Справа № 455/954/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Ніточко Л.Й.
Провадження № 22-ц/783/5213/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 30 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 30 червня 2017 року позов задоволено. Зобовязано стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, поштовий індекс - 79000, в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки та жительки с.Мігово, вул.І.Франка, будинок №10, Старосамбірського району Львівської області, поштовий індекс 82045, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини із всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати. Зазначає, згідний платити аліменти з 30.06.2017 року, а не з дня подачі заяви 27.07.2016 року, оскільки з дня подання позовної заяви він піклувався весь цей час про сина. Також, зазначає, що відвідує сина та купляє все необхідне для своєї дитини. Вказує на те, що коли дитина хворіла він забезпечував її всіма необхідними медичними препаратами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача на підтримання апеляційної скарги, позивача в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 180, ч.1 ст. 182, ч.1 ст. 191 СК України та задовольняючи позов, виходив з того, що сторони з 16.09.2014 року по даний час перебувають у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, сторони проживають окремими сім'ями. При визначенні розміру аліментів на дитину суд врахував її вік, стан здоровя та матеріальне становище, яке є задовільне, стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати дитину, так як є працездатним, здоровим, інших неповнолітніх дітей чи утриманців відповідач немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться (документів, які б свідчили про інше, відповідачем суду не представлено), а також те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд вважав можливим визначити розмір аліментів у частці від доходів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Із змісту чинних на час ухвалення рішення суду норм матеріального закону та їх розяснень вбачається таке.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Ст.ст. 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів.

Так, згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Як вбачається із пояснень осіб, що беруть участь у справі, матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, сторони є батьками малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, який народився у сторін під час їх шлюбу, що зареєстрований 16.09.2014 року та на даний час такий не розірвано. (свідоцтва про народження дитини Серія 1-СГ №489271 від 3.02.2016 року, про шлюб сторін Серія І-СГ №236185 від 16.09.2014 року а.с.2, 3).

Сторони близько двох років разом не проживають. Практично з часу народження сина відповідач проживає у м.Львові, позивач у с. Мігово Старосамбірського району Львівської області разом із своїми батьками за місцем реєстрації свого місця проживання. Син сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (копія паспорта позивача, довідка про склад сімї, акт обстеження матеріально побутових умов проживання (а.с. 4, 6, 7).

Як визнали сторони, позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та отримує у звязку з цим допомогу у розмірі 900 грн. на місяць. Інших доходів не має. Відповідач працює у ДЕПО «Львів-Захід» помічником машиніста та його середньомісячний заробіток складає біля 8 тис. грн. про наявність іншої сімї, про перебування у нього на утриманні інших осіб не заявив.

За час роздільного проживання сторін відповідач брав участь в утриманні сина сторін, однак робив це не регулярно та не у відповідності до потреб дитини у звязку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом.

Позивач заявила про необхідність щомісячно коштів на утримання дитини на звичні потреби у розмірі приблизно 2 тис. грн.

Зважаючи на вказане, а саме те, що обовязок по утриманні дитини в рівній мірі покладено на обох батьків; те, що відповідач протягом тривалого періоду спільно з позивачем та дитиною не проживає та неналежним чином виконує свій батьківський обовязок з утримання сина сторін (доказів протилежного ним не представлено); те, що позивач на даний час не працює; те, що відповідач працює та отримує щомісячні регулярні доходи у вигляді заробітної плати; доходи на даний час сторін, про які вони заявили; щомісячний розмір необхідних коштів на утримання дитини сторін, про який заявила позивач та який не слід вважати надмірним; те, що на утриманні у відповідача інших осіб немає; розмір прожиткового мінімуму на дитину такого віку, який на даний час, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» складає 1426 грн. та з 1.12.2017 року складатиме 1492 грн., колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції щомісячний розмір аліментів, необхідних до стягнення з відповідача на користь позивача не слід вважати надмірним або таким, що визначений з порушенням вимог закону чи обставин, що мають значення для справи.

Що стосується стягнення аліментів з відповідача на користь позивача з часу подання позовної заяви, а не з часу ухвалення рішення суду на чому наполягає апелянт, то такі його доводи та вимоги не слід вважати обґрунтованими.

Так, відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Зважаючи на вказане стягнення аліментів з часу ухвалення рішення, а не з часу предявлення позову, навіть за умови часткового надання утримання дитині відповідачем за цей період, про що він заявляє, законом не передбачено.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу відхилити, рішення ж суду як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 30 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: О.М. Ванівський

ОСОБА_5