У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,

ЛеванчукаА.О., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ПКО Банк Польський, Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» в особі Житомирського відділення № 1, Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова група» (представництво «Вестерн Юніон Файненшл Сервісес ГмбХ» в Україні), Французького акціонерного товариства «Вестерн Юніон» про захист прав споживачів та стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 29 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПКО БанкПольський, ПАТ «Фідобанк» в особі Житомирського відділення № 1, Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова група» (представництво «Вестерн Юніон Файненшл Сервісес ГмбХ» в Україні), Французького акціонерного товариства «Вестерн Юніон» про захист прав споживачів та стягнення коштів.

УхвалоюБогунського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 29 грудня 2015 року, провадження в частині заявлених позовних вимог до ПКО Банк Польський закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові ухвали, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу до суду для продовження розгляду.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи клопотання про закриття провадження у справі в частині заявлених вимог до ПКО Банк Польський у зв'язку з непідсудністю такого спору судам України суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що на території України відсутня юридична адреса, а також майно ПКО Банк Польський.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України ст. 17) або ГПК України (ст. ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів, та має з'ясувати, чи належить вимога особи, що звернулася до суду за захистом свого порушеного права, до цивільної юрисдикції загальних судів.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Статтею 205 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Процесуальна регламентація за вичерпним переліком підстав для закриття провадження у справі є гарантією того, що правильно прийнята до провадження заява буде розглянута по суті.

При цьому, згідно із ч. 2 ст. 206 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 205 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Закриваючи провадження у справі, суддя, всупереч ч. 2 ст. 206 ЦПК України, не зазначив, що справа має бути розглянута за правилами господарського або адміністративного судочинства, а зазначив про непідсудність справи судам України.

Однак така підстава для закриття провадження у справі ст. 205 ЦПК України не передбачена, а тому вихід за межі цього переліку розглядається як відмова у правосудді і порушення права на правосуддя.

При цьому законодавством України кожній особі гарантоване право на судовий захист своїх порушених прав та охоронюваних інтересів.

Крім того, визначення підсудності справ з іноземним елементом залежить від категорії спору. При вирішенні питання про підсудність справ судам України також мають враховуватися вимоги загальної, альтернативної, договірної, виключної підсудності. Вирішуючи питання про підсудність цивільних справ з іноземним елементом, судам слід враховувати не тільки норми внутрішньодержавного права, але й колізійні норми, які містяться в конвенціях і двосторонніх договорах України та інших держав про правову допомогу (п. 4). При з'ясуванні обставин, які випливають із зобов'язальних правовідносин за участю іноземного елемента вирішальне значення має вибір права, яким регулюються ці правовідносини. За винятком випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України, сторони договору за ст. 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» згідно із ст. ст. 5, 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України (п. 17).

Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Крім того, судам слід з'ясувати які саме вимоги позивача заявлені до ПКО БанкПольський, оскільки в касаційній скарзі ОСОБА_3 вказує на те, що предметом позову є не заподіяння шкоди на території Польщі, а невиконання ПАТ «Фідобанк» та іншими відповідачами у справі умов договору про грошовий переказ від 26 вересня 2013 року щодо вручення переказу належній особі, та неповернення йому суми переказу, як неодержаного отримувачем, що передбачено вказаним договором, тобто договірні відносини.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення ст. ст. 55, 64, 124 Конституції України, ч. 1 ст. 55 Конституції України слід розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Таким чином, судові ухвали підлягають скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 29 грудня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: Ю.Г. Іваненко

А.О.Леванчук

А.В.Маляренко

О.В.Ступак