Справа №173/1668/17
Провадження №2/173/917/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Криничанської державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувсь позивач ОСОБА_1, з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування до відповідача Верхівцевської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Криничанської державної нотаріальної контори, згідно якої просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 8.4059 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_3, залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю), площею 8.4059 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області

Після смерті матері вона, як спадкоємець першої черги, звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом було заведено спадкову справу, але постановою у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено в зв'язку з пропуском нею строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також в зв'язку з тим, що в наданому нею Державному акті про право на земельну ділянку, виданому на ім'я її матері зазначено, що земельна ділянка знаходиться на території с. Соколівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в той час, як належна її матері земельна ділянка знаходиться на території Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру на земельну ділянку, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи, повідомивши суд, що її довірителька вчасно не подала заяву про прийняття спадщини, так як в той час хворіла.

Відповідач - представник Верхівцевської міської ради в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не надав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Криничанської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про слухання справи у її відсутність.

З'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами: судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивачки ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження.

Після смерті ОСОБА_3, залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю), площею 8.4059 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Державного акту про власності на земельну ділянку (пай).

Після смерті матері позивач звернулась до державного нотаріуса Криничанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом було заведено спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено в зв'язку з пропуском позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також в зв'язку з тим, що в наданому нею Державному акті про право на земельну ділянку, виданому на ім'я її матері зазначено, що земельна ділянка знаходиться на території с. Соколівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в той час, як належна її матері земельна ділянка в дійсності знаходиться на території Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру на земельну ділянку

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обв'язків ( спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

З матеріалів справи вбачається, що померла ОСОБА_3, є матір'ю позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження і відповідно позивачка є спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України

Судом встановлено, що позивачка разом з спадкодавцем, своєю матір'ю, спільно не проживала та пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, так в період закінчення встановленого ст. 1270 ЦК України строку для подання заяви про прийняття спадщини захворіла, що підтверджується медичною довідкою. Відповідно причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачкою суд вважає поважною.

Проте, суд вважає, що в задоволенні вимог про визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини за потрібне відмовити, так як згідно до постанови державного нотаріуса Криничанської державної нотаріальної контори від 22.09.2017 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини не лише в зв'язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини, а й в зв'язку з встановленням неточностей у правовстановлюючому документі, а саме Державному акті про право власності на земельну ділянку(пай), що також унеможливлює видати позивачці свідоцтво про право на спадщину. Відповідно при визначенні позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадщину нотаріусом їй не буде видане, так як існують інші перешкоди у його видачі. Тому в задоволенні позовних вимог в цій частині суд вважає за можливе відмовити.

Другою причиною за якою позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що в державному акті про право власності на земельну ділянку невірно зазначено місце розташування земельної ділянки, а саме вказано, що земельна ділянка розташована в с. Сколівка, що не збігається з даними із витягу Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як втрата правовстановлюючого документа.

Судом встановлено, що право власності на земельну ділянку у померлої ОСОБА_3, виникло на підставі розпаювання земель колективного сільськогосподарського підприємства та підтверджується розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації № 366-р від 30.09.2004 року.

В Вержавному акті про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданому на ім'я ОСОБА_3, зазначено, що належна їй земельна ділянка розташована на території с. Соколівка, проте у витягу з Державного земельного кадастру вбачається, що належна ОСОБА_3, земельна ділянка площею 8.4059 га., розташована на території Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Виходячи з того, що розмір земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3, і в Державному акті про право власності на землю і у Витягу з державного земельного кадастру є однаковим. Зазначений в Державному акті та у Витягу з державного земельного кадастру населені пункти є межуючими, суд вважає, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 29.10.2004 року, виданому на ім'я ОСОБА_3, допущена технічна помилка щодо зазначення місця розташування земельної ділянки.

Допущення технічної помилки в правовстановлюючому документі не позбавляє особи права власності на належне їй майно. Таким чином судом встановлено, що за життя у ОСОБА_3, виникло право власності на земельну ділянку площею 8.4059 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що в дійсності розташована на території Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Позивачка є донькою ОСОБА_3, та відповідно спадкоємицею першої черги. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину після смерті ОСОБА_3, судом не встановлено, особливо враховуючи тривалість строку, який пройшов з дня смерті ОСОБА_3, і ніхто з інших спадкоємців не пред'явив свої права на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3 Судом також встановлено, що позивачка пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на спадкове майно задовольнити та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку (пай) площею 8.4059 га., кадастровий номер НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2293.00 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача.

Керуючись ст. 10, 60,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Криничанської державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, . зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку (пай) площею 8.4059 га., кадастровий номер НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

в задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2293.00 грн., покласти на позивача ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Верхньодніпровського районного суду. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було змінене або скасоване.

Суддя Петрюк Т.М