АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2197/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, Управління Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_7 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6, Управління Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що домоволодіння № 148 по вул. Б. Хмельницького в м. Черкаси належить: 1/3 частина ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, по 1/10 частці кожному (квартира № 2); 19/100 частин ОСОБА_6 (квартира № 1); 3/12 частини ОСОБА_11, ОСОБА_12 (квартира № 3); 26/100 частин ОСОБА_7 (квартира № 4).

05 грудня 2007 року між ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_7 та ВЖРЕУ-3 було погоджено розподіл земельної ділянки домоволодіння по вул. Б.Хмельницького, 148 в м. Черкаси. Розподіл підтверджується нотаріально посвідченою заявою та актом розподілу земельної ділянки. Проведений розподіл поширюється і на ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, так як квартира № 2, яка обліковувалася за ВЖ РЕУ-3, була приватизована ними в рівних частинах.

30 червня 2011 року Черкаською міською радою було прийнято рішення «Про продаж ОСОБА_6. земельних ділянок по вул. Б. Хмельницького, 148 в м. Черкаси», відповідно до якого Черкаська міська рада вирішила продати відповідачці земельні ділянки по вул. Б. Хмельницького, 148 в м. Черкаси, загальною площею 290 кв.м.

14 грудня 2011 року між ОСОБА_6 та Черкаською міською радою укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок по вул. Б.Хмельницького, 148, в м. Черкаси, загальною площею 290,0 кв.м., а саме:

- ділянка 1 (кадастровий номер -02-067-0074);

- ділянка 2 (кадастровий номер -02-067-00760);

- ділянка 3 (кадастровий номер -02-067-0075);

- ділянка 4 (кадастровий номер -02-067-0077).

13 листопада 2013 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси визнано рішення Черкаської міської ради № 2-663 від 30 червня 2011 року «Про продаж ОСОБА_6 земельних ділянок по вул. Б. Хмельницького, 148», незаконним в частині продажу земельної ділянки, на якій розміщені сарай літ. «Б» та погріб літ. «Е». Визнано договір купівлі-продажу земельних ділянок від 14 грудня 2011 року недійсним в частині купівлі-продажу земельної ділянки, на якій розміщені сарай літ. «Б» та погріб літ. «Е».

У зв»язку із знесенням ОСОБА_6 приміщення сараю під літ. «К», приміщення сараю під літ. «Б» прийшло в непридатність. Тому у вересні 2014 року ОСОБА_8 виключно за власні кошти провела реконструкцію будівлі, сараю в домоволодінні за адресою м. Черкаси вул. Б. Хмельницького, 148, шляхом зведення нових стін, даху, відмостки. Після чого в технічному паспорті на домоволодіння приміщення сараю почало значитись під літ. «Л».

ОСОБА_6 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_8 про визнання споруди сараю під літ. «Л» за адресою м. Черкаси вул. Б.Хмельницького, 148 самочинно зведеною. Однак, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 було відмовлено та ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 05 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ігноруючи рішення судів, ОСОБА_6 почала самочинно руйнувати та зносити будівлю сараю, а саме розібрала дах та стіни, вказавши, що вона являється власником земельної ділянки, на якій був розташований сарай та пред?явила державний акт на право власності на земельну ділянку.

Про те, що ОСОБА_6 оформила державний акт на право власності на земельну ділянку, яка належить на праві користування всім співвласникам вказаного домоволодіння стало відомо лише після знищення нею будівлі сараю.

Як видно із змісту державного акту, він видавався на земельну ділянку розташовану за адресою м. Черкаси, вул. Б.Хмельницького, 148 площею 0,0136 відповідно до рішення Черкаської міської ради від 30 червня 2011 року № 2-663 та договору купівлі-продажу земельних ділянок від 14 грудня 2011року № 7244, однак рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2013 року дане рішення Черкаської міської ради та договір купівлі-продажу земельних ділянок визнані недійсними в частині купівлі-продажу земельної ділянки, на якій розміщені сарай літ. «Б» та погріб літ. «Е», тому державний акт який видавався на підставі вказаних документів також підлягає скасуванню.

Просила, скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку (серії ЯК 446732) виданого ОСОБА_6 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0136 за адресою м. Черкаси, вул. Богдана Хмельницького, 148 (кадастровий номер -02-067-0074) та зобов'язати Управління Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області внести відповідний запис до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю про скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК 446732 виданого ОСОБА_6

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2017 року позов задоволено. Ухвалено скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 446732 виданого ОСОБА_6 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0136 га за адресою м. Черкаси вул. Богдана Хмельницького, 148 (кадастровий номер -02-067-0074). Зобов»язати Упраління Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області внести відповідний запис до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю про скасування державний акт на право власності на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 446732 виданого ОСОБА_6 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0136 га за адресою м. Черкаси вул. Богдана Хмельницького, 148 (кадастровий номер -02-067-0074).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права просила його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовити в повному обсязі.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 належить на праві приватної спільної часткової власності 3/10 в рівних частках квартира, яка знаходиться в м. Черкаси по вул. Б.Хмельницького, 148. Також, 19/100 частин даного домоволодіння належить ОСОБА_6 (квартира № 1); 3/12 частин належить ОСОБА_11, ОСОБА_12 (квартира № 3); 26/100 частин належить ОСОБА_7 (квартира № 4).

Нотаріально посвідченою заявою від 05 грудня 2007 року ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_7 засвідчили досягнуту згоду щодо розподілу земельної ділянки домоволодіння №148 по вул. Б.Хмельницького в м. Черкаси (а.с.41).

