Справа № 226/1034/17
Справа № 226/1034/17
Провадження № 2/226/415/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючої судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Мирнограді Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Доннафторесурс» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення грошових коштів,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Доннафторесурс» (далі ТОВ «Доннафторесурс» або товариство) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, в обґрунтування якого вказав, що 26.12.2013 між ним та відповідачем були укладені два договори оренди щодо будівлі АЗС, розташованої за адресою: с.Гнатівка Покровського району Донецької області, вул.Грушевського, б/н, та будівлі АЗС і земельної ділянки, розташованих за адресою: с.Рівне Покровського району Донецької області, вул.Байдукова, б/н. Строк оренди вказаних договорів сплаває 01.07.2019. Відповідно до п.7.2 договору орендар має переважне право на придбання обєктів оренди в разі їх відчуження орендодавцем. Також відповідно до п.9.2 договорів у випадку відчуження будь-якій іншій особі майна, що є обєктом договору оренди, до моменту закінчення строку його дії орендодавець сплачує орендарю штраф у розмірі 1000000 (один мільйон) грн за кожним договором. Йому випадково стало відомо, що відповідач у порушення цих пунктів договору фактично передала у власність третьої особи ОСОБА_3 орендоване товариством майно. ОСОБА_3 на підставі ухвали Марїнського районного суду Донецької області від 24.05.2017 з 06.06.2017 є власником зазначених обєктів оренди. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у вигляді неустойки (штрафу) в розмірі 2000000 грн та судові витрати у розмірі 30000 грн.

Під час розгляду справи позивач ТОВ «Доннафторесурс» зменшив розмір своїх позовних вимог, звернувшись до суду з відповідною заявою від 27.11.2017, згідно за якою просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти у вигляді неустойки (штрафу) за невиконання/неналежне виконання зобовязань за договорами оренди № 6118 та № 6119 від 26.12.2013 у розмірі 10000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 та її представники ОСОБА_4 і ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення, відповідно до яких відповідач не має ніякого відношення до мирової угоди, затвердженої ухвалою Марїнського районного суду Донецької області від 24.05.2017. Дізнавшись про дану ухвалу з ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.06.2017, нею було подано апеляційну скаргу на вказане судове рішення, яке за ухвалою апеляційного суду Донецької області від 25.07.2017 було скасовано. Крім того, відповідач направила заяви до правоохоронних органів про притягнення до відповідальності осіб, причетних до вказаної події, зокрема адвоката ОСОБА_6, який нібито діяв від її імені при укладенні мирової угоди. Зазначені відомості внесені до ЄРДР 26.07.2017. Разом з тим, ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_7 про встановлення права власності на вказані АЗС. Також позивач обізнаний щодо факту обтяження орендованого майна за іпотечним договором, укладеним з ПАТ КБ «Український фінансовий світ» 10.01.2014, та погодився на умови припинення зобовязань обох сторін за договорами оренди у разі випадку ініціювання процедури звернення на предмет іпотеки. Тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Від представника позивача ТОВ «Доннафторесурс» ОСОБА_8, діючого на підставі адвокатської угоди від 01.01.2017 та довіреності товариства від 02.06.2017, надійшла письмова заява про залишення позову ТОВ «Доннафторесурс» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 10000 грн без розгляду.

Також представник позивача ТОВ «Доннафторесурс» ОСОБА_8 звернувся до суду про повернення судового збору згідно із п.1 ч.1 та ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у звязку зі зменшенням ним позовних вимог у розмірі переплаченої суми, яка дорівнює 28400 грн.

У свою чергу представники відповідача ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернулися до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2, зважаючи на те, що позивач обґрунтовував необхідність застосування такого заходу розміром суми стягнення, яку у наступному зменшив і яка є незначною, а тому необхідність у вжитому заході відпала.

Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, письмово сповістити суд про розгляд справи у їх відсутність.

Третя особа ОСОБА_3 також до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася відповідно до цивільно-процесуального кодексу.

