АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/3341/16-ц Головуючий суддя І інстанції Дьоміна О. П.
Провадження № 22-ц/790/1079/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про позбавлення батьківських прав
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: -Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря : Баранкової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 01 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації, Орган опіки та піклування Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому після уточнення просила позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 16.06.2015 року був задоволений позов органу опіки та піклування Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області до ОСОБА_4, треті особи: Чугуївський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на отримання неповнолітніх дітей. Цим рішення було визначено відібрати у ОСОБА_4 малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення батьківських прав терміном на 1 рік. Також було стягнуто з ОСОБА_4 на користь Служби у справах дітей Чугуївської державної адміністрації Харківської області аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх доходів щомісяця , починаючи з 10.03.2015 р. й до повноліття дітей, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 11.08.2015 р. за №370,371,372 було призначено ОСОБА_3 опікуном вищезазначених малолітніх дітей. Місце проживання дітей визначено також з позивачем за місцем постійного мешкання останньої за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням суду ОСОБА_4 не була позбавлена можливості участі в вихованні дітей: періодичних побаченнях, можливості спільного відпочинку, відвідуванні дітей в місці їх проживання, виплати аліментів на їх утримання. Однак, відповідачка не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків , та такі її дії суперечать інтересам дітей. За весь термін знаходження дітей під опікою ОСОБА_3, ОСОБА_4, незважаючи на те, що проживає поруч з дітьми, тільки двічі провідувала їх. Зустріч проводилася в присутності соціальної служби району та її хід фіксувався на паперовому носії. Це відбувалося в грудні 2015 року та лютому 2016 року.

ОСОБА_4 не надає матеріальної допомоги дітям та не сплачує аліменти на їх утримання, які були встановлені рішенням суду, вона не цікавиться здоров'ям дітей, їх фізичним станом, їй байдуже в яких умовах перебувають її діти, не бажає брати участі у вихованні дітей, виявляти турботу щодо них, оскільки перешкод чи заборони щодо побачень з дітьми ніхто відповідачці не чинить.

Неодноразово ОСОБА_3 та її знайомі бачили відповідачку з її цивільним чоловіком (біологічним батьком дітей) на вулиці у м. Чугуїв в нетверезому стані, що свідчить про їх зловживання спиртними напоями, що може негативно впливати на дітей, процес їх виховання, моральний та духовний розвиток. Відповідачка допускає свідоме нехтування своїми обов'язками щодо виховання і утримання дітей, ухилення від виконання своїх обов'язків.

Рішення суду про відібрання дітей без позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав передбачалось як захід впливу на матір та мало слугувати інтересам дітей, але навіть вищевказане рішення не змогло змінити поведінку та відношення ОСОБА_4 щодо дітей.

Вихованню дітей позивачу допомагає її цивільний чоловік ОСОБА_8 На сьогодні, як зазначає позивач, між ОСОБА_3, ОСОБА_8 та дітьми складаються дуже гарні, доброзичливі відношення. Всі звикли один до одного, позивач вважає дітей своїми рідними. Діти нагодовані, вдягнуті, мають свої окремі спальні місця, в родині царить любов та повага один до одного. Родина знаходиться під наглядом соціальних служб та зауважень щодо неправильного виховання та порушення правил догляду за дітьми не надходили.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Пояснила, що жодних перепон для зустрічей відповідачки з дітьми вона не чинила, навпаки бажала, щоб відповідачка зустрічалася з доньками частіше, оскільки вони спочатку сумували за нею, питали про матір, але остання бачилася з ними з червня 2015 року по теперішній час лише тричі. На думку позивачки такі зустрічі лише шкодять дівчинкам, діти після них не можуть тривалий час оговтатися, питають про матір, чому вона не приходить частіше, не дарить їм подарунків, не приділяє їм уваги. На думку позивачки позбавлення батьківських прав відповідачки буде лише на користь дітям. В той же час позивачка не заперечувала того, що під час зустрічей з дітьми відповідачка дарувала їм солодощі, теплі речі, крім того, телефонувала та поздоровляла їх з днем народження.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що любить своїх дітей, але можливості бачитися з ними часто та сплачувати аліменти в неї не має. Відповідачка останні 9 місяців працює в КП «Жовтневе трамвайне депо» кондуктором, мешкає в м. Харкові в гуртожитку, отримує зарплатню, яка практично вся йде на навчання. Дійсно, з моменту винесення рішення про відібрання в неї дітей, вона бачила їх тричі, аліменти не сплачує взагалі, зустрічатися з дітьми частіше в неї не має можливості і часу. В майбутньому планує отримати квартиру, в черзі на яку вона стоїть вже тривалий час, мати гарну роботу та достатню зарплатню і лише після цього забрати дітей до себе. Відповідачка пояснила суду, що в тій ситуації, що склалася, єдине що вона може, це спілкуватися з дівчинками, просила суд не позбавляти її батьківських прав.

