Справа № 646/9254/16-ц
Пр.№2/646/325/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.17 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді Чудновської І.І.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про забезпечення доказів, -

встановив:

В провадженні Червонозаводського районного суду міста Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки №0/П від 10 червня 2008 року укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3.

22.03.2017 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 надала до суду клопотання про забезпечення доказів, шляхом витребування з ПАТ «УкрСиббанк» кредитну справу ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 10.06.2008 року.

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд клопотання про забезпечення доказів за його відсутності.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не зявились, повідомлялись вчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає на підставі такого.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Згідно ч. 1, 3 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, докази, які не стосуються предмета доказування суд не бере до розгляду.

Відповідно до абзацу 3 пункту 13 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). Тому, вирішуючи, наприклад, питання про виклик свідків, в усіх випадках слід вимагати від сторін пояснення, які саме обставини можуть бути підтверджені ними. Це ж стосується й вирішення питання про витребування інших доказів (письмових, речових). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування, або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи, судом не повинні прийматися.

З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_2 про забезпечення доказів не підлягає задоволенню, оскільки дана інформація не є доказами у справі про визнання недійсним договору поруки, не стосується предмету спору та не потрібна для винесення всебічного і обґрунтованого рішення по суті.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,133, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про забезпечення доказів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чудновська І.І.