Провадження № 2/761/4705/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про несвоєчасне повернення гарантованої суми коштів та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач мав вклад згідно депозитного договору № 0045038 в ПАТ «Платінум Банк», який ліквідовано НБУ. Позивач мав право на отримання з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантовану суму, передбачену Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Проте, в час визначений законом позивач не побачив себе у списку (реєстрі) осіб, які такі виплати будуть отримувати. З 21.02.20117 р. по 03.03.2017 р . ОСОБА_1 кожного дня звертався до банка - агента з нам аганням отримати належні кошти та 03.03.2017 р. письмово звернутися до до уповноваженої особи Фонду повернути гарантовані кошти. Позивач отримав гарантовані кошти лише 23.03.2017 р. на 30 днів пізніше ніж визначено чинним законодавством України , а тому просить суд стягнути на його користь з відповідача 2 958,90 грн. річних від банківського вкладу відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України , 493,13 грн. 3% річних від банківського вкладу за прострочений термін згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України,, 180 000,00 грн. пені в порядку ст. 5 Закону України 2Про захист прав споживачів», 10 000,00 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно до ст. 23 ЦК України.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Наголосив, що у відповідача були відсутні визначені законом підстави для затримання виплат гарантованої суми Також зазначив, що його діти, які мали схожі вклади у банку отримали грошові кошти раніше за нього.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог. Пояснив, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На момент введення тимчасової адміністрація Фонд має повноваження на здійснення виплат відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за договорами строк дії яких закінчився після початку виведення Фондом банку з ринку, та з урахуванням вимог ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Дата повернення вкладу за договором позивача - 15.11.2017 р. , тому він отримав право на відшкодування після початку процедури ліквідації в ПАТ «Платінум Банк», тобто після 23.02.2017 р. в 30-денний термін.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Встановлено і не заперечується сторонами, що 16.05.2016 р. між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Платінум Банк» було укладено договір № 00455038 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» відповідно до умов якого позивач розмістив грошові кошти у розмірі 210 000,00 грн. Дата повернення вкладу - 15.11.2017 р.

Також, як вбачається з п. 3.2. договору, сторони не передбачили можливість дострокового повернення суми вкладу.

Яв свідчать матеріали справи, на підставі рішення НБУ № 14 рп/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Платінум Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято 11.01.2017 р. рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платінум Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

В подальшому, і це не заперечується сторонами, що на підставі рішення Правління НБУ від 23.02.2017 р. № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платінум Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.02.2017 р. прийнято рішення № 743 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Платінум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Відповідно до приписів ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок виплати гарантованої суми передбачений ст.ст. 26,27,48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з якої вбачається, і це не заперечується представником позивачів, що такі виплати здійснюються після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників неплатоспроможного банку на підставі наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів переліку вкладників.

При цьому, відповідно до положень ст. 27 зазначеного Закону, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку та протягом шести днів з дня отримання такого рішення виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

В судовому засіданні встановлено, що виплата коштів відповідно до положень вищенаведеного нормативно - правового акту відбулась 23.03.2017 р.

Позивач зазначає, що дії Фонду гарантування вкладів не відповідають вимогам Законну, оскільки грошові кошти мали бути виплачені не пізніше 30 робочих днів з дня початку процедури виведення банку з ринку, а тому має право на стягнення з відповідача сум зазначених у позові.

Суд не може погодитись з доводами позивача, враховуючи наступне.

За положеннями ч. 1 ст. 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

З іншого боку ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

З договору, укладеного між позивачем та ПАТ «Платінум Банк» вбачається, що строк його дії - 15.11.2017 р.

Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про розірвання сторонами угоди - договору № 00455038 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця».

У разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку, відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зважаючи на те, що строк дії договору, укладеного між позивачем та банком - 15.11.2017 р., та на момент введення в ПАТ «Платінум Банк» тимчасової адміністрації» відповідно до рішення прийнятого 11.01.2017 р., строк дії договору не закінчився, строк виконання зобов»язань за договором не настав, суд погоджується з доводами представника відповідача щодо відсутності зобов»язань у Фонду здійснити ОСОБА_1 виплату гарантованої суми.

За таких обставин, у позивача виникло право на відшкодування у строк встановлений чинним законодавством України, з дня початку процедури ліквідації банку - після прийняття відповідного рішення Фондом на підставі рішення НБУ.

Беручи до уваги, що таке рішення прийнято - 24.02.2017 р., виплата грошових коштів позивачу 07.03.2017 р. не порушує прав вкладника.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах - таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі за № 6-1123 цс16, постанова від 13.06.2016 р. та яка за приписами ст. 360-7 ЦПК України є обов»язковою для використання всіма суб»єктами владних повноважень.

Беручи до уваги вищенаведене, зважаючи на те, що під час розгляду справи не було встановлено обставин, які свідчать про порушення відповідачем строків виплат гарантованої суми вкладу, підстави вважати, що права позивача порушені відсутні.

Приписами ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

В свою чергу за положеннями ч. 1 ст. 225 ЦК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Положеннями ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, беручи до уваги, що діяльність Фонду гарантування вкладів регулюється спеціальним законом - Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» , з огляду на те, що відсутні підстави вважати, що діями відповідача порушені права ОСОБА_1, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позову.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ст. ст. 3,11,57,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 23,625 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя