Провадження № 2/752/4784/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.11.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Кравченко В.А.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд -

Встановив

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі визначеному на розсуд суду, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову позивач вказала, що 10.09.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 348.

Від даного шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також зазначила, що у шлюбі, особливо після народження сина, через різні погляди на ведення спільного господарства, процес виховання дитини та участь у ньому батька, у них з відповідачем зіпсувалися стосунки, що призвело фактичного їх припинення у січні 2017 року.

Вказала, що переконана у тому, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, з огляду на, що вони з відповідачем прийшли до спільного висновку про те, що розлучення є єдиним для ним виходом побудувати нове повноцінне життя та зберегти нормальні стосунки.

Також зазначила, що після фактичного припинення шлюбних відносин, малолітній син залишився проживати з нею та перебуває на її утриманні.

Вказала, що вона працевлаштована, отримує заробітну плату, однак її недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання сина, в той же час відповідач, хоча й офіційно не працевлаштований, однак має рівень матеріального забезпечення, що дозволяє йому утримувати спільного сина.

За таких обставин, також просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання спільної дитини у твердій грошовій сумі у розмірі, що визначений на розсуд суду, щомісячно.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, 10.09.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 348, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_2 від 10.09.2011 року (а.с. 6).

Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 від 04.07.2017 року (а.с. 8).

Як встановлено судом з позовної заяви та визнано стороною відповідача, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі фактично припинено, спільне господарство не ведеться, позивач та відповідач відновлення подружніх відносин та збереження сім'ї не бажають та вважають неможливим.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, оскільки розлад в сім'ї носить стійкий характер, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин, сторони не вважають можливим примирення подружжя, та з огляду на визнання стороною відповідача позову суд вважає, що позовні вимоги у частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, як вбачається зі змісту позову, стороною відповідача не заперечувалося, що малолітній син сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після фактичного припинення шлюбних відносин між ними, знаходиться на утриманні позивача.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За викладених обставин, враховуючи, розмір прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років, а також визнання відповідачем позову, суд вбачає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії, починаючи від дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи позов суд враховував вимоги Сімейного кодексу України.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивача звільнено від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, позивачем понесемо судові витрати за позовною вимогою про розірвання шлюбу.

Також чином, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. та на користь держави - судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 10-11, 28-29, 57-60, 158, 179, 185, 208-209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 10 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 348.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м. Прилуки Чернігівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, с. Микитичі Дубенського району Рівненської області, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (тисячу) гривень 00 коп. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії, починаючи від дати подання позовної заяви, а саме з 25.07.2017 року, і до його повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Рішення суду в частині стягнення платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м. Прилуки Чернігівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, с. Микитичі Дубенського району Рівненської області, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м. Прилуки Чернігівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя