Номер провадження: 22-ц/785/6564/17 ,
22ц/785/6566/17,22ц/785/6567/17
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін плюс», Приватного підприємства «Юридична компанія «Гарант», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Горяц-Т» про визнання договору позики припиненим, визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином, визнання іпотеки такою, що припинена, визнання права власності, визнання неправомірними дій по переданню майна, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін плюс», на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2017 року,-

встановила:

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору позики припиненим, визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином, визнання іпотеки такою, що припинена, визнання права власності, визнання неправомірними дій по переданню майна.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 23 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково.

Визнано договір позики, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17 квітня 2013 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 в борг грошову суму в розмірі 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) доларів США, припиненим у зв'язку з виконанням ОСОБА_2 зобов'язань за цим договором в повному обсязі.

Визнано договір купівлі-продажу частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін плюс», укладений 17 квітня 2013 року, відповідно до якого ОСОБА_2 передав у власність, а ОСОБА_3 прийняв у власність частку у розмірі 49,7 % в Статутному капіталі ТОВ «Грін плюс», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального Стукаленко Л.С., зареєстрований в реєстрі за № 437, удаваним та встановити, що зазначений договір є договором застави, який є таким, що припинений в зв'язку з припиненням основного зобов'язання.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частку в розмірі 100 % в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін плюс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31729347, місцезнаходження: АДРЕСА_1), вартість якої становить 2 485 000,00 (два мільйони чотириста вісімдесят п'ять тисяч) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат (т.2 а.с.136-147).

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ,Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін плюс», Приватного підприємства «Юридична компанія «Гарант», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Горяц-Т» про визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином, визнання іпотеки такою, що припинена, визнання права власності, визнання неправомірними дій по переданню майна, підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині позовних вимог підлягає закриттю , з наступного.

Колегія суддів, погоджується з доводами апеляційних скарг ОСОБА_3 та ТОВ «Грін плюс» в частині того, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином, визнання іпотеки такою, що припинена, визнання права власності, визнання неправомірними дій по переданню майна підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

З матеріалів справи вбачається , що 17.04.2013 р. відбулись загальні збори учасників ТОВ «Грін плюс», оформлені рішенням № 1/13 загальних зборів учасників ТОВ «Грін плюс» від 17.04.2013 р., відповідно до якого ОСОБА_2 вирішив продати належну йому частку 49,7% в статутному капіталі ТОВ «Грін плюс» (п. 1); до складу учасників ТОВ «Грін плюс» увійшов ОСОБА_3 (п. 2); ОСОБА_2 вийшов зі складу учасників ТОВ «Грін плюс» (п. 3); відбулось зменшення статутного капіталу ТОВ «Грін плюс» (п. 4); відбувся перерозподіл часток статутного капіталу ТОВ «Грін плюс» (п. 5); затверджено нову редакцію статуту ТОВ «Грін плюс» (т.1 а.с.14-15) .

Зазначене рішення не оскаржено не скасовано та є дійсним.

В той же день, 17.04.2013 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу частки в Статутному капіталі ТОВ «Грін плюс», посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Стукаленко Л.С. за реєстровим № 437, відповідно до якого ОСОБА_3 набув у власність 49,7 % в Статутному капіталі ТОВ «Грін плюс» (т.1 а.с.9-13).

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_2 посилався на те, що зазначений договір купівлі-продажу не відповідає дійсній волі сторін та був укладений, з метою забезпечення виконання ним зобов'язань за договором позики, а тому зазначений договір є удаваним, оскільки фактично сторони уклали договір застави.

Звертаючись з позовними вимогами щодо визнання за ОСОБА_2 право власності на 49,7 % частки статутного капіталу ТОВ «Грін плюс» та визнання неправомірними дії по переданню майна, позивач пов'язував зазначені вимоги з наявністю у нього права власності на спірне майно та спірної частки у статутному капітлі ТОВ «Грін плюс».

Звертаючись з позовоними вимогами про визнання неправомірними дій по переданню ТОВ «Грін плюс» належного йому нерухомого майна «Громадський будинок Будівля супермаркету з кафе, кулінарним та м'ясним цехом" ,загальною площею 2773,9 кв.м.,що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у власність приватного підприємства «Юридична компанія «Гарант» на підставі акту прийому -передачі від 14.09.2016 року , ОСОБА_2 також пов'язував право власність на зазначений об'єкт з правом власності на 49,7 % Статутного капіталу ТОВ «Грін плюс».

Таким чином, між сторонами виник спір щодо права ОСОБА_2 на частку в Статутному капіталі ТОВ «Грін плюс» ,яке є корпоративним правом у розумінні ст. 167 ГК України та щодо передання нерухомого майна ,що належить юридичним особам у зв'язку із здійсненням ОСОБА_2 підприємницької діяльності .

Відповідно до вимог статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із пунктом 4 статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» визначено, що не підлягає розширеному тлумаченню пункт 4 частини першої статті 12 ГПК також щодо справ, пов'язаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, якщо однією зі сторін у справі не є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, у тому числі такий, що вибув. Зокрема, спори за участю спадкоємців учасників господарського товариства, які ще не стали його учасниками, не є підвідомчими (підсудними) господарським судам.

Між тим правова позиція Верховного Суду України ,зазначена у постанові від 14 березня 2016 року у справі № 6-457цс16 , передбачає, що продаж (форма відчуження) частки у статутному капіталі товариства означає відчуження сукупності корпоративних прав та обов'язків, пов'язаних з участю особи в товаристві, серед яких, зокрема право на управління товариством, на отримання частини прибутку від діяльності товариства. Особа, яка придбала частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю у встановленому порядку, одночасно отримує право на участь у вказаному товаристві.

Оскільки спір виник між учасниками товариства щодо купівлі-продажу часток у статутному фонді цього товариства, що пов'язано з розпорядженням корпоративними правами, тому спір є корпоративним, а отже справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Також Верховним судом України чітко зазначено, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом (постанова Верховного суду України від 7 вересня 2016р. у справі № 6-1593цс16 ).

Суд першої інстанції, не звернув уваги на вищенаведене та помилково розглянув позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином, визнання іпотеки такою, що припинена, визнання права власності, визнання неправомірними дій по переданню майна в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України ,суд закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких підстав , відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 , п.4 ч.1 ст. 307 ЦПК України , рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін плюс», Приватного підприємства «Юридична компанія «Гарант», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Горяц-Т» про визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином, визнання іпотеки такою, що припинена, визнання права власності та в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій по переданню майна підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині позовних вимог,підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.п.1 ч.1 ст. 205, п.4 ч.1 ст. 307,315,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін плюс», Приватного підприємства «Юридична компанія «Гарант», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Горяц-Т» про визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином, визнання іпотеки такою, що припинена, визнання права власності та в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін плюс», Приватного підприємства «Юридична компанія «Гарант», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Горяц-Т» про визнання неправомірними дій по переданню майна скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін плюс», Приватного підприємства «Юридична компанія «Гарант», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Горяц-Т» про визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином, визнання іпотеки такою, що припинена, визнання права власності, визнання неправомірними дій по переданню майна -закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова

дата складання повної ухвали : 11.12.2017 року