Суд вважає, що заява представника позивача про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, якою регламентовано принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на приписи ч.2 ст.31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір своїх позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановлює ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

При цьому відповідно до частини другої вказаної статті особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Отже заява представника товариства підлягає задоволенню, оскільки волевиявлення позивача не суперечить нормам чинного цивільно-процесуального законодавства і у відповідності до ч.1 ст.207 ЦПК України є однією з підстав залишення позову без розгляду. Заява представника позивача про повернення судового збору також підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Призверненні до суду 16.06.2017 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів позивач ТОВ «Доннафтаресурс» вказав ціну позову у розмірі 2000000 грн (а.с.2).

Виходячи із ціни позову та з урахуванням ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивачем було сплачено 30000 грн, про що свідчить доданий до позовної заяви оригінал квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0.786868457.1 від 16.06.2017, відповідно до якого представником ТОВ «Доннафтаресурс» ОСОБА_8було сплачено судовий збір за даним позовом у сумі 30000 грн 00 коп. на рахунок 0034, одержувач платежу Димитровське УК /м.Димитров/ (а.с.1).

Під час розгляду вказаної справи позивач уточнив позовні вимоги шляхом їх зменшення до ціни позову в сумі 10000 грн.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» зі змінами згідно із Законом України № 629-УІІІ від 16.07.2015, розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який за станом на 01.01.2017 року становив 1600 грн.

Отже, при ціні позову у 10000 грн розмір судового збору повинен складати 1600 грн 00 коп.

Згідно за ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, у звязку зі зменшенням позивачем своїх позовних вимог до ціни позову 10000 грн сплачена ним сума судового збору у розмірі 30000 грн 00 коп. підлягає поверненю за мінусом 1600 грн 00 коп. Тобто позивачу слід повернути 28400 грн 00 коп.

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 04.07.2017 у забезпечення даного позову накладено арешт на житлові будівлі, позначені літерами: А-1 АПК загальною внутрішньою площею 178,4 кв.м, Б-1 лазня загальною внутрішньою площею 24,5 кв.м, Г-1 склад загальною внутрішньою площею 107,2 кв.м, Д-1 майстерня-гараж загальною внутрішньою площею 181,5 кв.м, що знаходяться за адресою: Донецька область, м.Димитров (нині м.Мирноград), вул.Артема (нині вул.Центральна), б.37, які належатьОСОБА_9

Зважаючи на те, що застосований вид забезпечення позову після зменшення позовних вимог з 2000000 грн до 10000 грн не є співмірним з заявленими позивачем вимогами, а також те, що суд дійшов до висновку про задоволення заяви позивача про залишення його вимог без розгляду, заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

На підставі вищенаведеного, Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст.154 ч.6, 207 ч.1 п.5, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Доннафторесурс» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення грошових коштів залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Управлінню Державної казначейської служби України у м.Мирнограді Донецької області повернути ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Доннафтаресурс», , надмірно сплачений і внесений на рахунок номер 0034, отримувач платежу Димитровське УК /м.Димитров/ 22030101, банк ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, , судовий збір у сумі 28400 (двадцять вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок згідно з квитанцією № 0.0.786868457.1 від 16.06.2017 за подання позовної заяви.

Оригінал квитанції № 0.0.786868457.1 від 16.06.2017 про сплату представником позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Доннафтаресурс» ОСОБА_8 судового збору в сумі 30000 грн 00 коп. зберігається в матеріалах справи.

Скасувати засіб забезпечення позову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Доннафторесурс» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення грошових кошт, застосований на підставі ухвали судді Димитровського міського суду від 04 липня 2017 року, а саме: арешт, накладений на нежитлові будівлі, позначені літерами: А-1 АПК загальною внутрішньою площею 178,4 кв.м, Б-1 лазня загальною внутрішньою площею 24,5 кв.м, Г-1 склад загальною внутрішньою площею 107,2 кв.м, Д-1 майстерня-гараж загальною внутрішньою площею 181,5 кв.м, що знаходяться за адресою: Донецька область, м.Димитров (нині м.Мирноград), вул.Артема (нині вул.Центральна), б.37, (зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 265888833), які належатьОСОБА_2 (код НОМЕР_1).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у пятиденний строк з дня оголошення ухвали суду. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі осіб, які її оскаржують, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ж.Є.Редько