Справа № 452/1158/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"20" листопада 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,

секретаря Страхоцької Т.А.,

представників позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 «Рай» ЛТД ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

представників відповідача ОСОБА_8 міської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «РАЙ» ЛТД до ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 міської ради Львівської області, виконавчого комітету ОСОБА_8 міської ради, Самбірської районної державної адміністрації, треті особи: Управління Держгеокадастру у Самбірському районі, приватні нотаріуси Самбірського районного нотаріального округу: ОСОБА_12, ОСОБА_13, про:

- визнання незаконним та скасування рішень виконавчого комітету ОСОБА_8 міської ради Самбірського району Львівської області: 25.10.2001 року № 124 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_7; 31.03.2004 року № 37 «Про дозвіл суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_7 на оформлення свідоцтва про право власності на торговий кіоск № 3 на вул. Валовій. 1/а в м. Рудки;

- визнання незаконним та скасування Розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 29.03.2004 року №152 «Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом торгового кіоску № 3 в м. Рудки на вул. Валовій, 1/а суб'єкта підприємницької діяльності

гр. ОСОБА_7.;

- визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності серії САА №113599, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 15.04.2004 року на кіоск № 3, ОСОБА_7;

- визнання незаконними та скасування витягів про право власності № 3349451 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданих Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 15.04.2004 року ОСОБА_7; та № 3702352 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 27.05.2004 року ОСОБА_7;

- визнання недійсними з моменту укладення договорів купівлі-продажу кіоску № 3: від 01.06.2004 року ( правочин Р-№ 1911/ 01.06.2004року, укладений між ОСОБА_7, з однієї сторони, та ОСОБА_11, з другої сторони, кіоскк

№ 3, посвідчений приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу ОСОБА_13К).; від 07.08.2008 року( правочин Р-№ 1408, укладений між ОСОБА_11, з однієї сторони, та ОСОБА_5, з другої сторони, , посвідчений

15 вересня 2008 року приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу

ОСОБА_12В).;

- скасування права власності ОСОБА_11 та ОСОБА_5 на кіоск № 3 та визнання

незаконними витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно. виданих Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації:

1.№ .09.2008 року, виданого на імя ОСОБА_11Г;

2. № 32493274 від14.12.2011 року виданого на імя ОСОБА_5;

-зобов'язання ОСОБА_5 звільнити земельну ділянку по вул. Валовій, 1/а в м. Рудки шляхом демонтажу торгівельного кіоску № 3 та привести звільнену земельну ділянку площею 0,0010 га у придатний для використання стан,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі ОСОБА_2 «Рай ЛТД» (надалі Позивач), звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішень виконавчого комітету ОСОБА_8 міської ради Самбірського району Львівської області, визнання незаконним та скасування Розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності серії, визнання незаконними та скасування витягів про право власності на нерухоме майно, визнання недійсними з моменту укладення договорів купівлі-продажу кіоску, скасування права власності ОСОБА_11 та ОСОБА_5 на кіоск № 3 та визнання незаконними витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, зобов'язання ОСОБА_5 звільнити земельну ділянку по вул. Валовій, 1/а в м. Рудки шляхом демонтажу торгівельного кіоску № 3 та привести звільнену земельну ділянку площею 0,0010 га у придатний для використання стан.

В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що «Рай» ЛТД відповідно до рішення ОСОБА_8 міської ради від 15 вересня 1998 року та Державного акту на право постійного користування землею серії II-ЛВ № 002954 є правомірним користувачем земельної ділянки, що знаходиться по вул. Валовій, 1 «а», в м. Рудки Самбірського району Львівської області. Земельна ділянка надана Позивачу для комерційної діяльності.

На території цієї земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні Позивача, ним облаштовано ринок, з дотриманням усіх вимог чинного законодавства, зокрема, Правил торгівлі на ринках, затверджених Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України № 57/188/84/105 від 26.02.2002 та зареєстровані Міністерством юстиції України юстиції України 22 березня 2002 р. за № 288/6576.

