Справа № 175/1515/16-ц
Провадження № 2/175/611/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 березня 2017 року сел. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.

за участю секретаря Паленко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 15 серпня 2014 року помер його дядько ОСОБА_2, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 а. Після його смерті відкрилася спадщина на будинок №33а, по вул. Гагаріна, с. Новоолександрівка у Дніпропетровському районі, Дніпропетровської області. Даний будинок належав ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 19.01.1996 року. ОСОБА_2 був рідним братом його батька ОСОБА_3. Він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2. Про смерть дядька він дізнався у листопаді 2014 року. Для отримання спадщини він не зміг вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору з наступних підстав. В 2001 році, коли йому було 12 років його батько забрав його з КЗО Раївської середньої загальноосвітньої школи-інтернату в якому він навчався з 02.09.1996 року по 01.03.2001 року. З того часу він ніде не навчався та не працював. Жив з батьком де прийдеться. Коли йому виповнилося 16 років паспорт він не отримував і ніяких документів, які б встановлювали його особу, у нього не було. 28.01.2009 року помер його батько, мати померла ще раніше. В листопаді 2014 році його далекі родичі ОСОБА_4 та його колишня мачуха ОСОБА_5 відшукали його в районі аеропорту м. Дніпропетровська, де він тимчасово перебував та повідомили йому, що його рідний дядько помер та після його смерті відкрилася спадщина та він є єдиним спадкоємцем. Так як в нього не було жодних документів, які б встановлювали його особу, так як він жив без документів та заробляв на життя випадковими заробітками, за допомогою родичів у грудні 2015 року він звернувся до Синельниківського РС ДМС України в Дніпропетровській області з заявою про отримання паспорту. Так як це був кінець року та був звітній період заяву у нього не прийняли, а прийняли заяву тільки в січні 2016 року після свят. У звязку з тим, що в 16 років він паспорт не отримував та інших документів у нього не було, для підтвердження його особи прийшлося збирати додаткові документи та докази. Потрібно зібрати довідку з інтернату де він навчався, знайти фотокартки, привезти свідків до Синельниківського РС ДМС України в Дніпропетровській області, які підтверджували його особу, а це забрало багато часу Паспорт він отримав лише 23 квітня 2015 року. 01 липня 2015 року він звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_6, з питання отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, йому було відмовлено у звязку з тим, що він пропустив строк на прийняття спадщини та відсутній факт прийняття спадщини. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишив заповіт зареєстрований за №42 від 16.03.2012 року на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 02.12.2013 року. З заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину зверталася ОСОБА_8, однак приватним нотаріусом ОСОБА_6 їй було відмовлено в отриманні свідоцтва у звязку з тим, що не підтверджується родинні стосунки між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.03.2015 року.). У звязку з тим, що у нього багато часу забрало на отримання паспорту, а без паспорту неможливо подати заяву, саме через це, з незалежних від нього причин ним було пропущено строк на звернення з заявою про прийняття спадщини.

Просить суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю чотири місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, який помер 15 серпня 2014 року.

У відкритому судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позов.

Представник Новоолександрівської сільської ради у відкритому судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, оскільки добре знала ОСОБА_2 навіть вона засвідчувала заповіт на користь ОСОБА_7, добре знала батька позивача, але так сталося, що у позивача складна доля батьки його були непутящі, ОСОБА_1 зарано залишився сам і по суті цей хлопець тривалий час був бомжем і на момент смерті ОСОБА_2 його в силі не було вже багато років і тому про смерть дядька він не міг знати. Також додала, що ховала ОСОБА_2 сільська рада, ніхто з ним разом не проживав і не опікувався ним. Свідоцтва про смерть отримувала ОСОБА_7, начебто сестра померлого, ОСОБА_8 зявилася після похорон просила надати їй свідоцтво про смерть, але вони їй відмовили.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона дружина ОСОБА_7, якому ОСОБА_2 залишив заповіт, чоловік її трагічно загинув, а після нього помер і ОСОБА_2 і вона з колишньою дружиною ОСОБА_3 вирішили відшукати сина брата померлого, від людей вони дізналися, що він мешкає в районі свалки біля аеропорту де вони його і знайшли, якби не вони позивач і не дізнався б про смерть дядька.

