Справа № 610/681/17
№ 2/610/430/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

секретар судового засідання Косолапова Ю.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Харківської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

14.03.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 міської ради Харківської області, в якій просить визнати за ним право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 14.08.2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що ОСОБА_3 є його тіткою. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належала їй на праві приватної власності. За життя ОСОБА_3 заповідала вказану квартиру йому, про що було складено заповіт, посвідчений 19.11.2008 року. У встановлений законом строк він звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини та нотаріусом було відкрито спадкову справу. Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно. У звязку з вищенаведеним він змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 04.04.2017 року було зупинено провадження по цій справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі №610/657/17, 2/610/424/2017.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 03.07.2017 року у справі № 610/657/17, 2/610/424/2017 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання з 2012 року однією сімєю з померлою ОСОБА_3; визнання за ним права на спадкування за законом першої черги після смерті ОСОБА_3; визнання за ним права власності в порядку спадкування обовязкової частки після смерті ОСОБА_3 на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, та на вклад розміром 5000 грн. у ПАТ «Державний ощадний банк України»; усунення ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3. Зазначене судове рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області та набрало законної сили 19.10.2017 року (а.с. 52-58).

Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Харківської області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, беручи до увагу позицію відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 14 серпня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 557755, виданим 16 серпня 2016 року ОСОБА_2 районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 15).

Згідно заповіту, посвідченого 19.11.2008 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6, зареєстрованого у реєстрі за № 3907, ОСОБА_3 належну їй на праві власності квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, заповідала ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

09.02.2017 року інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_7 (кваліфікаційний сертифікат АЕ № 001188) виготовлено технічний паспорт на вказану квартиру станом на 09.02.2017 року (а.с. 17, 18).

З довідки ОСОБА_2 бюро технічної інвентаризації від 14.02.2017 року за № 20 вбачається, що за даними архівних матеріалів ОСОБА_2 БТІ станом на 09.02.2017 року однокімнатна квартира № 46, розташована за адресою: Харківська область, м.Балаклія, вул. Гагаріна, буд. 13, має загальну площу 24,1 кв.м., житлову площу 11,7 кв.м. Право власності на вищевказану квартиру станом на 31.12.2012 року зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 23.03.2002 року (реєстр. № 989) та зареєстрованого в ОСОБА_2 БТІ 16.04.2002 року (реєстр. № 7034) (а.с. 21).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна за № 81434116, сформованої 28.02.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 щодо квартири № 46, розташованої за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. Гагаріна, буд. 13, відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відсутні (а.с. 19).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за № 81437321, сформованої 28.02.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 щодо ОСОБА_3, відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відсутні (а.с. 20).

З постанови приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 від 28.02.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру № 46, розташовану в будинку № 13 по вул. Гагаріна у м. Балаклія Харківської області, у межах спадкової справи № 55/2016, відкритої 19.08.2016 року внаслідок смерті ОСОБА_3, у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на вищевказану квартиру надано не було (а.с. 22).

На підтвердження втрати правовстановлюючих документів, у тому числі договору купівлі-продажу квартири № 46, розташованої у будинку № 13 по вул. Гагаріна в м.Балаклія Харківської області, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 23.03.2002 року (реєстр. № 989) та зареєстрованого в ОСОБА_2 БТІ 16.04.2002 року (реєстр. № 7034), які підтверджують право власності ОСОБА_3 на вищевказану квартиру, було розміщено відповідне оголошення у районній інформаційній газеті «Вісті Балаклійщини» № 17 (101063) від 03.03.2017 року (а.с. 24).

Згідно відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 від 03.04.2017 року на запит суду, після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченого 19.11.2008 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6, зареєстрованим у реєстрі за № 3907, звернувся ОСОБА_1 З іншими заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався (а.с. 39).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (тобто на момент смерті), і що не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як встановлено ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно зі ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У зв'язку з тим, що на випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого спадкоємцем вказаного спадкового майна виступає позивач - ОСОБА_1, то згідно зі ст.ст. 1223, 1235 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців за заповітом, спадкоємців першої черги та осіб, які мають обовязкову частку у спадщині, немає.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оскільки правовстановлюючий документ на квартиру, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3, було втрачено, спадкоємець ОСОБА_1 позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру.

Викладене вище дає підстави вважати, що спірна квартира може бути предметом спадкування, визнання за позивачем права власності на неї не порушуватиме права інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 130, 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1218, 1223, 1235, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Харківської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 14 серпня 2016 року, право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.М.Тімонова