Згідно зі статтею 22 Земельного кодексу України (надалі -ЗК України в редакції від

18 грудня 1990 року, чинного на час отримання позивачем рішення № 1 ОСОБА_8 міської ради від 15.09.1998 року і Державного акта на право постійного користування землею від 14.11.2001 року, виникнення права на користування землею пов'язувалось з моментом видачі документа, що посвідчує таке право і не залежало від факту його реєстрації, позивач здобув право постійного користування земельною ділянкою раніше, ніж прийняті в подальшому рішення ОСОБА_8 міської ради щодо відповідачів.

Позивач надіслав повідомлення, яким запропоновано відповідачем самостійно звільнити під кіоском № 3 займані частини земельної ділянки позивача і привести їх в придатний для використання стан.

Частиною 2 ст. 95 ЗК України визначено, що порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок забудовниками кіосків провадиться за рішенням суду, а розміщення самих кіосків, які по своїй суті та призначенню відносяться до малих архітектурних форм, в порушення вимог законодавства було проведено за відсутності у первинного набувача (власників) документів на землю та без вилучення ділянки позивача чи його добровільної відмови від права користування.

У відповідачів відсутні документи, що підтверджують право землекористування, в тому числі, для забудови земельної ділянки, що знаходиться під торговим кіоском № 3 при цьому наявність у відповідача ОСОБА_7 рішень виконкому ОСОБА_8 міської ради на будівництво торгового павільйону не надає йому, як забудовнику, права на земельну ділянку, як частину земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою, яка має на це право.

Доказів виникнення права користування чи власності на земельну ділянку у первинного набувача права власності на кіоск № 3 відповідач - ОСОБА_7 не має, як і не має доказів вилущення відповідної частини земельної ділянки від позивача, тому є всі правові підстави для скасування права власності, набутого незаконно.

При наявності раніше прийнятого іншого рішення ОСОБА_8 міської ради № 1 від 15.09.1998 року для ОСОБА_2 «Рай» ЛТД і державного акту ІІ-ЛВ № 002954 (наданого рішенням ОСОБА_8 міської ради № 1 від 15.09.1998 року), зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 67 від 13.02.2002 року рішення виконкому ОСОБА_8 міської ради від 25.10.2001року № l24 для відповідачів про дозвіл на будівництво є незаконним і підлягає скасуванню.

З цього часу у липні 2014 року позивачу стало відомо про можливість існування дозвільних документів щодо відповідача ОСОБА_7, а в лютому 2015 року позивачу стало відомо про існування документів, які надані архівною установою БТІ, ОСОБА_5 та ОСОБА_11

Оскільки первинне право власності на кіоск № 3 виникло без належних правових підстав - без надання земельної ділянки відповідачу ОСОБА_7, вважає, що його право власності на кіоск № 3 площею 8,9 кв.м., є незаконним.

Наступний перехід права власності на кіоск № 3 від первинного власника ОСОБА_7 до набувача ОСОБА_11, а потім від неї до ОСОБА_5 є теж незаконними на підставі ст. 216 ЦК України.

Доказів виникнення права на земельну ділянку у ОСОБА_11 чи ОСОБА_5 теж не має.

Відповідач ОСОБА_5, як набувач нерухомого майна за договорами купівлі-продажу, до 2014 року не звертався з належною заявою до ОСОБА_8 міської ради про надання земельної ділянки в оренду, а міська рада не приймала необхідного рішення.

Згідно з ст. 4 ЗУ «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Тільки рішенням ОСОБА_8 міської ради, яке оскаржується, від 14.08.2014 року №3 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування кіосків у м. Рудки, вул. Валова, буд, 1-а прим. 3 та 27» надано дозвіл гр. ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування існуючого кіоску № 3 площею 0,0010га у

м. Рудки, вул. Валова, 1-а за рахунок земель, що є у постійному користуванні ОСОБА_2 «Рай» ЛТД.

З цих підстав Рішення ОСОБА_8 міської ради від 14.08.2014 року №3 в частині надання дозволу гр. ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування кіоску № 3 є незаконним.

Позивач є правомірним користувачем земельної ділянки і йому за законом дозволено вести господарську діяльність на цій земельній ділянці. У Позивача наявні торгові місця, на одне з яких запропоновано укласти договір оренди торгового місця, наявна погоджена в установленому порядку документація. Тому Позивач має право здавати торгові місця в оренду та отримувати з цього доходи.

