Справа №635/4126/17
Провадження № 2/635/2617/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № DN81AR03110097 від 13 серпня 2007 року в розмірі 106000,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 13 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № DN81AR03110097, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 59239,90 гривень на строк до 12 серпня 2014 року. Згідно умов кредитного договору № DN81AR03110097 від 13 серпня 2007 року відповідач зобовязався щомісячно в період сплати надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами на умовах, передбачених вказаним договором. Позивач повністю виконав свої зобовязання за договором кредиту № DN81AR03110097 від 13 серпня 2007 року та надав відповідачу кредит у розмірі визначеному договором, відповідач зазначені кошти отримав, але свої зобовязання щодо виплати коштів не виконав, в результаті чого, станом на 11 травня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 331942,56 гривень. Крім того, рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 12 жовтня 2012 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено вимоги позивача та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DN81AR03110097 від 13 серпня 2007 року в розмірі 70085,29 гривень, з яких заборгованість за кредитом в розмірі 26319,28 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 25150,04 гривень; заборгованість за комісією за користування кредитом в розмірі 7190,70 гривень та пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 11425,27 гривень. Заборгованість за кредитним договором № DN81AR03110097 від 13 серпня 2007 року в розмірі 261857,27 гривень відповідачем не сплачена. Проте позивач на свій розсуд вважає за необхідне стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 106000,00 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 799,00 гривень; заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 67535,80 гривень; заборгованість за комісією за користування кредитом у розмірі 3704,30 гривень; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 28808,42 гривень. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення вимог позивача заперечував, посилаючись на те, що кредит у розмірі 59239,90 гривень він не отримував, гроші йому банк готівкою не видавав, а він тільки придбав автомобіль в салоні, а документи щодо оформлення транспортного засобу він підписував не читаючи їх. Також зазначив, що позивач не надає йому можливості сплатити борг, оскільки сплачені кошти направляє за власним розсудом на погашення інших платежів, а не тіла кредиту. Також не згоден з тим, що позивач стягує суму страхового внеску.

Суд, заслухавши представника позивача, учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 13 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № DN81AR03110097, відповідно до умов якого позивача надав відповідачу кредит у виді непоновлювальної лінії в розмірі 59239,90 гривень на строк з 13 серпня 2007 року до 12 серпня 2014 року на наступні цілі: 39950,00 гривень на купівлю автомобіля, а також у розмірі 34,00 гривень для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування; на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ № DN81AR03110097 від 13 серпня 2007 року, договором особистого страхування № DN81AR03110097 від 13 серпня 2007 року на строк до 12 серпня 2008 року в розмірі 399,50 гривень, а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 3196,00 гривень та у розмірі 15660,40 гривень на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,75% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотків за довгострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу.

Відповідно до умов кредитного договору № DN81AR03110097 від 13 серпня 2007 року відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачуючи, щомісячно позивачу у період сплати з «13» до «17» числа кожного місяця грошову суму (щомісячний платіж) в розмірі 921,82 гривень. За несвоєчасне погашення заборгованості відповідач зобовязався сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежа, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки.

Позивач повністю виконав свої зобовязання за договором кредиту № DN81AR03110097 від 13 серпня 2007 року та надав відповідачу кредит у розмірі визначеному договором, відповідач кредит отримав але свої зобовязання щодо повернення грошових коштів не виконав, в результаті чого станом на 11 травня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 331942,56 гривень з яких:

-заборгованість за кредитом у розмірі 27118,28 гривень;

-заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 97838,32 гривень;

-заборгованість за комісією за користування кредитом у розмірі 10895,00 гривень;

-пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 196090,96 гривень,

яка підтверджена розрахунком заборгованості за договором № DN81AR03110097 від 13 серпня 2007 року.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 12 жовтня 2012 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Комінтернівському районі міста Харкова та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, повністю задоволено вимоги позивача та стягнуто зокрема з відповідача ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором № DN81AR03110097 від 13 серпня 2007 року в розмірі 69885,29 гривень, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 26319,28 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 25150,04 гривень; заборгованість за комісією за користування кредитом в розмірі 7190,70 гривень та пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 11425,27 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи, що відповідач свої зобовязання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № DN81AR03110097 від 13 серпня 2007 року не виконав, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі, при цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача оскільки, сплата страхових платежів і черговість погашення заборгованості на кшталт: за користування кредитом, сума пені, інше, передбачена умовами договору кредиту і обставин, що з боку позивача мало місце порушення цих умов відповідачем не зазначено.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 612, ч. 1 ст. 610, 1049 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110097 від 13 серпня 2007 року в розмірі 106000 (сто шість тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк суму судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна