УХВАЛА

30.11.2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бібіка О.В.

за участю секретаря - Кошевої А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв справу за позовом Кредитної спілки "Харківська кредитна спілка" до ОСОБА_1 про стягнення суми кредиту, процентів за його користування та розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

14.07.2015 року КС "Харківська кредитна спілка" звернулася до суду із позовом, а 24.05.2016 року із заявою про збільшення позовних вимог, до ОСОБА_1 про стягнення суми кредиту, процентів за його користування та розірвання договору.

06.07.2016 року провадження у справі було зупинено на підставі п.4, ч.1 ст.201 ЦПК України.

30.11.2017 року провадження у вказаній справі відновлено.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявила клопотання про зупинення провадження у даній справі у зв"язку з неможливістю розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства.

На обґрунтування послалась, що раніше за заявою боржника ОСОБА_1 було відкрите кримінальне провадження, предметом дослідження якого були відомості та факти щодо внесення фальшивих даних службовими особами КС "Харківська кредитна спілка", які стали підставою отримання нею кредиту.

Кримінальне провадження за вказаними фактами закрито, про що слідчим винесено постанову від 12.01.2017 року.

Вказану постанову вона оскаржила 29.11.2017 року до слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області.

Вважала, що провадження в цивільній справі слід зупинити до прийняття слідчим кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Представник позивача заперечувала проти зупинення провадження у цій справі. Стверджувала, що декілька разів провадження у справі було зупинено судом з указаних підстав, однак органом досудового розслідування кримінальне провадження закривалось, а цивільна справа, у зв"язку з цим, не розглянута по суті тривалий час.

Вислухавши учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

У п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що, визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено в п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції», «Павлов та інші проти України»).

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд враховує, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, що розглядається в кримінальному порядку, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної кримінальної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі, предметом позовних вимог якої є стягнення заборгованості за кредитним договором та розірвання кредитного договору.

Представник відповідача не надала доказів про те, що справа розглядається слідчим суддею Зміївського районного суду Харківської області станом на 30.11.2017 року. Надала в якості доказу лише копію скарги, якою оскаржено постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 12.01.2017 року, із відміткою канцелярії Зміївського районного суду Харківської області про отримання від 29.11.2017 року цієї скарги без зазначення вхідного номера кореспонденції.

За наведеного, клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі за позовом Кредитної спілки "Харківська кредитна спілка" до ОСОБА_1 про стягнення суми кредиту, процентів за його користування та розірвання договору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя -