Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

секретаря - Цукурової Д.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначав, що між ним та відповідачкою 28.02.2009 року було укладено шлюб. Від шлюбу дітей не мають.

Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, різні погляди на життя та постійно виникають непорозуміння та конфліктні ситуації призвели до того, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися та вони проживають окремо з січня 2015 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб.

У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась через офіційний веб-портал «Судова влада України», з урахуванням ст.12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв»язку з неможливістю надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судовимх повісток.

Суд, дослідивши письмові докази дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 28.02.2009р.

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (ч. 3 ст. 105 СК України).

Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було розірвано 24.02.2015 за спільною заявою подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки судом встановлено те, що шлюб між сторонами вже розірвано у 2015 році, у позові позивач не зазначає підстав, з їх обґрунтуванням, для повторного звернення до суду із заявою про розірвання шлюбу, і в суд не з»явився, крім того, до заяви додав копію повторно виданого у лютому 2017р. свідоцтва про шлюб, тоді як шлюб вже був розірваний, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Позивач не звертався до суду з заявою про встановлення факту розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 58, 60, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г. Б. Супрун