Справа № 649/181/17
Провадження №2/649/113/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Соловйова В.В.

секретаря судового засідання Пенської Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі ПАТ КБ "Приватбанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 27.10.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов. Позивач зазначив, що відповідач порушила умови договору, у зв"язку з чим станом на 31.01.2017 року має заборгованість у сумі 11065,47 грн., яка складається з: 2893,60 грн. заборгованість за кредитом; 5430,71 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1737,99 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 503,12 грн. штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість у сумі 11065,41 грн. за кредитним договором №б/н від 27.10.2008 року, а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

У судове засідання представник позивача не з"явився, але разом з позовом надав до суду клопотання у якому зазначив, що просить суд розглянути справу у відсутність представника позивача, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з"явилася, але надала до суду заяву у якій зазначила, що позов не визнає, просить суд застосувати строки позовної давності, оскільки останній платіж було зроблено 01.03.2014 року без її відома, а також просить суд розглянути справу у її відсутність.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

27.10.2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до заяви позичальника банк надав відповідачу кредит у розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

У позові представником позивача заявлено, що відповідачем не виконуються умови кредитного договору, а саме: порушено зобов"язання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом і станом на 31.01.2017 року борг відповідача становить 11065,41 грн., який складається з: 2893,60 грн. заборгованість за кредитом; 5430,71 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1737,99 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 503,12 грн. штраф (процентна складова).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 27.10.2008 року укладеним між ПАТ КБ "Приватбанк" та клієнтом - ОСОБА_1, станом на 31.01.2017 року, який був долучений до позову видно, що останній платіж Відповідачем було внесено 01.03.2014 року у розмірі 12,01 грн.

Як видно з позову, він датований 24.02.2017 року, але інформацією, яка міститься на пакеті для документів і посилок підтверджується, що даний позов був відправлений представником ПАТ КБ "Приватбанк" - ОСОБА_2 з міста Дніпро лише 05.03.2017 року.

Позивач жодних дій спрямованих на погашення виниклої заборгованості на протязі всього періоду з 01.03.2014 року аж до 05.03.2017 року (дата направлення позову до суду) не вчиняв, не звертався до Відповідача з вимогою, чи то претензію про погашення заборгованості, при цьому достовірно знаючи про порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору і в результаті таких дій банку, а точніше бездіяльності банку у Відповідача виникла заборгованість за процентами, яка у кілька разів перевищує суму основної заборгованості за кредитом.

З вказаного слідує, що оскільки порушення умов кредитного договору Відповідачем почалися ще 01.03.2014 року, Позивачу було достовірно відомо про вказане, але жодних дій направлених на погашення заборгованості банком вжито не було, а тому суд вважає, що трирічний строк позовної давності у даному випадку необхідно рахувати саме з 01.03.2014 року.

Представник позивача направив позов до суду лише 05.03.2017 року, але у позові не ставить питання про поновлення строку позовної давності.

Натомість згідно п. 31 постанови ВССУ № 5 від 30.03.2012 року враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.ст. 257, 258 ЦК України встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки, а позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена строком в один рік.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови у позові.

Статтею 260 ЦК України передбачено, що обчислення позовної давності починається з моменту, коли кредитор дізнався, або повинен був дізнатись про порушення умов договору.

Згідно умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний щомісячно сплачувати ПАТ КБ "Приватбанк" мінімальний обов"язковий платіж, який вказаний в "Пам'ятці клієнта", що є невід'ємною частиною договору, розрахований як відсоток від поточної заборгованості, а тому відсутність сплати кредиту та всіх платежів в зазначений строк, означає, що кредитор знає, або міг знати про порушення його права, у зв'язку з чим, починається дія трирічного строку права на звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відповідно до ст.ст. 256, 257, 258, 260 ЦК України у задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі у зв"язку з закінченням строку позовної давності.

На підставі ст.ст. 256, 257, 258, 260 ЦК України, п. 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року за № 5, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі у зв"язку з закінченням строку позовної давності.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Великолепетиський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА

Суддя В.В. Соловйов

Секретар с/з Ю.О. Пенська