Ухвала

Іменем України

15 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

ГримичМ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до умов кредитного договору від 12 травня 2008 року ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 20 тис. доларів США. На забезпечення виконання умов кредитного договору банк того ж дня уклав із ОСОБА_3 договір поруки. У результаті неналежного виконання умов кредитного договору утворилася заборгованість, яку позичальник та його поручитель, незважаючи на вимоги, не погасили.

Враховуючи викладене та з урахуванням уточнень позовних вимог, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів кредитну заборгованість у розмірі 176 647 грн. 08 коп., що еквівалентно 22 287,04 доларів США.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 листопада 2011 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 148 020,75 грн., що еквівалентно 18 675,34 доларів США, за відсотками - 27 529,14 грн., що еквівалентно 3 473,27 доларів США, за підвищеними відсотками - 1 097,20 грн., що еквівалентно 138,43 доларів США, а всього на загальну суму 176 647,08 грн., що еквівалентно 22 287,04 доларів США. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року рішення районного суду скасовано. Позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 12 травня 2008 року у розмірі 81 616 грн., що еквівалентно 10 297,25 доларів США, яка складається із простроченої заборгованості по кредиту в сумі 26733,68 грн., що еквівалентно 3 372,91 долари США, заборгованості за процентами в сумі 53 785,12 грн., що еквівалентно 6 785,91 доларів США, заборгованості за підвищеними відсотками в сумі 1 097,20 грн., що еквівалентно 138,43 доларів США. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» залишок заборгованості за кредитним договором від 12 травня 2008 року в сумі 95 031,08 грн., що еквівалентно 11 989,79 доларів США. В іншій частині вимог ПАТ «Універсал Банк» відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині часткового задоволенні вимог ПАТ «Універсал Банк» до неї, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в частині вимог до неї відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду та частково задовольняючи позов, апеляційний суд виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, правильно застосувавши положення ст. ст. 554, 559 ЦК України та правову позицію Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 29 червня 2016 року № 6-272цс16, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку про те, що у результаті неналежного виконання умов кредитного договору утворилася заборгованість, яка апеляційним судом обчислена відповідно до умов кредитного договору та вимог закону і яку позичальник та його поручитель не погасили.

При цьому банк не пропустив встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України строку для пред'явлення вимоги до поручителя, оскільки вимогою, яку ОСОБА_2 отримав 15 лютого 2010 року, банк просив погасити існуючу поточну заборгованість за кредитом, а не достроково повернути кредит в повному обсязі.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України) і на законність рішення апеляційного суду не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич