27.03.2017 Справа № 756/9500/16-ц
Унікальний № 756/9500/16-ц
Провадження № 4-с/756/21/17
У Х В А Л А

15 березня 2017 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючогосудді - Яценко Н.О.,

за участі секретаря - Хоменко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», зацікавлені особи: Заступник начальника Макарівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Булащенко Валентина Олександрівна, ОСОБА_3, ВДВС Макарівського РУЮ в Київській області на бездіяльність державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

Скаржник 19.07.2016 року через свого представника звернувся до суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою на дії державного виконавця . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 червня 2010 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист по цивільній справі №2-2951/10 за позовом ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким було присуджено до стягнення з боржника загальну суму кредитної заборгованості та витрат судового збору у розмірі 620860 (шістсот двадцять тисяч вісімсот шістдесят) грн. 20 коп.

02 серпня 2011 року представником ПАТ "Універсал" до Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області засобами поштового зв'язку за місцезнаходженням майна боржника було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим листом,та безпосередньо оригінал виконавчого листа по справі №2-2951.

На підставі вищезгаданої заяви було відкрито виконавче провадження за номером 28041387.

13 липня 2016 року, отримавши повний витяг з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, і таким чином ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №28041387,представником стягувача було виявлено повну бездіяльність головного державного виконавця Вишталюк К.А.

Оскільки на неодноразові запити про отримання інформації про хід виконавчого провадження, державним виконавцем всупереч ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» відповідей не надав, тому ПАТ «Універсал Банк» вважає, що права стягувача на задоволення вимог та належне виконання рішення було грубо порушено державним виконавцем Вишталюк К.А.

Підсумовуючи вищевикладене, та керуючись положеннями ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. 25, 27, 32, 52, 57, 89, 90 Закону України «Про виконавче провадження», ст.. 387 ЦПК України, скаржник просив визнати бездіяльність державного виконавця та зобов'язати вчинити виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Заступник начальника Макарівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області у судове засідання не з'явилась, про час, та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час, та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 червня 2010 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист по цивільній справі №2-2951/10 за позовом ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким було присуджено до стягнення з боржника загальну суму кредитної заборгованості та витрат судового збору у розмірі 620860 (шістсот двадцять тисяч вісімсот шістдесят) грн. 20 коп. (а.с.9)

02 серпня 2011 року представником ПАТ "Універсал" до Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області засобами поштового зв'язку за місцезнаходженням майна боржника було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим листом,та безпосередньо оригінал виконавчого листа по справі №2-2951.

На підставі вищезгаданої заяви 04.08.2011 року було відкрито виконавче провадження за номером 28041387.

13 липня 2016 року, отримавши повний витяг з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, і таким чином ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №28041387, представником стягувача було виявлено повну бездіяльність головного державного виконавця Вишталюк К. А. (а.с. 6-8).

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 17.02.2017 року), рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що основними принципами діяльності органів Державної влади, їх посадових осіб є обов'язок діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Відповідно до п. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до п.2 ст. 14 вище зазначеного Кодексу невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суд, що передбачені ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю надано право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю надано право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

При розгляді скарги суб'єктом оскарження будь-яких доказів в підтвердження прийняття заходів для примусового виконання рішення суду не надано, будь-яких заперечень, письмових пояснень суду не направлено.

Отже, при розгляді скарги судом не встановлено здійснення державних виконавцем всіх заходів щодо примусового виконання рішення суду передбачених Законом України «Про виконавче провадження»

З огляду на викладене, суд вважає правильним задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 14, 72, 383, 385 ЦПК України, ст. 18, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу - задовольнити.

Визнати бездіяльність відділу державної виконавчої служби Макарівського ГТУЮ у Київській області щодо невиконання судового рішення протиправним.

Зобов'язити ВДВС Макарівського ГТУЮ у Київській області вчинити виконавчі дії стосовно виконання судового рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10.06.2010 року по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.О. Яценко