Просить постановити рішення, яким:

- визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_8 міської ради Самбірського району Львівської області: 25.10.2001 року № 124 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_7; 31.03.2004 року № 37 «Про дозвіл суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_7 на оформлення свідоцтва про право власності на торговий кіоск № 3 на вул. Валовій. 1/а в м. Рудки;

- визнати незаконним і скасувати Розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 29.03.2004 року №152 «Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом торгового кіоску № 3 в м. Рудки на вул. Валовій, 1/а суб'єкта підприємницької діяльності гр. ОСОБА_7.;

- визнати незаконним і скасувати свідоцтво про право власності серії САА №113599, видане Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 15.04.2004 року на кіоск № 3, ОСОБА_7;

- визнати незаконними і скасувати витяги про право власності № 3349451 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видані Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 15.04.2004 року ОСОБА_7; та № 3702352 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 27.05.2004 року ОСОБА_7;

- визнання недійсними з моменту укладення договори купівлі-продажу кіоску №3 від 01.06.2004 року: правочин Р-№ 1911/ 01.06.2004року, укладений між ОСОБА_7, з однієї сторони, та ОСОБА_11, з другої сторони, на кіоскк № 3, посвідчений приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу ОСОБА_13; від 07.08.2008 року( правочин Р-№ 1408), укладений між ОСОБА_11, з однієї сторони, та ОСОБА_5, з другої сторони, , посвідчений

15 вересня 2008 року приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу

ОСОБА_12;

- скасувати право власності ОСОБА_11 та ОСОБА_5 на кіоск № 3 та визнати

незаконними витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно. видані Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації:

- № .09.2008 року, видане на імя ОСОБА_11Г;

-№ 32493274 від14.12.2011 року видане на імя ОСОБА_5;

-зобов'язати ОСОБА_5 звільнити земельну ділянку по вул. Валовій, 1/а в м. Рудки шляхом демонтажу торгівельного кіоску № 3 та привести звільнену земельну ділянку площею 0,0010 га у придатний для використання стан,

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача ОСОБА_2 «Рай» ЛТД ОСОБА_4, на підтримання позовної заяви, представника виконкому ОСОБА_8 міської ради ОСОБА_10 на її заперечення щодо застосування строків позовної давності, відповідачки

ОСОБА_5 який підтримав клопотання про застосування строків позовної давності, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом та матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення ОСОБА_8 міської ради від 15 вересня 1998 року та Державного акту на право постійного користування землею серії II-ЛВ № 002954 ОСОБА_2 «РАЙ№» ЛТД є правомірним користувачем земельної ділянки, що знаходиться по вул. Валовій, 1 «а», в м. Рудки Самбірського району Львівської області. Земельна ділянка надана Позивачу для комерційної діяльності.

Рішенням від 09 липня 1998 року було затверджено матеріали попереднього погодження на відвід земельної ділянки під будівництво ринку в м. Рудки на вул. Валовій позивачу та надано дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт по відведенню земельної ділянки в постійне користування під ринок площею 1500 кв.м.

Рішенням ОСОБА_8 міської ради №1 від 15 вересня 1998 року земельна ділянка передана позивачу у постійне користування для комерційної діяльності.

Згідно Державного акту на право постійного користування землею ІІ- ЛВ № 002954 від

13 лютого 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 67, ОСОБА_2 «Рай» ЛТД є постійним користувачем земельної ділянки площею 0,1307 га, призначеної для комерційної діяльності розташованої в м. Рудки, вул. Валова, 1 «а».

Рішенням виконкому ОСОБА_8 міської ради від 25 жовтня 2001 року №124 «Про дозвіл на будівництво торгового кіоску по вул. Валовій, 1 «а» в м. Рудки» дозволено ОСОБА_7 будівництво кіоску № 3 на території ринку в м. Рудки по вул. Валовій, 1 «а», із зобов'язанням забудовника оформити технічну документацію в районній архітектурі.

Підставою для прийняття такого рішення стала заява ОСОБА_7 від 17 жовтня

2001 року про дозвіл на будівництво кіоску на території ринку, яка була погоджена з тодішнім директором ринку ОСОБА_14.

