Ухвала

іменем україни

22 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області Крилевця Назара Юрійовича, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 29 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 9 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою, у якій просила:

- визнати незаконною та скасувати постанову Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області Крилевця Н.Ю. про відкриття виконавчого провадження від 11 лютого 2016 року ВП № 49784937;

- визнати незаконними дії державного виконавця щодо ненаправлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 лютого 2016 року у визначений законом спосіб;

- визнати незаконними дії державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області щодо ненадання реального строку для самостійного виконання рішення та щодо початку примусового виконання рішення;

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області Крилевця Н.Ю. про розшук майна боржника від 15 березня 2016 року ВП №49784937 ;

- визнати незаконним та скасувати акт опису й арешту майна транспортного засобу Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, від 24 березня 2015 року;

- визвати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області Крилевця Н.Ю. про стягнення з боржника виконавчого збору від 08 квітня 2016 року ВП № 49784937;

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області Крилевця Н.Ю. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 08 квітня 2016 року ВП №49784937.

На обґрунтування скарги зазначала, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2015 року з неї на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 132 грн 78 коп.

На її звернення від 28 березня 2016 року про видачу документів виконавчого провадження лише 11 квітня 2016 року державний виконавець видав їй постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 лютого 2016 року ВП № 49784937, про розшук майна боржника від 15 березня 2016 року ВП № 49784937, про стягнення з боржника виконавчого збору від 08 квітня 2016 року ВП №49784937, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 08 квітня 2016 року ВП №49784937, акт опису й арешту майна від 24 березня2015 року.

Така бездіяльність державного виконавця позбавила її можливості самостійно виконати рішення суду у встановлений строк.

Державний виконавець зобов'язаний був з'ясувати обставину отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, а вже потім вчиняти будь-які дії стосовно примусового виконання рішення.

Посилаючись на наведені вище обставини, ОСОБА_3 просила задовольнити скаргу.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 29 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 09 серпня 2016 року, скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконними дії державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області щодо ненаправлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 лютого 2016 року у визначений законом спосіб, щодо ненадання реального строку для самостійного виконання рішення та початку примусового виконання рішення.

Визнано незаконною постанову державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області від 15 березня 2016 року ВП № 49784937 про розшук майна боржника.

Визнано незаконним акт опису й арешту майна транспортного засобу Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, колір: синій, датований 24 березня 2015 року.

Визнано незаконною постанову державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Полтавської області від 08 квітня 2016 року ВП № 49784937 про стягнення виконавчого збору.

Визнано незаконною постанову ВП № 49784937 державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області від 08 квітня 2016 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

У задоволенні інших вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нову ухвалу про відмову ОСОБА_3 у задоволенні її скарги.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом установлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2015 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 132 грн 78 коп., а 14 грудня 2015 року був виданий виконавчий лист № 554/14085/14-ц.

На підставі зазначеного виконавчого листа 11 лютого 2016 року державним виконавцем Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 23 376 грн 38 коп.

У п. 2 вказаної вище постанови зазначено, що боржнику необхідно самостійно виконати її у строк до 19 лютого 2015 року. У п. 4 постанови вказано, що її копію направлено сторонам виконавчого провадження та органу або посадовій особі, яка видала документ.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції, виходячи із відсутності у матеріалах справи доказів направлення на адресу ОСОБА_3 постанови про відкриття виконавчого провадження, дійшов висновку про те, що за таких обставин остання була позбавлена можливості добровільно виконати рішення суду.

Крім того, суд зазначив, що оскільки дії державного виконавця з приводу ненаправлення постанови про відкриття провадження та ненадання строку для виконання виконавчого листа визнані незаконними, тому і наступні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про розшук майна боржника, акт опису й арешту майна транспортного засобу повинні бути визнані незаконними.

Суд апеляційної інстанції погодився з ухвалою суду першої інстанції, залишив її без змін і зазначив, що висновки суду відповідають встановленим обставинам справи.

Проте з висновком апеляційного суду повністю погодитися не можна.

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У силу вимог ч. 1 ст. 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку (ст. 72 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

Одночасно із клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що 11 лютого 2016 року державним виконавцем Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 23 376 грн 38 коп.

Зі скаргою на дії державного виконавця Октябрського Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області Крилевця Н.Ю. з приводу несвоєчасного направлення постанови про відкриття провадження та ненадання строку для виконання виконавчого листа заявник звернулася 21 квітня 2016 року.

Водночас, із акту державного виконавця від 05 квітня 2016 року вбачається, що у ході телефонної розмови, яка мала місце з боржником 05 квітня 2016 року, остання була повідомлена про час і місце отримання речей, що були передані на зберігання ПАТ КБ «ПриватБанк» (а. с. 58).

У заяві ОСОБА_3 на адресу начальника Октябрьського відділу державної виконавчої служби по м. Полтава, датованій 28 березня 2016 року, заявник зазначила, що про вилучення її автомобіля марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1, вона дізналась від державного виконавця (а. с. 67).

На вказану вище заяву від 28 березня 2016 року в акті від 04 липня 2016 року посилається й державний виконавець (а. с. 65).

Таким чином, наведені вище матеріали справи (а. с. 58, 65, 67), а також скарга заявника до суду, у якій вона особисто зазначає, що 28 березня 2016 року вона зверталася до начальника Октябрьського відділу державної виконавчої служби по м. Полтава з проханням надати їй документи виконавчого провадження (а. с. 1), свідчать про те, що про наявність відкритого виконавчого провадження щодо стягнення з неї заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заявнику було відомо ще 28 березня 2016 року.

Між тим, скарга на дії державного виконавця ОСОБА_3. подана 21 квітня 2016 року, тобто із пропуском десятиденного строку.

Втім, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, не звернув уваги на те, що скаржником пропущено строк звернення до суду зі скаргою, встановлений ст. 385 ЦПК України, який є процесуальним і може бути поновлений лише за наявності відповідного клопотання, проте такого клопотання заявник згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 ЦПК України до суду не подавала.

При цьому, законодавець не пов'язує цей процесуальний строк із фактом отримання копій документів.

Необгурнтованим є і висновок суду про автоматичне визнання незаконними постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про розшук майна боржника, акту опису й арешту майна транспортного засобу у зв'язку із визнанням незаконними дій державного виконавця з приводу ненаправлення постанови про відкриття провадження та ненадання строку для виконання виконавчого листа.

Суд апеляційної інстанції на порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України на зазначене уваги не звернув та не перевірив у достатньому обсязі доводів апеляційної скарги у частині вимог про визнання незаконними дій державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області щодо ненаправлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 лютого 2016 року у визначений законом спосіб, щодо визнання незаконними дій державного виконавця щодо ненадання строку для самостійного виконання рішення та щодо початку примусового виконання рішення, про визнання незаконною постанови державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 15 березня 2016 року про розшук майна боржника, визнання незаконними акту опису й арешту майна від 24 березня 2015 року, визнання незаконними постанов державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 08 квітня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

За таких обставин ухвала апеляційного суду у частині задоволених вимог ОСОБА_3 підлягає скасуванню з передачею справи у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

У решті судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування у цій частині відсутні.

Так, відмовляючи у задоволенні вимог про скасування постанов державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області Крилевця Н.Ю. про ненаправлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 лютого 2016 року, про визнання незаконними дій державного виконавця щодо ненадання строку для самостійного виконання рішення, від 15 березня 2016 року про розшук майна боржника та акту опису й арешту майна, суди правильно зазначили, що відповідно до ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» до компетенції суду не входить розгляд цих питань.

Відмовляючи у задоволенні вимог про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області Крилевця Н.Ю. від 11 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження за безпідставністю, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що постанова винесена з урахуванням вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 09 серпня 2016 року у частині вимог ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області Крилевця Назара Юрійовича про визнання незаконними дій державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області щодо ненаправлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 лютого 2016 року у визначений законом спосіб, щодо визнання незаконними дій державного виконавця щодо ненадання строку для самостійного виконання рішення та щодо початку примусового виконання рішення, про визнання незаконною постанови державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 15 березня 2016 року про розшук майна боржника, визнання незаконними акту опису й арешту майна від 24 березня 2015 року, визнання незаконними постанов державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 08 квітня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій скасувати, справу у цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У решті ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 29 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 09 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П. Штелик