Справа № 212/453/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Зіміна М.В.,

секретаря судового засідання Борух Ю.К.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до виконавчого комітету Криворізької міської ради, третя особа житлово-будівельний кооператив « Рассвет-20» про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

26 січня 2017 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до виконавчого комітету Криворізької міської ради, третя особа житлово-будівельний кооператив «Рассвет-20» про визнання права власності. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона з 20.07.1984 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 28.09.1984 року вони отримали ордер на кооперативну квартиру АДРЕСА_1. Ними було сплачено пай за вказану квартиру в розмірі 3719,20 крб. 02.08.1999 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. В період часу з 28.11.2000 по 26.04.2001 позивачка сплатила ОСОБА_3 3000 грн. за його частку в цій квартирі. 05.12.2001 ОСОБА_3 помер. Вважає, що нею було сплачено ОСОБА_3 його частку у спірній квартирі, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спірну квартиру через сплату паю за час перебування у шлюбі. На підставі викладеного просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Вказав, що у даному випадку мають місце спадкові правовідносини після смерті ОСОБА_3, а тому належним відповідачем є виконавчий комітет Криворізької міської ради.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав до суду письмові пояснення у яких просив розглядати справу за відсутності представника. Проти задоволення позовних вимог заперечував через те, що виконавчий комітет Криворізької міської ради не є належним відповідачем у справі щодо кооперативних квартир.

Представник третьої особи до судового засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, просив позовні вимоги задовольнити.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, 20 липня 1984 року було укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно ОСОБА_3. (а.с. 9).

03 жовтня 1984 року виконавчим комітетом Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу було видано ОСОБА_3 ордер № 1395 на право зайняття квартири № 26 будинку № 33 на ОСОБА_5Василевського у м. Кривому Розі ЖБК «Рассвет-20», склад родини ОСОБА_3 ОСОБА_2, ОСОБА_6 (а.с. 16).

Відповідно до технічного паспорту на квартиру № 26 у житловому будинку № 33 ОСОБА_5Василевського м. Кривий Ріг, дана квартира розташована на 7-му поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з двох кімнат житловою площею 27,3 кв.м., загальна площа квартири становить 48,6 кв.м. (а.с. 17-19).

22 лютого 1992 року було укладено шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «Гвардій». (а.с. 12).

06 червня 1996 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було розірвано, після розірвання шлюбу прізвище дружині залишено «Гвардій». (а.с. 13).

18 червня 1999 року було укладено шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «Тріска». (а.с. 14).

22 березня 2004 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було розірвано, прізвище після розлучення дружині присвоєно «Гвардій». (а.с. 15).

Відповідно до витягу із звіту про оцінку майна від 14.02.2017, ринкова вартість квартири № 26 у житловому будинку № 33 ОСОБА_5Василевського м. Кривий Ріг Дніпропетровської області становить 157107 грн. (а.с. 33).

Згідно довідки ЖБК «Рассвет-20» від 16.01.2017 № 628, пайовий внесок в розмірі 3719,20 руб. був внесений ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 (а.с. 53).

02 серпня 1999 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано та після розірвання шлюбу прізвище дружині залишено «Кузьмінчук». (а.с. 10).

Відповідно до довідки ЖБК «Рассвет-20» від 16.01.2017 № 629, ОСОБА_3 був виключений з членів кооперативу в вересні 1999 року. (а.с. 22).

05 грудня 2001 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 1574 від 18.12.2001. (а.с. 24).

Відповідно до листа Другої криворізької державної нотаріальної контори від 14.03.2017 № 1125/02-14 повідомлено суд про те, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (а.с. 51).

Як було встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 а ні за життя ОСОБА_3, а ні після його смерті не зверталась до суду з приводу поділу вказаної квартири.

Відповідно до п. 3 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про введення в дію Закону України «Про власність» від 26 березня 1991 року, положення статті 15 Закону України «Про власність» застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року.

Так відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про власність» майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сімю України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 24 КпШС України, чинного на час придбання спірної квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

У ст. 112 ЦК УРСР, який діяв на час спірних правовідносин, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам.

Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Також у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 29 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам розяснено, що при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Згідно розяснення викладеного у п. 5-1 постанови пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» судам слід мати на увазі, що згідно із ст.15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Водночас із наданих суду довідок ЖБК «Рассвет-20» (а.с. 22, 53) не можливо встановити який розмір паю слід було внести за спірну квартиру, а також коли саме було повністю його було сплачено.

Окрім цього до посилань позивача про факт сплати нею за життя ОСОБА_3 грошових коштів 28 листопада 2000 року та 26 квітня 2001 року шляхом передачі грошових коштів в розмірі 2500 грн та 500 грн., відповідно, в рахунок сплати його частки паю за квартиру (а.с.23), суд відноситься критично, оскільки із змісту вказаних розписок не вбачається, що ці грошові кошти було сплачено саме за частку ОСОБА_3 у паєнагромадженні за спірну квартиру. Також суду позивачкою не було надано оригіналів відповідних розписок про сплату ОСОБА_3 вказаних грошових сум.

Зазначені обставини вказують на неможливість встановлення судом обставин сплати в повному обсязі паю за квартиру № 26 у житловому будинку № 33 ОСОБА_5Василевського м. Кривий Ріг Дніпропетровської області та подальших взаєморозрахунків між подружжям за частку спірної квартири, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити через їх недоведеність.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 112 ЦК УРСР, Законом України «Про власність», керуючись ст. 10,11,60,61,79,88,208,212-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до виконавчого комітету Криворізької міської ради, третя особа житлово-будівельний кооператив « Рассвет-20» про визнання права власності-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27 березня 2017 року.

Суддя: М. В. Зімін