Дата документу 27.11.2017
Справа № 501/2926/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

при секретарі Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області подання головного державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Іллічівського Чорноморського міського відділу ДВС ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зобовязана на підставі виконавчих листів №501/3355/13-ц, виданих Іллічівським міським судом Одеської області 11.03.2014 р. сплатити в солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2900000,00 гривень та судовий збір в сумі 34441,00 гривень. Державний виконавець стверджує, що боржник, будучи належним чином ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження, рішення суду добровільно не виконує, заборгованість не сплачує, тим самим ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань (а.с.1-4).

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Державний виконавець двічі був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.85,90), але в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не сповістив, матеріалів виконавчого провадження суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановами державного виконавця відділу ДВС від 18.08.2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів №501/3355/13-ц, виданих Іллічівським міським судом Одеської області 11.03.2014 р. про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в розмірі 2900000,00 гривень та судового збору в сумі 34441,00 гривень (а.с.7,8).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо громадянин ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання цих зобовязань.

Отже Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязання, а за ухилення від їх виконання. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Слід зазначити, що сама по собі наявність заборгованості не свідчить про ухилення боржника від виконання судових рішень, і не може бути визнана судом підставою для тимчасового обмеження боржника у виїзді за межі України.

Державним виконавцем не надані суду докази стосовно того, що боржник свідомо ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань.

Крім того, всупереч ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» до подання не додано доказів, що підтверджують факт надсилання постанов про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Отже, суду не відомо чи отримував боржник постанову про відкриття виконавчого провадження, чи обізнаний він щодо строків добровільного виконання вимог виконавчих документів, а також щодо дій, які проводилися по виконанню рішення.

Також в матеріалах справи відсутні відомості про вжиття у повному обсязі відповідних заходів для виконання судового рішення, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч.1,3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки, відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на державного виконавця покладається тягар доказування.

Виходячи з положень ст.33 Конституції України, ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що обставини, на які посилається державний виконавець не є достатніми для обмеження конституційного права боржника ОСОБА_2

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 задоволенню не підлягає як недоведене, передчасне та необґрунтоване.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст.209-210, 377-1 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п′яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя