Справа № 167/818/17 Провадження № 22-ц/773/1448/17 Головуючий у 1 інстанції: Сіліч І.І.
Категорія: 27 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі :

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Грушицького А.І., Шевчук Л.Я.,

секретар-Черняк О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Мазурка А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання договору іпотеки припиненим та зняття заборони відчуження предмета іпотеки за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 25 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 13.03.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 238/м, відповідно до умов якого йому було надано кредит в розмірі 130000 доларів США. 29.10.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 16/кс, згідно умов якого він отримав кредит в розмірі 3169829, 12 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами, 30.12.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого вона передала в іпотеку належну їй на праві власності земельну ділянку, площею 0, 061 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування магазину, що знаходиться на території м. Рожище, Волинської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_5 помер. Вона, як дружина померлого, прийняла спадщину після смерті чоловіка, та частково оформила її. Син ОСОБА_6 від прийняття належної йому частки спадкового майна відмовився. За життя боржник ОСОБА_5 свої зобов'язання за кредитними договорами не виконав. Вартість спадкового майна, яке перейшло у її власність після смерті чоловіка становить 584528, 62 грн. Вона повернула 899036 грн. на виконання боргових зобов'язань ОСОБА_5 Вважає, що будь-які інші зобов'язання виконати не може, оскільки все майно, що складало спадкову масу, було розділене між кредиторами. Враховуючи наведене, просить визнати припиненим договір іпотеки, укладений між нею та банком на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 та зняти заборону відчуження земельної ділянки, яка передана в іпотеку.

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 25 вересня 2017 року позов ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання договору іпотеки припиненим та зняття заборони відчуження предмету іпотеки задоволено. Визнано припиненим договір іпотеки від 30.12.2010 року, який укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Рожищенського районного нотаріального округу Волинської області Павлюк Р.П. за реєстровим номером № 2229. Ухвалено зняти заборону відчуження з земельної ділянки, площею 0, 061 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування магазину, що розташована на території м. Рожище, Рожищенської міської ради, Рожищенської району, Волинської області, якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 та яка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» в користь ОСОБА_3 640 грн. судових витрат.

Відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції, в якій, покликаючись на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що в зв'язку із смертю боржника відбулася заміна боржника у зобов'язаннях за кредитними договорами його правонаступником (ОСОБА_3), який набув статусу боржника у зобов'язаннях, а ОСОБА_3, як заставодавець, не погодилась забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Сума сплачених ОСОБА_3 на виконання зобов'язань померлого ОСОБА_5 боргів становить 671816 грн., що перевищує вартість спадкового майна, а тому, так як спадкоємець несе відповідальність за зобов'язаннями спадкодавця в межах вартості спадкового майна, вона не може відповідати по будь-яких інших зобов'язаннях боржника ОСОБА_5

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції через їх невідповідність обставинам справи та нормам матеріального права.

Судом встановлено, що 13.03.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 238/м, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 130 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних .

29.12.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 16/кс, відповідно до якого, останній отримав кредит в сумі 3 169 829,12 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаними кредитними договорами між відповідачем та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір від 30.12.2010 року, згідно з умовами якого в іпотеку банку була передана земельна ділянка, площею 0,061 га, що розташована на території м. Рожище, Рожищенської міської ради Волинської області, яка на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 12.12.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 172.

ОСОБА_3, яка є дружиною померлого, подала до Рожищенської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті свого чоловіка та частково її оформила, син спадкодавця ОСОБА_6 та мати ОСОБА_8 від прийняття належних їм часток спадкового майна відмовилися. З свідоцтв про право на спадщину за законом вбачається, що ОСОБА_3 прийняла у спадщину після смерті ОСОБА_5 1/2 частку комплексу з 4-х споруд по АДРЕСА_1, вартістю 122050грн.; 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,2400 га по вул.Шевченка в м. Рожище, вартістю 251544грн.; 1/2 частки в статутному фонді ТзОВ «Рожище Гарантбудсервіс», вартістю 138350 грн.; 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0724га по вул. Незалежності в м. Рожище, вартістю 72584,62 грн., всього спадкового майна на суму 584528,62 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що по боргових зобов'язаннях померлого ОСОБА_5 з позивачки ОСОБА_3 згідно рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.02.2015 року в користь ОСОБА_9 стягнуто 30 000 доларів США заборгованості за договором позики від 01.12.2013 року. 17.07.2014 року ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області затверджено мирову угоду, укладену 07.07.2014 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 щодо повернення боргу, за умовами якої в якості погашення суми боргу в розмірі 35000грн. ОСОБА_3 передала ОСОБА_10 у власність земельну ділянку, площею 0,0724 га, що розташована в м. Рожище по вул.Незалежності Волинської області. Вартість земельної ділянки становила 35000грн. 11.09.2014 року ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області затверджено мирову угоду, укладену 07.07.2014 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 щодо повернення боргу, за умовами якої в якості погашення суми боргу в розмірі 150000грн. ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_11 адмінприміщення, площею 76,4 м. кв, що знаходиться по АДРЕСА_1 Волинської області. Вартість адмінприміщення становила 150000грн. По боргових зобов'язаннях спадкодавця ОСОБА_5 позивачем повернуто - ОСОБА_10 борг в сумі 35000 грн., ОСОБА_12 борг в сумі 2000доларів США, що по курсу НБУ на день розрахунку становило 52040грн., ОСОБА_9 борг в сумі 30000,00 доларів США, що по курсу НБУ на день розрахунку становило 484710,00грн., що стверджується заявами, які засвідчені приватним нотаріусом Рожищенського районного нотаріального округу Павлюк Р.П. Згідно розписки від 10.11.2014 року ОСОБА_13 повернуто 900 доларів США, що на день розрахунку становило 13 500,00 грн. та 16 500 грн. боргу. В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 ствердив, що позивачем ОСОБА_3 йому повернуто борг в розмірі 6100,00 доларів США, що на день розрахунку становило 134851,00 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на ідставах, встановлених догоовром або законом, зазначено в ст. 598 ЦК України. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Підстави припинення іпотеки визначено ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Таким чином відсутні такі підстави для припинення іпотеки, як смерть боржника за кредитним договором.

При цьому за правилами ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Частиною 1 ст. 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Отже, припинення договору, з якого виникає забезпечене іпотекою зобов'язання, зіставляють із підставами для припинення права іпотеки. Однак, при цьому слід ураховувати, що відповідно до вимог статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов'язання, які випливають з основного зобов'язання, не повинні припиняти дію зобов'язань, які забезпечують основне зобов'язання, яке залишилось невиконаним.

За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.

Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) приймає на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок смерті боржника. Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором. Такі висновки суду відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України при розгляді справи №6-84цс15 від 10.02.2016 року.

Відповідно до п. 19.8.3, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно та (або) земельну ділянку незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань за кредитним договором у випадку, зокрема припинення (ліквідації, реорганізації) юридичної особи Іпотекодавця або Позичальника.

Тобто, договором передбачено відповідальність іпотекодавця ОСОБА_3 за зобов'язаннями позичальника ОСОБА_5, в разі його припинення, тобто смерті. Договором не обумовлено необхідність отримання згоди іпотекодавця на забезпечення зобов'язань боржника, який є правонаступником боржника, який помер.

Крім того, покликаючись на відсутність згоди іпотекодавця на виконання зобов'язань перед новим боржником, суд не врахував, що новим боржником - правонаступником померлого боржника ОСОБА_5, є сама іпотекодавець - ОСОБА_3 Тобто, вона не погоджується виконувати зобов'язання перед новим боржником, яким є вона сама.

Доводи позивача, про те, що вона повернула різним кредиторам борги померлого чоловіка у сумі, що перевищує вартість спадкового майна, а тому не може відповідати за будь-які інші його зобов'язання, не заслуговують на увагу, оскільки не надано доказів повернення боргів за кредитними договорами № 238/м від 13.03.2008 року, № 16/кс від 29.12.2010 року, укладеними між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5, для забезпечення виконання яких було укладено договір іпотеки.

Згідно рішення Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська від 26 квітня 2011 року, яке набрало законної сили, в справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ТзОВ «Українське фінансове агенство»Верус», ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами: № 40/м від 07 вересня 2006 року; № 107/м від 23 березня 2007 року; № 182/м від 18 вересня 2007 року; № 238/м від 13 березня 2008 року; та № 28/р від 30 липня 2008 року у розмірі 994573, 71 грн. (справа № 2-13530/2010(2-5702/2011).

А тому, висновок суду першої інстанції про припинення іпотеки не грунтується на нормах матеріального права і зроблений без врахування положень укладеного між сторонами договору іпотеки. Смерть боржника ОСОБА_5 за основним зобов'язанням в даному випадку не припиняє іпотеки, і в цій частині позов не підлягає до задоволення. Як наслідок, у задоволенні позовної вимоги про зняття заборони відчуження земельної ділянки, яка передана в іпотеку, слід відмовити.

Враховуючи наведене, рішення суду пешої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити.

Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 25 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання договору іпотеки припиненим та зняття заборони відчуження предмета іпотеки відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий

Судді