Справа № 186/1168/17
Номер провадження № 2/0186/530/17
28 листопада 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Демиденко С.М.
секретар: Фадєєва Т.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу дійсним,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу дійсним.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що 10 січня 2000 року, за договором купівлі-продажу №1/6 нерухомого майна, укладений на Придніпровській товарній біржі, позивачі придбали у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 трьохкімнатну квартиру №6 в житловому будинку № 47 по вулиці Шкільній, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, загальною площею 67,6 кв.м, житловою площею 42,3 кв.м. за 1700,00 гривень.
Позивачі та відповідачі домовились про всі істотні умови договору, що відображено в підписаному ними договорі купівлі-продажу. При цьому були виконані всі умови угоди, крім нотаріального посвідчення договору: відповідачі отримали гроші і передали їм всі документи і ключі від квартири.
Після отримання грошей і передачі ключів і всіх документів відповідачі виїхали з міста в невідомому їм напрямку і засвідчити угоду нотаріально в даний час не представляється можливим.
Просять суд визнати договір купівлі-продажу від 10 січня 2000 року №1/6 укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, ОСОБА_5 - дійсним.
В судове засідання позивачі не зявились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії договору купівлі - продажу нерухомого майна від 10 січня 2000 року, який був зареєстрований Придніпровською товарною біржею за реєстраційним номером 1/6-НДП, встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 уклали угоду відповідно до якої продають ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Юрієвні від особи якої діяла її мати, як законний представник ОСОБА_7 трьохкімнатну квартиру №6 в житловому будинку №47 по вулиці Шкільна, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, яка належить продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло №874 виданого 19 жовтня 1993 року Першотравенським УЖКГ ДХК «Павлоградвугілля», та зареєстрованого Міжміським бюро технічної інвентаризації м.Павлограда від 26 жовтня 1993 року за №9-105.
Відповідно до копії реєстраційного посвідченняя від 05 липня 2000 року встановлено, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_5 Юрієвною та ОСОБА_8 праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу посвідченого 10 січня 2000 року Павлоградською філією Придніпровською товарною біржею за №1/6-НДП і записане в реєстрову книгу за №9-105.
Покупець ОСОБА_5 /позивач/ квартири №6 в житловому будинку №47 по вулиці Шкільна, міста Першотравенська, Дніпропетровської області змінила прізвище на ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №186087 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.
Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.
Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 45, ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.
Нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.
Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Статтею 227 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди та ст. 48 цього Кодексу, яка передбачає, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемляє особисті або немайнові права неповнолітніх дітей.
У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року № 3, зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1992 року № 13, від 25 травня 1998 року № 15 «Про судову практику у справах про визнання правочинів недійсними», які буди чинними на час спірних правовідносин, судам роз'яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах жилого будинку (квартири) чи його (її) частини.
Судом установлено, що між сторонами укладено угоду, яка підлягала обов'язковому нотаріальному посвідченню, а саме договір купівлі-продажу квартири на товарній біржі, сторони не були членами такої біржі, договір укладений без дозволу органів опіки та піклування а, отже, з підстав недодержання нотаріальної форми вказаний договір купівлі-продажу є недійсним та не має юридичної сили.
Судом встановлено, що спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений, а зареєстрований на Павлоградській філії Придніпровської товарної біржі.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» станом на 18 травня 2001 року договір купівлі-продажу нерухомого майна не підлягав нотаріальному посвідченню.
Разом із тим, згідно з роз'ясненнями Міністерства юстиції України №17-12/44 від 10 квітня 1998 року «Щодо діяльності товарних бірж» передбачено особливі умови щодо договорів купівлі-продажу будинку (його частини) якщо хоча б однією із сторін є громадянин, вважається, що такі договори, укладені та зареєстровані біржами з дотриманням закону, підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, недотримання цієї вимоги згідно ст. 47 ЦК Української РСР тягне недійсність договору.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги відповідно до позовної заяви позивачі посилаються на те, що їм не було відомо про необхідність реєструвати біржовий договір у нотаріальній конторі.
Тобто, позивачі просили визнати дійсним спірний договір купівлі-продажу з тих підстав, що між сторонами відбулося повне виконання умов договору.
Проте, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року, чинної на час виникнення спірних правовідносин), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Тобто, для визнання судом угоди дійсною необхідно не лише повного чи часткового виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди.
За таких обставин, враховуючи, що позивачами не доведено факту ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди та взагалі ці обставини не вказувалися, відсутні підстави для задоволення позовних вимог шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомості.
Питання про судові витрати у справі суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
В задоволені позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу дійсним відмовити.
Судові витрати віднести за рахунок позивачів.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Першотравенського міського суду протягом десяти днів з моменту одержання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.М. Демиденко