Системний аналіз зазначених доказів в їх сукупності дає підстави для висновків про те, що рішення виконкому ОСОБА_8 міської ради від 25 жовтня 2001 року №124, яким було надано дозвіл ОСОБА_7 на будівництво на території ринку м. Рудки по вул. Валовій №1 «а» кіоску №3) було прийнято в період дії рішення ОСОБА_8 міської ради № 1 від 15 вересня

1998 року, яким зазначена земельна ділянка передана ОСОБА_2 «Рай» ЛТД у постійне користування для комерційної діяльності. Це рішення було прийнято, коли землекористувачем зазначеної земельної ділянки було ОСОБА_2 «Рай» ЛТД, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею ІІ- ЛВ №002954 від 13 лютого 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 67.

Таким чином, надання власником (виконкомом ОСОБА_8 міської ради) частини земельної ділянки ОСОБА_7 площею 8,9 кв.м. для спорудження кіоску було проведено з порушенням норм земельного законодавства, без вилучення їх в землекористувача, яким на той час був ОСОБА_2 «Рай» ЛТД, хоча і за згодою останніх.

Оскільки первинне право власності на кіоск № 3 виникло без належних правових підстав - без надання земельної ділянки відповідачу ОСОБА_7, суд вважає, що його право власності на кіоск № 3 площею 8,9 кв.м., є незаконним.

Наступний перехід права власності на кіоск № 3 від первинного власника ОСОБА_7 до набувача ОСОБА_11, а потім від неї до ОСОБА_5 є теж незаконними на підставі ст. 216 ЦК України.

Доказів виникнення права на земельну ділянку у ОСОБА_11 чи ОСОБА_5 теж не має.

Відповідач ОСОБА_5, як набувач нерухомого майна за договорами купівлі-продажу, до 2014 року не звертався з належною заявою до ОСОБА_8 міської ради про надання земельної ділянки в оренду, а міська рада не приймала необхідного рішення.

Згідно з ст. 4 ЗУ «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Тільки рішенням ОСОБА_8 міської ради, яке оскаржується, від 14.08.2014 року №3 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування кіосків у м. Рудки, вул. Валова, буд, 1-а прим. 3 та 27» надано дозвіл гр. ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування існуючого кіоску № 3 площею 0,0010га у

м. Рудки, вул. Валова, 1-а за рахунок земель, що є у постійному користуванні ОСОБА_2 «Рай» ЛТД.

З цих підстав Рішення ОСОБА_8 міської ради від 14.08.2014 року №3 в частині надання дозволу гр. ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування кіоску № 3 є незаконним.

Позивач є правомірним користувачем земельної ділянки і йому за законом дозволено вести господарську діяльність на цій земельній ділянці. У Позивача наявні торгові місця, на одне з яких запропоновано укласти договір оренди торгового місця, наявна погоджена в установленому порядку документація. Тому Позивач має право здавати торгові місця в оренду та отримувати з цього доходи.

ОСОБА_8 міською радою прийняті рішення № 1 від 14 серпня 2014 року та № 71 від

16 червня 2016 року, згідно яких державний акт ОСОБА_2 «Рай» ЛТД на право постійного користування земельною ділянкою по вул. Валовій,1 «а» у м. Рудки визнаний таким, що втратив чинність, однак постановою Вищого господарського суду України від 24 листопада 2016 року визнано недійсним рішення ОСОБА_8 міської ради Львівської області від 14 серпня 2014 року № 1.

Таким чином, беззаперечно установлено, що позивачу - ОСОБА_2 «Рай» ЛТД було відомо про рішення органу місцевого самоврядування від 25 жовтня 2001 року № 124 про надання дозволу ОСОБА_7 на будівництво споруд кіоску №3, такий будувався за згодою та віданням позивача і з 2001 та 2004 років зазначені кіоски функціонують.

Згідно договору купівлі продажу приміщення від 01.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу ОСОБА_13, убачається, що ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_11 купила приміщення кіоску № 3 у будинку № 1 «а» по вул. Валова, у м. Рудки, Самбірського району, Львівської області.

Із договору купівлі продажу кіоску від 07.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу ОСОБА_12, убачається, що ОСОБА_11 продала, а ОСОБА_5 купила приміщення кіоску № 3 у будинку № 1 «а» по вул. Валова, у м. Рудки Самбірського району Львівської області.

