Справа № 444/335/17
Провадження № 2/444/386/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

при секретарі Мамедовій Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Туринківська сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Туринківська сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що його мама, ОСОБА_3, працювала і була членом колективного сільського гоподарства, а тому мала право приватної власності на земельну частку (пай).

Туринківська сільська рада, на території якої знаходиться земельна ділянка, 27 січня 1994 року прийняла рішення про передачу мамі, ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку площею 1,67 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості .

Заявляє, що на підтвердження цього було видано сертифікат серія ЛВ № 159247 зразка Львівської області.

Зразок Сертифіката і Книга їх реєстрації дійсні і на даний час. Однак мамі необхідно було отримати (обміняти) в ОСОБА_2 РДА сертифікат на право па земельну частку (пай) старого зразка на єдиний зразок для України, що затверджений постановою Кабміну № 801 від 12.10.1995 року, але вона цього не зробила.

27 лютого 2014 року його мати, ОСОБА_3, померла.

Зазначає, що ще за життя вона склала заповіт, який 31.03.2011 року посвідчений секретарем виконкому Туринківської сільської ради, яким заповіла йому право на земельну частку (пай), що належало її на підставі сертифікату серії ЛВ № 159247.

Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай).

Позивач вважає, що він як спадкоємець за заповітом після смерті матері успадковує і її право на земельну частку (пай), однак використати своє право на спадщину не має можливості, тому що відсутній не те, що Державний акт на право власності на землю, а й сертифікат на право власності на земельну частку (пай), зразка встановленого Кабміном України.

ОСОБА_2 РДА в обовязки якої у відповідності до п.5 Указу Президента України № 720 / 95 входить видача та реєстрація таких сертифікатів на його звернення відмовила у видачі сертифіката на імя матері, ОСОБА_3.

Державна нотаріальна контора, куди він звернувся з заявою, зареєструвала її, але відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом із-за відсутності правовстановлюючого документу, тобто Державного акту чи сертифікату на право власності на земельну частку (пай).

Отже своє право на земельну частку (пай) в порядку спадкування він може захистити лише в судовому порядку. А тому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 1,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 30655,73 грн., що розміщена на території села Туринка, Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області в порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла 27 лютого 2014 року.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адрес суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не прибула, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак подала на адрес суду клопотання про розгляд справи без участі представника ОСОБА_2 районної державної адміністрації Львівської області, проти позову не заперечили.

Представник третьої особи Туринківськоїсільської ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, від нього не надійшло жодних клопотань на адрес суду.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Той факт, що ОСОБА_3 є матірю позивача ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-АВ № 493017.

З копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 349270 виданого Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 27.02.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 померла 27.02.2014 року.

Ще за життя, а саме 31.03.2011 року ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на час смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_4, окрім земельного паю площею 1,75 га в с. Туринка, що належить їй на основі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 159247 виданого Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 28.05.1997 року, який заповіла ОСОБА_1, тобто позивачу по справі, що стверджується копією заповіту, який був посвідчено секретарем виконкому Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області 31.03.2011 року і зареєстровано в реєстрі № 65. З відмітки на заповіті вбачається, що такий заповідачем не змінено і не скасовано.

07.02.2017 року позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 в ОСОБА_2 державну нотаріальну контору Львівської області.

З довідок № 122, 123 від 25.01.2017 року виданих виконкомом Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_3 до дня її смерті в с. Туринка по вулиці Миру, 52, Жовківського району Львівської області та вели спільне господарство. Водночас ОСОБА_3 до дня смерті проживала та була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки позивач проживала разом із ОСОБА_3 до дня її смерті, суд вважає, що він прийняв спадщину після її смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ч. 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З сертифікату серії ЛВ № 159247 вбачається, що такий видано 28.05.1997 року Туринківською сільською радою на імя ОСОБА_3, відповідно до якого їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,67 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості.

Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46681646 від 07.02.2017 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 зареєстровано спадкову справу № 03/2017.

З листа ОСОБА_2 державної нотаріальної контори № 14/01-16 від 08.02.2017 року вбачається, що для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу ОСОБА_1 потрібно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на земельний пай, а у випадку відсутності такого, розяснено про необхідність звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування.

ОСОБА_2 районна державна адміністрація Львівської області відмовила позивачу у видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) нового зразка, оскільки ОСОБА_3 померла і рекомендувала ОСОБА_1 звернутися в суд.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифікат на імя ОСОБА_3 нового зразка.

Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 27.02.2014 року, однак, спадщини на земельну ділянку в розмірі 1,67 га, яка належала померлій не оформив, так як відсутні правовстановлюючі документи на дану земельну частку (пай) нового зразка, які водночас не можуть бути видані на імя померлої, оскільки така втратила цивільну правоздатність та дієздатність. А тому його право на дану земельну ділянку підлягає до задоволення в судому порядку.

Вартість земельної ділянки становить 30655,73 грн., що підтверджується листом Відділом Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Львівської області.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 57, 58, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати право за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 27.02.2014 року, на земельну частку (пай) площею 1,67 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, вартістю 30655,73 грн., яка розташована на території с. Туринка, Туринківської сільської ради, Жовківського району Львівської області та належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії ЛВ № 159247.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Зеліско Р. Й.