Справа №348/1803/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.

секретаря Буратчук О.В.,

з уч.позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 12.09.2017 року звернулася в суд з позовом, який в ході уточнила і збільшила, до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей .

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем по справі в шлюбі, який між ними було зареєстровано 15.10.1999 року у Верхньомайданській сільській раді Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №6. За час спільного проживання в них народилося четверо дітей дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4,батьками яких записані вона з відповідачем. Діти фактично є на її утриманні, відповідач, проживаючи окремо, ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги для сімї не надає, а її доходи є недостатніми для утримання дітей, оскільки вона здійснює догляд за молодшим сином, не працює, перебуває в декретній відпустці, займається домашнім господарством. Відповідач працює в ТзОВ «Пако-ІФ» і отримує заробітну плату, однак самоусунувся від утримання дітей, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Окрім того їх дочка ОСОБА_6 хворіє, періодично перебуває на лікуванні, вона змушена витрачати кошти на придбання ліків. Відповідач в цих витратах також не бере ніякої участі. Під час лікування дочки 13.10.2017 року нею було потрачено 446,55грн. на придбання медикаментів, тому вважає, що відповідач повинен сплатити їй половину 223,27 грн. Просить позов задоволити, стягувати з ОСОБА_1 в свою користь на утримання неповнолітніх дітей дочок ОСОБА_9, ОСОБА_10 та синів ОСОБА_11 і ОСОБА_8 - аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до повноліття дітей, а також стягнути половину додаткових витрат на лікування дочки ОСОБА_10 та витрати на правову допомогу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обємі з підстав, які викладені в уточненій позовній заяві, суду пояснила, що з червня 2017 року вона з відповідачем разом не проживають і за час окремого їх проживання він матеріально їм не допомагає, участі в утриманні дітей не бере, в звязку чим вона змушена була звернутися суд з даним позовом. Тому просить позов задоволити, стягувати з відповідача в свою користь аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання 4-х дітей, окрім того стягнути з відповідача в свою користь 223,27 грн. додаткових витрат на лікування дочки ОСОБА_10, а також понесені нею судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, однак не заперечує проти позову, суду пояснив, що він намагається допомагати дітям, купував різноманітні речі, подарунки.На даний час він офіційно працевлаштований, отримує мінімальну заробітну плату і згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини свого заробітку, а також сплатити позивачці половину коштів, потрачених нею на придбання медикаментів для дочки.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який зареєстровано 15.10.1999 року у Верхньомайданській сільській раді Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №6. (а.с.5). За час спільного їх проживання у сторін народилися дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають з позивачем по справі та знаходяться на її утриманні, що підтверджується актом Верхньомайданської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області ( а.с.10).

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання обов'язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Стосовно самого розміру аліментів, то в даному випадку суд наголошує на наступне.

У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої 27.02.1991 року і 27.09.1991 року набула чинності для України, зазначено, що Організація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу; в сім'ї як основному осередку суспільства і природному середовищі для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вони могли повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства; дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності.

Статтею 26 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов'язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені.

Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, з врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дітей та платника аліментів, що він працює в ТзОВ «Пако-ІФ» на посаді оператора виробничої лінії (а.с.), де отримує заробітну плату, про що сам не заперечує, і взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі, який визначений позивачем, а саме щомісячно по 1/2 частині з усіх видів його доходу на утримання його дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.185 СК України той з батьків, з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Судом встановлено, що дочка сторін ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, хворіє, в період з 19.06.2017 року по 04.07.2017 року, та з 13.10.2017 року по 27.10.2017 року знаходилася на стаціонарному лікуванні (а.с. ) Позивачем на придбання медикаментів на лікування дочки було витрачено 446,55 грн. що підтверджується чеком № 5603 від 13.10.2017 року (а.с. ).

Обовязок по утриманню дітей покладено на обох батьків, в звязку з чим з відповідача слід стягнути на користь позивача половину понесених витрат на придбання медикаментів в сумі 223,27 грн.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Таким чином на підставі вищенаведеного суд прийшов до висновку про задоволення позову.

З відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України також слід стягнути судові витрати по справі в дохід держави та на користь позивача згідно представлених квитанцій.

На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 183, 185 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.88, 197, 213-217, 218, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити .

Стягувати із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7 (інд.номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (інд.номер НОМЕР_2) на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення в цій частині в межах платежу за один місяць.

Стягнення аліментів розпочати з 12.09.2017 року і проводити до повноліття дітей.

Стягнути із ОСОБА_4 Миколайовичана користь на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на лікування дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 223,27 грн.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 500,00 грн. судових витрат по справі.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 640,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 30.11.2017 року.