Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/2012/15-ц Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 47 Доповідач Гансецька І. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької І.А.

суддів: Микитюк О.Ю.

Талько О.Б.

при секретарі: Ганжа О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Житомирської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», управління держгеокадастру у Житомирському районі Житомирської області, ОСОБА_3 про встановлення меж земельної ділянки, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділякою

за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 січня 2017 року

в с т а н о в и л а :

У 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Житомирської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», управління держгеокадастру у Житомирському районі Житомирської області, ОСОБА_3 В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником земельної ділянки площею 0,1139 га в садівницькому товаристві "КРИСТАЛ" Буківської сільської ради Тетерівського масиву Житомирського району Житомирської області, що підтверджується державним актот від 21 серпня 2006 року. Суміжним землекористувачем є ОСОБА_3, який постійно змінює межу між їхніми земельними ділянками, пересуваючи паркан вглиб належної їй ділянки. З урахуванням уточнених позовних вимог просила встановити (відновити) на місцевості межі належної їй земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 згідно державного акту НОМЕР_2 від 21 серпня 2006 року, шляхом знесення збудованих відповідачем огорож, споруд на межі, прибирання сміття, що знаходиться на межі, прибирання насаджень на межі, демонтажу усіх межових знаків, самовільно встановлених відповідачем на огорожі і вкопаних у землю, закріпити відновлену межу межовими знаками. Відомості встановленої (відновленої) на місцевості земельної ділянки внести до державного земельного кадастру.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що є власником земельних ділянок у садівницькому товаристві "СУВЕНІР" Буківської сільської ради Тетерівського масиву Житомирського району Житомирської області. Суміжний землекористувач ОСОБА_2 пересуває паркан між земельними ділянками в бік його ділянки, збудувала будинок та лінію електропередач всупереч вимогам чинного законодавства. Просив зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно встановленої огорожі, знесення садового будинку, перенесення повітряної лінії електропередач.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10 січня 2017 року в задоволенні обох позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 січня 2017 року в частині відмови їй у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог. В решті рішення залишити без змін. Посилається на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що висновок суду про невідповідність фактичного користування нею земельною ділянкою технічній документації через технічну помилку з координатами при виготовленні технічної документації є безпідставним, а вимоги про знесення огорожі, насаджень, демонтаж межових знаків не є похідними від вимоги про встановлення (відновлення) на місцевості меж належної їй земельної ділянки.

ОСОБА_3 також не погоджується з рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10 січня 2017 року і просить скасувати рішення суду та задовольнити його позовні вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно встановленої огорожі та встановлення паркану, що знаходиться на межі його земельної ділянки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 125 ЗК України (далі - ЗК України), право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Згідно зі ст. 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

Статтею 107 ЗК України, передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

За змістом пункту 4.1 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 18 травня 2010 року за № 376, відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1139 га в садівницькому товаристві "КРИСТАЛ" Буківської сільської ради Тетерівського масиву Житомирського району Житомирської області на підставі державного акту від 21 серпня 2006 року.

ОСОБА_3 є власником суміжної земельної ділянки площею 0,12 га в садівницькому товаристві "СУВЕНІР" Буківської сільської ради Тетерівського масиву Житомирського району Житомирської області на підставі державного акту від 16 травня 2006 року.

30 листопада 2012 року ОСОБА_3 отримав новий державний акт на вказану земельну ділянку, площа якої не змінилась, однак конфігурація та розміри відмінні від попередньої.

30 травня 2013 року ОСОБА_3 отримав у власність земельну ділянку площею 0,0412 га для ведення особистого селянського господарства на території Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Дана ділянка є продовженням ділянки, площею 0,12 га.

Відповідно до листа директора державного підприємства "Центр ДЗК" від 12 листопада 2014 року у державних актах на землю та у фактичному користуванні земельними ділянками сторін мають місце невідповідності.

Згідно висновків судової земельно-технічної експертизи № 309/16 від 25 травня 2016 року зазначено, що параметри на місцевості, межі та розміри земельної ділянки площею 0,1139 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована, садівницьке товариство "Кристал" Буківська сільська рада Тетерівській масив Житомирського району Житомирської області, що належить ОСОБА_2, не відповідають параметрам та межам, зазначеним у правовстановлюючих документах та параметрам і межам, визначеним у технічній документації, яка виготовлялась для оформлення правовстановлюючих документів.