Заслухавши сторін, свідка, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 15.08.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №583364, актовий запис №109 від 08 вересня 2014 року.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння №33 по вул. Гагаріна в с. Новоолександрівка, Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

ОСОБА_2 за життя склав заповіт від 16 березня 2012 року, на користь ОСОБА_7.

З копії свідоцтва про смерть серія І-КИ №543547 від 09.12.2013 року, вбачається, що ОСОБА_7 помер 02.12.2013 року, тобто до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2.

Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_2 підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 серія ЯЯ№694393 від 18.05.1950 р., в якому в графі «мати» зазначено ОСОБА_9; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України №3 від 07.07.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 народився 28 грудня 1955 року, відомості про матір ОСОБА_10; свідоцтвом про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис про народження №298 від 03.08.1988 року, серія І-КИ №444769 від 09 липня 2013 року, в графі «батько» зазначено ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про смерть серія І-КИ №635134, вбачається, що батько позивача, ОСОБА_3 помер 29 січня 2009 року, актовий запис №02.

Також, в судовому засіданні було оглянуто копію спадкової справи №56866953 від 06.12.2014 року, після смерті 15 серпня 2014 року ОСОБА_2, з якої вбачається, що після його смерті крім позивача також звернулася ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини, посилаючись на те, що є двоюрідною сестрою спадкодавця.

Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_6, від 20 травня 2015 року відмовлено ОСОБА_8, у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її двоюрідного брата ОСОБА_2, що помер 15 серпня 2014 року, у зв'язку з тим, що не підтверджуються родинні стосунки між ними.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровска від 04.04.2016 року заяву ОСОБА_8, зацікавлені особи: Дніпропетровська міська рада, ОСОБА_1, приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_6 про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду, оскільки вбачається спір про право. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.05.2016 року резолютивну частину ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровска від 04.04.2016 року доповнено реченням: Розяснити ОСОБА_8, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2016 року вказану вище постанову нотаріуса було скасовано.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.02.2017 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2016 року в частині скасування постанови від 20 травня 2015 року про відмову ОСОБА_8 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її двоюрідного брата ОСОБА_2, що помер 15 серпня 2014 року скасовано і відмовлено ОСОБА_8 у задоволенні цих вимог.

Отже, на час розгляду справи, постанова приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_6, від 20 травня 2015 року, якою відмовлено ОСОБА_8, у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її двоюрідного брата ОСОБА_2 є чинною, а тому єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивач - ОСОБА_1.

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ч.3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦПК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до положень п.3 глави 10 наказу Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», що діяв на момент відкриття спадщини, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. 3.4. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. 3.5. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_6, від 01.07.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 15 серпня 2014 року ОСОБА_2, так як ним пропущено строк на прийняття спадщини та відсутній факт прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить з вимог Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Доказами зібраними по справі встановлено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1, були певні обставини, а саме до листопада 2014 року він вів жебрацький спосіб життя, без певного місця проживання, про смерть ОСОБА_2 не знав і не міг знати, дізнався від ОСОБА_4 у листопаді 2014 року, паспорту він ніколи не отримував та ніяких документів про встановлення його особи він немав, тому не міг звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини вчасно. Як вбачається з копії паспорту громадянина України ОСОБА_1 серія АО269256, він був виданий 23.04.2015 року Синельниківським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. Отже після отримання паспорту позивач звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом і 01.07.2015 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Отже, вказану позивачем поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини, суд визнає поважною, тому суд вважає, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу після смерті ОСОБА_2, 15.08.2014 року підлягають задоволенню, як законно обгрунтовані та підтверджені документально.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.1272 ЦК України, ст.ст.10, 60, 130, 209, 212 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, додатковий строк 4 (чотири) місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_2, померлого 15 серпня 2014 року.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М. Новік