Справа №489/5354/16-ц 06.12.2017 06.12.2017
Справа № 489/5354/16-ц
Провадження № 22ц/784/2386/17 Головуючий у 1-ї інстанції Кирильчук О.І.
Категорія 59 Доповідач в апеляційній інстанції Бондаренко Т.З.
У Х В А Л А

Іменем України

6 грудня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання:Гавор В.Б.,

за участю: відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2017 року за позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, Комунального закладу Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

В 2016 році ОСОБА_5 звернувся до суду з окремими позовами до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, Комунального закладу Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» (далі - Центр) про зобов'язання вчинити певні дії. Вказані позови було об'єднано в одне провадження.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він неодноразово звертався до сімейних лікарів Центру ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 з питання направлення його для проходження позачергового медичного огляду, який йому необхідний для звернення із позовом до суду про зміну формулювання причин звільнення в зв'язку з професійним захворюванням. Однак, сімейні лікарі відмовились підписати документи медичного огляду про придатність або непридатність до роботи із шкідливими та важкими умовами праці, в зв'язку з чим такими діями порушивши ст.19 Закону України «Про охорону праці» та Положення про медичний огляд працівників певних категорій, затверджене наказом Міністерства охорони здоров'я України від 31.03.1994 року №45.

Посилаючись на вказане, позивач просить зобов'язати лікарів ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, Комунальний заклад Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» провести його медичний огляд як працівника, який працював на роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці для отримання направлення на МСЕК.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вважав рішення необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому просив його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_5, 1941 року народження, є пенсіонером інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, про що 31 березня 2005 року видано відповідне безтермінове посвідчення (а.с. 4).

У 2004 році ОСОБА_5 проведено медичний огляд у міській поліклініці № 2 м. Миколаєва, за яким його визнано непридатним для роботи слюсарем-ремонтником (а.с. 3).

24 травня 2012 року спеціалізованою психіатричною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_5 видано індивідуальну програму реабілітації інваліда № 835.

ОСОБА_5 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 отримує медичні послуги в Комунальному закладі Миколаївської міської ради Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 .

Відповідно до листа головного лікаря Центру від 1 серпня 1308 за № 5 грудня 2017 р. ОСОБА_5, як інвалід війни 2 групи, в зв'язку з наслідками черепно-мозкової травми у вигляді психоорганічного синдрому з розладом особистості з іпохондричним маренням, зниженням інтелектуально мне стичних функцій, знаходиться під наглядом сімейних лікарів терапевтів Центру з приводу соматичних захворювань, ІХС, дифузного кардіосклерозу, гіпертонічної хвороби 2 ступеню, а також з приводу інших захворювань.

В 90-х роках під час роботи на підприємстві у ОСОБА_5 встановлено професійне захворювання з 25 % втрати працездатності - вібраційна хвороба від дії локальної вібрації 1 ст. у формі периферичного ангіодистонічного синдрому.

ОСОБА_5 майже щомісячно оглядався лікарями всіх спеціальностей, які є в лікувальному закладі (а.с.213-214).

Як зазначає ОСОБА_5 в позовній заяві з метою проходження обов'язкового медичного огляду щодо наявності професійного захворювання, він неодноразово звертався в жовтні 2016 року до сімейних лікарів ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 Центру.

Відповідно до правил встановлених п. 1.4 Положення про медичний огляд працівників певних категорій (затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я від 31 березня 1994 року № 45) організацію і проведення медичних оглядів забезпечують власник підприємства та заклади міністерства охорони здоров'я.

Відповідно до ст.35-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» первинна медична допомога - медична допомога, що надається в амбулаторних умовах або за місцем проживання (перебування) пацієнта лікарем загальної практики - сімейним лікарем і передбачає надання консультації, проведення діагностики та лікування найбільш поширених хвороб, травм, отруєнь, патологічних, фізіологічних (під час вагітності) станів, здійснення профілактичних заходів; направлення відповідно до медичних показань пацієнта, який не потребує екстреної медичної допомоги, для надання йому вторинної (спеціалізованої) або третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги.

Надання первинної медичної допомоги забезпечують центри первинної медичної (медико-санітарної) допомоги, які є закладами охорони здоров'я.

Центр первинної медико-санітарної допомоги згідно із Переліком закладів охорони здоров'я, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28 жовтня 2002 року № 385, віднесено до лікувально-профілактичних закладів.

Так, факт звернень позивача до сімейних лікарів, відповідачів у справі, які займають відповідні посади в Центрі підтверджується копіями журналу реєстрації прийому хворих сімейним лікарем (а.с. 149-153). В той же час із записів лікаря в амбулаторній картці позивача у вказаний період, поряд із скаргами на незадовільне самопочуття, відсутні скарги останнього на наявність медичних показань, щодо потреби проходження медичного огляду та проходження МСЄК, тобто надання пацієнту вторинної медичної допомоги (а.с. 143-148).

Як пояснили відповідачі в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на особистому прийомі у них, як у сімейних лікарів, пацієнт ОСОБА_5 скаржився на погане почуття загального характеру, проте не виявляв ознак наявності захворювань, які б потребували направлення, як до лікаря профпатолога так і для проходження медичного огляду з подальшим проходженням МСЕК.

Аналогічне підтверджено і в згаданому листі головного лікаря Центру ОСОБА_7 (а.с.213-214).

До того ж, як вказано в цьому ж листі головного лікаря Центру, в подальшому, а саме в період з 21 квітня по 22 травня 2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Госпіталі інвалідів війни з безкоштовним забезпеченням ліками, 1 червня 2017 року ОСОБА_5 консультативно освідчений на 2 -ій міжрайонній МСЕК, яка винесла рішення, що підстави для переогляду групи інвалідності, з приводу соматичних захворювань відсутні. Також ОСОБА_5 12 травня 2017 року оглядався профпатологом обласної лікарні, яким було підтверджено наявний в нього діагноз - вібраційна хвороба 1 ст.

За вказаних обставин, районний суд дослідивши обставини справи та наявні докази, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем, як то встановлено положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, наявності медичних показань необхідних для направлення його для проходження медичного огляду та проходження МСЕК, а також недоведеність відповідно і неправомірності дій відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4

Враховуючи положення ст. 1172 ЦК України, стосовно відповідальності юридичної особи за неправомірні дії її працівника, а також наведені обставини, районний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову до відповідачів фізичних осіб, в зв'язку із заявленням до них вимог, як до неналежних відповідачів, а до відповідача юридичної особи - Центру, за недоведеністю цих вимог.

Виходячи з зазначеного, оскаржуване рішення відповідно до положень ст. 308 ЦПК України підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування наведених висновків.

Керуючись статями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду Миколаївської області від

25 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І.Темнікова

Т.В. Крамаренко