Параметри на місцевості, межі та розміри земельної ділянки площею 0,1200 га з цільовим призначенням для садівництва, яка розташована Житомирська область Житомирський район, Буківська сільська рада, Тетерівський масив, с.т. "Сувенір" діл. №289, що належить ОСОБА_3, не відповідають параметрам та межам, зазначеним у правовстановлюючих документах та параметрам і межам, визначеним у технічній документації, яка виготовлялась для оформлення правовстановлюючих документів.

Координати земельної ділянки для садівництва ОСОБА_2 зазначених у технічній документації, на підставі яких видавався державний акт на право власності на земельну ділянку не співпадають з координатами фактичного користування.

Координати земельної ділянки для садівництва відповідача, зазначені у технічних документаціях, на підставі яких видавались державні акти на право власності, на земельні ділянки ОСОБА_3 у 2006 році та 2012 році співпадають, а координатам фактичного користування не співпадають.

Встановлено накладання суміжних земельних ділянок, які складаються з двох фрагментів.

Визначити варіанти встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки ОСОБА_2 неможливо, оскільки фактичні межі, площа та конфігурація належної їй земельної ділянки не відповідають відомостям, вказаним в технічній документації із землеустрою на підставі якої було видано державний акт від 21.08.2006 року.

Допитаний в судовому засіданні експерт пояснив, що відповідно до технічної документації, виготовленої на замовлення ОСОБА_2 у 2005 році та ОСОБА_3 у 2012 році, земельна ділянка останнього накладається на земельну ділянку ОСОБА_2 Накладання виникло під час розробки технічної документації у 2005 році в зв'язку з віртуальною зміною координат.

В даний час Позивачу по первісному позову неможливо внести координати меж її земельної ділянки згідно технічної документації за 2006 рік. Для відновлення межі двох земельних ділянок необхідно виготовити нову технічну документацію по фактичному користуванню. Координати технічних документацій ОСОБА_3 за 2005 та 2012 роки майже ідентичні. Неточності координат на площу та конфігурацію земельної ділянки не впливають. За документами обох сторін та віртуально є накладання. Фактично, частина земельної ділянки, що заходиться між ділянками сторін, не використовується ніким з них та її максимальна ширина становить приблизно 40 см.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині встановлення (відновлення) на місцевості меж належної їй земельної ділянки не можуть бути задоволені до приведення у відповідність технічної документації з фактичним землекористуванням.

Крім зазначеного, позивач по первісному позову ОСОБА_2 в уточненій позовній заяві просила встановити (відновити) на місцевості межі належної їй земельної ділянки шляхом знесення збудованих відповідачем огорож, споруд на межі, прибирання сміття, що знаходиться на межі, прибирання насаджень на межі, демонтажу усіх межових знаків, самовільно встановлених відповідачем на огорожі і вкопаних у землю, закріпити відновлену межу межовими знаками. Відомості встановленої (відновленої) на місцевості земельної ділянки внести до державного земельного кадастру. При цьому, позовна заява не містить прохання по якій саме межі слід відновити користування земельною ділянкою. Також в позовній заяві не вказано та не підтверджено відповідними доказами на якій саме межі відповідачем встановлено огорожу. Не ставились такі питання і перед експертом.

Вимога про внесення до державного земельного кадастру відомостей про встановлення (відновлення) на місцевості земельної ділянки є похідною від попередніх вимог, тому задоволенню не підлягає.

Зустрічний позов ОСОБА_3 про зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно встановленої огорожі, знесення садового будинку, перенесення повітряної лінії електропередач не підлягає задоволенню за безпідставністю, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи , які беруть участь у справі , мають рівні права щодо подання доказів , їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. А згідно ч.3 цієї статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів суд першої інстанції встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, надав їм належну оцінку.

Наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209,218,303,304,307,308,313-315,317,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 січня 2017 року відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: