Справа № 694/271/17
провадження 2-о/694/16/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23.03.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Сакун Д. І.

при секретарі Матвієнко А. А.

за участю заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Звенигородка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що вона 17.12.1999 року отримала від Черкаської обласної державної адміністрації Посвідчення громадянки, яка постійно проживала або працювала на території зони посиленого радіологічного контролю ОСОБА_2 В-П № 393167. На цій же території у неї народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_2 І-СР №001653. Вказане посвідчення видане у відповідності до вимог Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 (Далі Порядок) та на підставі Довідки Звенигородської районної державної адміністрації згідно Додатку №7 згаданого Порядку. Також, факт постійного проживання Заявниці станом на 01.01.1993 року за адресою: 20200, м. Звенигородка, вул. Дімітрова, (ОСОБА_4) 38а підтверджується Актом від 01.09.2016 року, складеним депутатом Звенигородської міської ради ОСОБА_5

На ім?я Заявниці надійшов лист від Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації від 15.12.2016 року №962 щодо необхідності взяття нею участі у засіданні Комісії Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відносно підтвердження їй статусу постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС. Рішенням Департаменту соцзахисту від 19.01.2017р. їй було рекомендовано встановити юридичний факт проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю в судовому порядку. Враховуючи наведене заявниця звернулася до суду і просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території зони посиленого радіологічного контролю за адресою: м. Звенигородка вул. Дімітрова, (ОСОБА_4) 38а в період із 1987 року до 01.01.1993 року.

В судовому засіданні заявниця доводи і вимоги заяви підтримала в повному обсязі з підстав , зазначених в заяві. Додатково пояснила, що зареєстрована у гуртожитку у м. Ватутіне була оскільки хотіла отримати квартиру і стояла на черзі на її отримання. Зареєстрована вона там була до 2005року. У дійсності вона з родиною проживала у м. Звенигородка. Щодо роботи в м. Ватутіне заявниця пояснила, що вона щодня їздила на роботу у м. Ватутіне робочим автобусом або ж машиною Більшість працівників підприємства проживала у м. Звенигородка у зв`язку з чим підприємство здійснювало доставку своїх працівників трьома автобусми з м. Звенигородка і її в тому числі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, де просить розглядати справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення заявниці, покази свідків та дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 видано Черкаською обласною державною адміністрацією Посвідчення громадянки, яка постійно проживала або працювала на території зони посиленого радіологічного контролю ОСОБА_2 В-П № 393167 від17.12.1999р.

Вказане посвідчення видане у відповідності до вимог Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 (Далі Порядок) та на підставі Довідки Звенигородської районної державної адміністрації згідно Додатку №7 згаданого Порядку.

Ч. 4) ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» чітко визначено, шо до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до положень п.6 Порядку Особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

На даний час вказане посвідчення є дійсним.

Відтак, заявниця прожила на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше 4х років до 01.01.1993р.

Крім того факт проживання заявниці на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше 4х років до 01.01.1993р. підтверджується і довідкою Звенигородської РДА від17.12.1999р. №295/005, а також актом від 01.09.2016 року, складеним депутатом Звенигородської міської ради ОСОБА_5, у присутності свідків:

-ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт

НС №442331, виданого Звенигородським РВУМВС України

25.03.1998 року, проживає по вул. Дімітрова (ОСОБА_4), 44;

-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт

НС №349471, Звенигородським РВУМВС України 14.10.1997 року, проживає по вул. Дімітрова (ОСОБА_4), 32

про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, виданого Звенигородським РВУМВС України 26.11.2010 року постійно проживає із своєю сім?єю в період з 1987 року і по нинішній час за вказаною адресою.

Також як вбачається з свідоцтва про народження серії І-СР №001653 заявниця народила сина ОСОБА_3 13.02.1992р. у м. Звенигородка.

Також допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_1 проживає в м. Звенигородка з 1987 року від неї через два будинку. Те що вона проживала постійно там з вказаного часу і по теперішній час і нікуди не виїжджала вона знає оскільки бачить її у домоволодінні щодня.

Також допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 вказала що вона з 1986 року працювала з заявницею в Ватутінському АТП 23663 в одному відділі і пояснила, що ОСОБА_1 проживала у м. Звенигородка і щодня їздила на роботу у м. Ватутіне як і більшість працівників підприємства.

Також допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона близько 40 років працює дільничним лікарем на дільниці де проживає заявниця і вона добре знає її родину. Вказала, що заявниця з чоловіком і дітьми проживає в м. Звенигородка, оскільки з народження дитини у 1992 році вона приходила на виклики до них додому до м. Звенигородка.

Відтак, суд приходить до висновку, що реєстрація заявниці в гуртожитку в м. Ватутіне у спірний період та її робота на підприємстві в цьому місці не є доказами її постійного проживання там. Сама по собі реєстрація не свідчить про проживання особи у вказаному місці, а враховуючи територіальну наближеність м. Звенигородка та м. Ватутіне не виключається можливість роботи заявниці у вказаному місті. Твердження про можливе проживання заявниці в м. Ватутіне спростовується як письмовими доказами так і показами свідків.

Зі статті 234 ЦПК України вбачається, що судом може бути встановлено факти, що мають юридичне значення, тобто такі, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Виходячи зі змісту ч. 6 ст. 235 ЦПК України заяви фізичних осіб в окремому провадженні можуть бути розглянуті лише у безспірному порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення даного факту необхідне заявниці для підтвердження наявності її прав як особи, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

З урахуванням проаналізованих правових норм в розрізі встановлених обставин у справі, враховуючи надані письмові докази та покази свідків суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території зони посиленого радіологічного контролю за адресою: м. Звенигородка вул. Дімітрова, (ОСОБА_4) 38а в період із 1987 року до 01.01.1993 року є доведеним і задовольняє її заяву.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території зони посиленого радіологічного контролю за адресою: м. Звенигородка вул. Дімітрова, (ОСОБА_4) 38а в період із 1987 року до 01.01.1993 року..

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під чає проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Д. І. Сакун