суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 06 лютого 2017 року

по справі за заявою ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення апеляційного суду Полтавської області від 03 червня 2014 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" в особі Кременчуцької філії ПАТ "Кредитпромбанк" (правонаступник Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк") до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання рішення апеляційного суду Полтавської області від 03 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Кременчуцької філії ПАТ «Кредитпромбанк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування свого клопотання заявник вказував, що рішенням апеляційного суду Полтавської області від 03 червня 2014 року скасовано рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2011 року в справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до нього та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з нього на користь ПАТ «ДельтаБанк» заборгованість за кредитним договором № 20/02/08-Склв. в сумі 248 805 грн. 63 коп.

Посилаючись на скрутне матеріальне становище у звязку зі звільненням з роботи та перебуванням на його утриманні неповнолітнього сина, - просив розстрочити виконання зазначеного судового рішення, встановивши черговість сплати боргу по 5 000 грн. до 25 числа кожного місяця, вказуючи, що саме таку суму він має змогу погашати щомісячно.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06 лютого 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення апеляційного суду Полтавської області від 03 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" в особі Кременчуцької філії ПАТ "Кредитпромбанк" (правонаступник Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк") до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційному порядку дану ухвалу оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати її та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів неможливості виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03 червня 2014 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

За розясненнями, наведеними в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Закон пов'язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Разом з тим, заявником відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів про наявність у нього таких виняткових обставин, які позбавляють його можливості виконувати зазначене судове рішення. Окрім того, заявник є працездатною особою, являється приватним підприємцем, отримує доходи.

В той же час, обставини, на які посилався ОСОБА_2, а саме: складний фінансовий стан, наявність на утриманні неповнолітнього сина, не носять характеру особливих обставин, не можуть вважатися достатніми й винятковими та такими, що утруднюють виконання рішення, у розумінні ст. 373 ЦПК України.

Окрім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 12 травня 2011 року у справі Ліпісвіцької проти України ( п. 18,23) визначено, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у звязку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, визначених в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Інших доводів, які б впливали на висновки суду та вказували на їх помилковість, апелянтом не надано.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про залишення заяви про відстрочку виконання рішення суду без задоволення, а отже відсутні підстави для скасування або зміни оскаржуваної ухвали, які передбачені ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 06 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_3

--//-- ОСОБА_4

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1