Справа №461/6886/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Городецької Л.М.,

при секретарі - Думичі Р.М.,

з участю представника

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області, Яворівського районного відділу ОСОБА_3 управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, ОСОБА_3 Управління державної казначейської служби України у Львівській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями, порушень встановленого порядку розгляду звернень ОСОБА_3 управлінням Національної поліції у Львівській області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області, Яворівського районного відділу ОСОБА_3 управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, ОСОБА_3 управління державної казначейської служби України у Львівській області, в якій просить відшкодувати йому 50 000 гривень матеріальної шкоди та 77 000 гривень моральної шкоди за рахунок держави Україна.

Позов обґрунтовує тим, що починаючи з 2013 року ним повідомлялось ГУ НП у Львівській області про його незаконне затримання у міжнародному автомобільному пункті пропуску «Корчова-Краковець» більше трьох діб без предявлення будь-яких звинувачень. До цього часу йому не було надано для ознайомлення матеріали перевірки за його заявою від 23.04.2015 року, скаргами від 16.12.2015 року та 22.03.2016 року. При цьому покликається на порушення ГУ НП у Львівській області Закону України «Про звернення громадян» та вважає, що йому було завдано матеріальної шкоди у звязку з заволодінням шахрайським способом його майном у виді 345 кг товарів, які переміщувались ним через митний кордон та моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задоволити.

Представник відповідача ГУ НП у Львівській області в судове засідання повторно не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та не подав заяви про розгляд справи у його відсутності. Суд ухвалив розглядати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних матеріалів справи.

Представник відповідача Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області в судовому засіданні позов заперечив та додатково пояснив, що усі звернення ОСОБА_2 були розглянуті у встановленому порядку та про результати їх розгляду було повідомлено позивача. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив розглядати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Частинами 6-7 ст. 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.4, ч.6 ст.6 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні внаслідок фізичного та психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

В пункті 5 вказаної постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

З наявних матеріалів справи видно, що відповідачі належним чином реагували на звернення позивача, зокрема останньому надавались відповіді, в тому числі в порядку Закону України «Про звернення громадян» та розяснювалось, які дії йому необхідно вчинити для зясування обставин з приводу яких він звертався /а.с.3, 44/.

Крім того, позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував той факт, що саме бездіяльністю відповідачів ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області, Яворівського районного відділу ОСОБА_3 управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, йому було завдано матеріальної та моральної шкоди, а також не довів обґрунтованість позовних вимог іншими засобами доказування, тобто відсутній прямий причинно-наслідковий звязок між діями (бездіяльністю) відповідачів та спричиненою, на думку позивача, шкодою. До того ж, обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення моральної шкоди позивач не вказує в чому саме полягає завдана, на його думку, моральна шкода та жодним чином не обґрунтовує розмір грошового відшкодування такої.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження обставин, викладених у позові, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 169, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.16, 22, 23, 60, 1166, 1167 ЦК України, -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області, Яворівського районного відділу ОСОБА_3 управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, ОСОБА_3 Управління державної казначейської служби України у Львівській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями, порушень встановленого порядку розгляду звернень ОСОБА_3 управлінням Національної поліції у Львівській області відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М.Городецька