Рішенням Черкаської міської ради від 30 червня 2011 року №2-663 вирішено продати ОСОБА_6 земельні ділянки, загальною площею 290 кв. м. по вул. Б.Хмельницького, 148 м. Черкаси для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка за 24500 грн., а саме: земельну ділянку 1 (кадастровий номер -02-067-0074); земельну ділянку 2 (кадастровий номер -02-067-0076); земельну ділянку 3 (кадастровий номер -02-067-0075); земельну ділянку 4 (сервітут кадастровий номер -02-067-0077).

Згідно договору купівлі-продажу земельних ділянок від 14 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за №7244, укладеного між Черкаською міською радою та ОСОБА_6, остання набула право власності на земельні ділянки 1,2,3,4 за вказаними вище кадастровими номерами та отримала Державні акти на право власності на ці земельні ділянки.

Згідно довідки КП «ЧООБТІ» виданої ОСОБА_8 про те, що за матеріалами інвентарної справи на будинок № 148 по вул. Б.Хмельницького в м. Черкаси сарай літ. «Б» та погріб літ. «Е» ввійшли в ідеальну частку 3/10 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що належить ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності САС 597717, виданого Придніпровським районним виконавчим комітетом 15 березня 2010 року (а.с.68).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2013 року визнано рішення Черкаської міської ради №2-663 від 30 червня 2011 року Про продаж ОСОБА_6 земельних ділянок по вул. Б.Хмельницького,148, незаконним в частині продажу земельної ділянки, на якій розміщені сарай літ. Б та погріб літ. Е. Визнано договір купівлі-продажу земельних ділянок від 14 грудня 2011 року, укладений між Черкаською міською радою та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_13, (реєстр №7244), недійсним в частині купівлі-продажу земельної ділянки, на якій розміщені сарай літ. Б та погріб літ. Е.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 05 жовтня 2016 року залишено без змін рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2016 року, яким ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_8 про зобовязання повернення земельної ділянки та приведення її у відповідний стан шляхом знесення самовільно побудованої споруди (а.с.11-12).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність. Безоплатна передача у власність громадян провадиться в тому числі і у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України, при цьому передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом України, провадиться один раз по кожному виду використання.

Право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документу, що посвідчує це право, та його державної реєстрації (ст. 125 ЗК України). Таким документом на підставі ч. 1 ст. 126 ЗК України є державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

З правової позиції ВСУ України, вбачається, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку є документом, що посвідчує право власності й видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах повязаних правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Оскільки рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2013 року рішення Черкаської міської ради № 2-663 від 30 червня 2011 року в частині продажу земельної ділянки на якій розміщені сарай літ. Б та погріб літ. Е було визнано незаконним, як таке що прийняте з порушеннями чинного законодавства України, а договір купівлі-продажу земельних ділянок від 14 грудня 2011 року, укладений між Черкаською міською радою та ОСОБА_6 недійсним в частині купівлі-продажу земельної ділянки, на якій розміщені сарай літ. Б та погріб літ. Е, колегія суддів вважає, що висновок суду про скасування Державного акту ЯК 446732, виданого на підставі вказаного рішення та договору купівлі-продажу є вірним.

Колегія суддів вважає помилковим твердження представників апелянта про обрання позивачкою способу захисту який не передбачений законодавством, оскільки воно суперечить положенням ст. 152 ЗУ України, якою передбачено крім перерахованих, застосування інших передбачених законом способів захисту порушених прав.

Колегія суддів не може прийняти до уваги твердження представників апелянта про те, що наявність Державного акту на ім.»я ОСОБА_6 на спірну земельну ділянку не порушує права позивачки, що суд захистив її неіснуюче право користування земельною ділянкою, так як в даний час сараю «Б» та погребу «Л» уже не існує вони знесені, спірна земельна ділянка до укладення договору купівлі-продажу перебувала в користування ОСОБА_6І, сарай «Б» та погріб «Е» належать сім»ї Галич, оскільки відповідно до матеріалів справи, вказані будівлі, а також земельна ділянка на якій вони розміщені, перебувають у спільному користуванні співвласників, в тому числі і у користуванні позивачки, що вбачається із технічного паспорту на ім.»я останньої /а.с. 80-81/.

Наявність в матеріалах справи довідки про те, що вказані будівлі при розрахунку частки в домоволодінні увійшли в ідеальну частку ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не може бути розцінена як доказ належності їх на праві власності саме вказаним особам, на що посилається представник апелянта, оскільки відповідно до даних технічних паспортів вони перебувають у спільному користуванні співвласників даного будинковолодіння. Щодо земельної ділянки, на якій розміщені дані будівлі, то в матеріалах справи відсутні докази того, що вона була виділена, чи перебувала у користуванні у когось із співвласників.

Позиція представників апелянта про безпідставність позовних вимог, оскільки в матеріалах справи знаходиться нотаріально посвідчена заява та акт визначення і погодження меж земельної ділянки між співвласаниками, які є чинними і яким суд не дав належної оцінки, колегія суддів також не може прийняти до уваги, оскільки питання законності передання земельної ділянки під будівлями сараєм «Б» та погрібом «Е» у власність позивачки судом уже вирішено і наявність вказаних документів не впливає на результат вирішення цього питання.

Що стосується тверджень про неможливість скасування повністю Державного акту, так як рішення міської ради та договір купівлі-продажу були визнані незаконними в частині, то колегія суддів їх вважає таким, що не грунтуються на законі, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку видається на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, визнання якого незаконним в частині чи повністю має як наслідок визнання незаконним або скасування даного державного акту.

Вказівка суду першої інстанції в рішенні суду кадастрового номеру земельної ділянки № -02-067-3374 замість № -02-067-0074 є опискою та підлягає виправленню в порядку ст. 219 ЦПК України

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права є безпідставні, а тому рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 312, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, Управління Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :