Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/1811/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області, третя особа ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2017 позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідача Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області, в якому просив визнати заповіт, що був посвідчений 29 березня 2013 року секретарем Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області ОСОБА_5, відповідно до якого ОСОБА_6 заповіла все своє майно третій особі на стороні відповідача ОСОБА_4.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач ОСОБА_1, будучи підтриманим своїм представником ОСОБА_2 ( на підставі угоди), зазначав, що 06 квітня 2013 року померла його баба ОСОБА_6. Після смерті баби йому стало відомо, що 29 березня 2013 року баба склала заповіт, посвідчений секретарем Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області ОСОБА_5. Згідно цього заповіту баба на випадок своєї смерті заповідала все своє майно ОСОБА_4. При ознайомленні з цим заповітом ним зауважено, що його бабуся за станом здоровя не могла прочитати текст заповіту та вчинити підпис під цим документом. Відповідно до статті 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. Враховуючи всі наведені вище обставини позивач вважав, що заповіт було посвідчено з порушенням процедури посвідчення.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 (за посадою) заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що заповіт було посвідчено 29.03.2013р. секретарем Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області ОСОБА_5 за реєстр. № 2. Заповіт було складено та посвідчено у повній відповідності до чинного законодавства. Обгрунтовуючи свої заперечення, представник відповідача зазначила, що посилання позивача на те, що спадкодавця в силу своїх фізичних вад не могла вчинити підпис у заповіті є безпідставним. Відповідно до п.3 ч.4 ст. 1253 ЦК України свідками при посвідченні заповіту не можуть бути члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом. При зачитуванні тексту заповіту, секретар сільської ради запросила як свідків сусідів заповідача. Доказів того, що при складанні і посвідченні заповіту були допущені порушення закону позивачем не надано. Просила в задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_4, заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що доглядала за ОСОБА_6. Про те, що спажкодавець все своє майно заповідала саме їй нічого не знала.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 215 ЦК, недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою - статті 203 Цивільного Кодексу є підставою недійсності правочину.

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст. 1234 ЦК право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Статтею 1247 ЦК передбачено, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1248 ЦК нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках, присутність не менш як двох свідків при посвідченні, заповіту, в цьому випадку, є обов'язковою. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків (стаття 1253 цього Кодексу).

Отже, відповідно до ст.ст. 1234,1248 ЦК заповіт повинен бути написаний та підписаний Заповідачем. Та лише у випадку якщо фізична особа у звязку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно підпис на заповіті за її дорученням повинен бути виконаний іншою особою, відомості про яку повинні бути зазначені у заповіті.

Згідно з вимогами ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 2 ст.1248 ЦК України, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбутися при свідках (ст.1253 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 4 ст.1253 ЦК України, свідками не можуть бути члени сім'ї або близькі родичі спадкоємців за заповітом. Згідно з ч. 1 ст.1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до положень ч. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов'язок по доказуванню обставин, викладених у позові, лежить саме на позивачу.

Проте, в судовому засіданні не встановлено фактів, і позивачем не доведено обставин, які б могли бути підставою для визнання заповіту недійсним.

В судовому засіданні було встановлено, що 29 березня 2013 року року ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповідала все своє майно, яке б воно не було та з чого б воно не складалося ОСОБА_4. Зазначений заповіт було посвідчено 29.03.2013р. секретарем Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області ОСОБА_5 за реєстр. № 2. У зв'язку з тим, що ОСОБА_6 була похилого віку, та не могла самостійно прочитати уголос текст заповіту, за її дорученням, у її присутності та у присутності секретаря Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області, текст заповіту до його підписання був зачитаний уголос запрошеними свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та підписаний особисто ОСОБА_6 (а.с.9).

В судовому засіданні позивач зазначив що заповіт ОСОБА_6 від 29.03.2013р. не підписаний нею особисто, оскільки за станом здоровя вона не могла цього зробити.

Разом з тим, такі твердження позивача, якими небудь доказами не підтверджуються.

В той же час, відповідач, в обґрунтування своїх заперечень, надав суду відповідні докази.

Пункт 4 глави 9 частини і «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, визначає: «При вчиненні нотаріальних дій, що потребують прикладення власноручного підпису осіб, нотаріус перевіряє справжність підпису цих осіб шляхом здійснення ними підписи у його присутності. Встановлення їх особи здійснюється за документами, визначеними Законом України "Про нотаріат".

В судовому засіданні були допитана в якості свідка ОСОБА_9, яка пояснила, що її та ОСОБА_8 особисто запросила секретар Смолянської сільської ради ОСОБА_5 для посвідчення заповіту ОСОБА_6, пояснювши їм, що та має намір скласти заповіт на ОСОБА_4 це була її особиста воля. Вони як свідки зачитали уголос текст заповіту, потім текст заповіту зачитувала секретар сільської ради. Вказаний заповіт був посвідчений за адресою с. Смолянка Кодимського району Одеської області, за адресою проживання ОСОБА_6. Заповіт власноручно підписала ОСОБА_6.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що у 2013 році працювала секретарем Смолянської сільської ради. Соціальним працівником працювала ОСОБА_9. В розмові з нею соціальний працівник повідомила, що ОСОБА_6 бажає скласти заповіт, а для цього запрошує секретаря сільської ради щоб скласти цей заповіт. Коли вона прийшла до ОСОБА_6, то таїй повідомила, що хоче скласти заповіт на ОСОБА_4. Текст заповіту вона склала на компютері, а потім прийшла до ОСОБА_6, перед цим запросивши двох сусідів у якості свідків. Свідки прочитали вслух заповіт, прочитала вслух заповіт і вона. ОСОБА_6 розуміла значення цих дій. Потім ОСОБА_6 власноручно підписала сам текст заповіту.

Таким чином, судом встановлено, що заповіт, складений ОСОБА_6 29.03.2013 року, відповідає вимогам закону щодо його форми, а саме він викладений у вигляді письмового документу, підписаний особисто заповідачем. У присутності двох свідків, посвідчений секретарем Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області, який перевірив дієздатність заповідача і з'ясував його дійсну волю щодо розпорядження майном на випадок смерті.

Належних та допустимих доказів про невідповідність заповіту внутрішній волі заповідача суду також надано не було.

Отже, було дотримано порядок посвідчення заповіту, зокрема послідовно вчинено всі необхідні для цього дії. Позивачем не доведено допущення порушень посвідчення заповіту, які були б підставою для визнання його недійсним, а тому позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60 ,88, 208, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області, третя особа ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення.

Суддя А.І. ГУРА