В суді 21 квітня 2017 року представник ОСОБА_8 міської ради заявила клопотання про застосування строку позовної давності та необхідності застосування наслідків спливу позовної давності передбачених ч.4 ст. 267 ЦК України щодо предмета спору.

Як зазначено у ст.71 ЦК Української РСР в редакції від 18.07.1963 року, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки.

Стаття 74 ЦК вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, арбітражним або третейським судом незалежно від заяви сторін.

Стаття 75 позовна давність застосовується судом, арбітражним або третейським судом незалежно від заяви сторін.

Стаття 76 перебіг позовної даності починається з дня виникнення права на позов. Позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і перериву перебігу строків позовної давності встановлюється законодавством Союзу РСР і статтями 78 і 79 цього Кодексу.

Стаття 80 закінчення строку позовної даності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Згідно статті 257 ЦК України який набрав чинності 01 січня 2004 року загальна позовна давність встановлюється у три роки.

При цьому відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної даності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Такий висновок суду узгоджується із рядом правових позицій Верховного Суду України, викладених у постановах, що винесені у відповідності до п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України і є обов'язковим до застосування, зокрема, у справах: №6-216 цс15 від 14 вересня 2016 року; №6-832 цс 15 від 28 вересня 2016 року; №6-2469 цс 16 від 16 листопада 2016 року.

Із даних правових позицій убачається таке:

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної даності має декілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже можливо, втратили достовірність і повноту з плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що міститься в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставі своїх вимог та заперечень.

Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Посилання представника ОСОБА_2 «Рай» про те, що йому стало відомо про порушення прав ОСОБА_1 лише у 2014-2015 роках, суперечить матеріалам справи та наявним у справі доказам, з яких видно, що ОСОБА_1 було відомо про побудову відповідачем ОСОБА_7 кіоску на території ринку з 2001 та 2004 року, однак він не звертався до суду за захистом прав та інтересів.

Тому є підстави для відмови у позові ОСОБА_2 «Рай» ЛТД за спливом позовної давності.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 57, 60, 61, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Рай» ЛТД до ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 міської ради Львівської області, виконавчого комітету ОСОБА_8 міської ради, Самбірської районної державної адміністрації, треті особи: Управління Держгеокадастру у Самбірському районі, приватні нотаріуси Самбірського районного нотаріального округу: ОСОБА_12, ОСОБА_13, про:

- визнання незаконним та скасування рішень виконавчого комітету ОСОБА_8 міської ради Самбірського району Львівської області: 25.10.2001 року № 124 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_7; 31.03.2004 року № 37 «Про дозвіл суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_7 на оформлення свідоцтва про право власності на торговий кіоск № 3 на вул. Валовій. 1/а в м. Рудки;

- визнання незаконним та скасування Розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 29.03.2004 року №152 «Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом торгового кіоску № 3 в м. Рудки на вул. Валовій, 1/а суб'єкта підприємницької діяльності

гр. ОСОБА_7.;

- визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності серії САА №113599, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 15.04.2004 року на кіоск

№ 3, ОСОБА_7;

- визнання незаконними та скасування витягів про право власності № 3349451 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданих Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації : від 15.04.2004 року на імя ОСОБА_7; № 27.05.2004 року ОСОБА_7;

- визнання недійсними з моменту укладення договорів купівлі-продажу кіоску:

від 01.06.2004 року, правочин Р-№ 1911/ 01.06.2004року ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_11 купила кіоск № 3, посвідчений приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу ОСОБА_13; від 07.08.2008 року, правочин Р-№ 1408, ОСОБА_11 продала, а ОСОБА_5 купила кіоск № 3, посвідчений

15 вересня 2008 року приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу

ОСОБА_12;

- скасувати право власності набувачів ОСОБА_11 та ОСОБА_5 на кіоск № 3 та визнати незаконними витяги:

1. № 20181879 про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_11 виданий Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 10.09.2008 року

2. витяг № 32493274 про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_5 виданий Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 14.12.2011 року;

- зобов'язати ОСОБА_5 звільнити земельну ділянку по вул. Валова, 1/а в м. Рудки шляхом демонтажу торгівельного кіоску № 3 та привести звільнену земельну ділянку площею 0,0010 га у придатний для використанняч стан - відмовити за спливом позовної давності.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя