г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1083/16-ц
Номер провадження 2/213/81/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соловйової Л.Я.

при секретарі Ємельянцевій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу смертю її чоловіка, внаслідок професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі ПРАТ "ІнГЗК") про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що чоловік позивача - ОСОБА_3 - працював на підприємстві відповідача та отримав профзахворювання. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача помер та встановлено причинний зв'язок між смертю та професійним захворюванням. У зв'язку зі смертю чоловіка позивач отримала моральні страждання, оскільки вона втратила рідну людину, з якою прожила 41 рік. Після смерті чоловіка позивач тривалий час перебувала у напруженому психічному стані. Смерть чоловіка змусила позивача корінним чином змінити свій звичний уклад життя, оскільки пенсія та страхове відшкодування чоловіка були основним джерелом доходу сім'ї. Їй довелося докласти додаткових зусиль на організацію свого життя. Просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 220000 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Судом ухвалено про розгляд справи без її участі. (а.с. 38).

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні 09.09.2016 року підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені у позові. Суду пояснив, що позивач перенесла тяжкі моральні страждання внаслідок смерті чоловіка, вона важко пережили його втрату, перебувала у стресі, втратила інтерес до життя. Просить позов задовольнити.

У судове засідання 09.03.2017 року представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.09.2016 року позовні вимоги не визнав, зазначив, що відповідач здійснював померлому щомісячні виплати відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я, починаючи з листопада 1993 року по день смерті 22.09.2013 року. Крім того, йому відшкодовувались витрати на придбання автомобіля марки «Таврія», витрати, пов'язанні з обслуговуванням автомобіля, а також відшкодовувалися додаткові витрати на санітарно-курортне лікування і придбання медикаментів. Крім того, позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди. Зазначив, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 11.03.2015 р. та 02.09.2015 р., право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тому просить відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання 09.03.2017 року представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, проти позовних вимог заперечують. Судом ухвалено про закінчення розгляду справи без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 (а. с. 10).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 працював на підприємстві відповідача з 08.12.1974 року по 06.05.1987 року, що не оспорювалося сторонами (а. с. 42-46).

Відповідно до повідомлення про хронічне професійне захворювання ОСОБА_3 23.09.1993 року встановлено діагноз: облітерируючий ендартериїт нижніх кінцівок першої-другої ст. Захворювання професійне (а. с. 71).

Відповідно до акту розслідування професійного захворювання від 04.10.1993 року причиною виникнення професійного захворювання ОСОБА_3 визнана субнормальна температура повітря робочої зони (а. с. 5-7).

ОСОБА_3 відповідно до наказу генерального директора Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату № 1255 від 26.11.1993 року у рахунок відшкодування шкоди виплачувалися у період з 24.09.1993 року по 03.11.1994 року по 73500 крб. в місяць (а. с. 47); відповідно до наказу генерального директора Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату № 1048 від 26.12.1994 року - у період з 01.07.1994 року по 01.12.1995 року по 1365000 крб. в місяць (а. с. 48).

Відповідно до наказу генерального директора Відкритого акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувального комбінат» № 836 від 08.12.1993 року ОСОБА_3 у рахунок відшкодування шкоди виплачувалися з 01.12.1997 року по 01.12.1998 року по 349,34 грн в місяць та у рахунок відшкодування додаткових витрат на лікування, придбання медикаментів на підставі наданих документів з 01.12.1997 року по 01.12.1998 року (а. с. 49).

Відповідно до наказу генерального директора Відкритого акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувального комбінат» № 271 від 14.05.1999 року ОСОБА_3 виплачено відшкодування витрат на придбання автомобіля з ручним управлінням (а. с. 50).

Відповідно до наказу генерального директора Відкритого акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувального комбінат» № 656 від 17.11.1999 року ОСОБА_3 виплачено відшкодування витрат на бензин, ремонт, технічне обслуговування автомобіля та на запасні частини до нього суму в розмірі 89,29 грн за період: серпень 1999 року - серпень 2000 року (а. с. 51); відповідно до наказу № 405 від 03.07.2000 року - суму в розмірі 44,65 грн за період: серпень 2000 року - січень 2001 року (а. с. 52).

Відповідно до наказу генерального директора Відкритого акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувального комбінат» № 424 від 10.07.2000 року ОСОБА_3 виплачено у рахунок відшкодування шкоди з 01.12.1999 року - безстроково по 349,34 грн в місяць; виплачено відшкодування додаткових витрат на санаторно-курортне лікування один раз в два роки на підставі наданих документів з 01.12.1999 року; виплачено відшкодування додаткових витрат на придбання медикаментів з 01.12.1999 року (а. с. 53).

Відповідно до наказу генерального директора Відкритого акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувального комбінат» № 655 від 10.10.2000 року ОСОБА_3 виплачено у рахунок відшкодування шкоди з 01.06.2000 року - безстроково по 388,12 грн в місяць; виплачено у рахунок відшкодування додаткових витрат на санаторно-курортне лікування один раз в два роки на підставі наданих документів; виплачено відшкодування додаткових витрат на придбання медикаментів на підставі наданих документів (а. с. 54).

Відповідно до наказу генерального директора Відкритого акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувального комбінат» № 428 від 07.06.2001 року ОСОБА_3 виплачено у рахунок відшкодування шкоди за втрату професійної працездатності по 558,84 грн. в місяць з 01.01.2001 року - безстроково (а. с. 55).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а. с. 4).

Відповідно до акту № 5 посмертного освідування з встановленням причинного зв'язку між смертю та професійним захворюванням від 06.01.2004 року, встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_3 з професійним захворюванням (а. с. 8-9).

Сторонами не оспорюється та визнається той факт, що Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" є правонаступником Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", що в свою чергу є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", який є правонаступником Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Через неправомірні дії відповідача, що полягли у тому, що ним не забезпечено безпечні та нешкідливі умови праці померлого, що в подальшому призвело до професійного захворювання та в подальшому до смерті, і таким чином відбулась втрата життєвих зв'язків позивача з рідною людиною.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними в дію у різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до пунктів 1, 4 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Якщо події, які породили цивільне право на відшкодування моральної шкоди та стали підставою для звернення до суду з позовними вимогами, мали місце після 1 січня 2004 року, тобто після набрання чинності ЦК України, то вони підлягають розгляду згідно з положеннями статей 1167, 1168 ЦК України.

Зазначений правовий висновок був викладений у Постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-208цс14, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав передбачених п.1 ч.1ст. 355 ЦПК України та в силу положень ст.ст. 214, 360-7 ЦПК України підлягає врахуванню іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

У судовому засіданні встановлено, що чоловік позивача - ОСОБА_3 - помер ІНФОРМАЦІЯ_2, причинний зв'язок смерті чоловіка позивача зі встановленим йому за життя професійним захворюванням встановлено 06.01.2004 року.

Зважаючи на те, що спірні правовідносини та право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної членам сім'ї смертю фізичної особи, виникли у позивача з моменту смерті її чоловіка, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, що набрав чинності з 01.01.2004 року, та яким було визначено право члена сім'ї потерпілого на відшкодування моральної шкоди, завданої його смертю - позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, ст.ст. 153 КзПП України, ст.ст. 10, 11, 12, 60, 88, 212-215, 360-7 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу смертю її чоловіка внаслідок професійного захворювання - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Л.Я. Соловйова