Представник Служби у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації підтримав заявлені позивачкою вимоги та просив суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її дітей, зазначивши, що після відібрання дітей у матері і передачі їх ОСОБА_3, дітям у опікуна стало добре, вони доглянути, а їх матір не виявляє бажання бачити їх в тому обсязі, наскільки це для них необхідно.

Представник Органу опіки та піклування Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області також не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3, пояснила, що після того, як у відповідачки відібрали рішенням суду дітей, нічого не змінилося, вона не стала приділяти дітям більше уваги та піклуватися про них.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 01 грудня 2016 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалите нове, яким задовольнити позовні вимоги. При цьому посилалася на те, що рішення незаконне, необгрунтоване, не відповідає ст. 213 ЦПК України, а також фактичним обставинам справи, суперечить чинному законодавству, ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказала, що ОСОБА_4відповідно до рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 16.06.2015 року був задоволений позов органу опіки та піклування Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області до ОСОБА_4, треті особи: Чугуївський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації Харківської областібуло визначено відібрати у ОСОБА_4 малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення батьківських прав терміном на 1 рік. Також було стягнуто з ОСОБА_4 на користь Служби у справах дітей Чугуївської державної адміністрації Харківської області аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх доходів щомісяця, починаючи з 10.03.2015 р. й до повноліття дітей, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Але ОСОБА_4 за весь час не надала матеріальної допомоги своїм дітям, не сплачує аліментів на їх утримання, не цікавиться здоров'ям дітей, їх фізичним станом, ухиляється від виконання своїх обов'язків.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 150 СК України передбачає, що:

1. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов'язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач по справі - ОСОБА_4 є матір'ю малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчать копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_2, серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_3 відповідно, видані відділом ДРАЦС по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області (а.с.9-11).

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 16.06.2015 року у ОСОБА_4 відібрано дітей без позбавлення батьківських прав, передано дітей до Служби у справах дітей Чугуївської РДА Харківської області для влаштування до державних дитячих закладів, стягнуто з відповідача на користь Служби у справах дітей Чугуївської РДА Харківської області аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу щомісячно з 10.03.2015 року до повноліття дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.3-5).

Розпорядженнями Чугуївської РДА Харківської області від 11.08.2015 року за №370, №371, №372 малолітнім дітям: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та призначено опікуна ОСОБА_3

Згідно повідомлення Служби у справах дітей Чугуївської РДА Харківської області ОСОБА_4 протягом ІІ півріччя 2015 року та за звітний період 2016 року з питання про повернення малолітніх дітей не зверталась, за вищевказаний період виявила бажання зустрітися з дітьми лише двічі, що підтверджується також інформацією щодо зустрічей матері ОСОБА_4 з малолітніми дітьми від 24.11.2015 року та від 16.02.2016 року. Так, відповідач зустрілася з дітьми 16.02.2016 року та пригощала їх солодощами, під час зустрічі 24.11.2015 року привезла дітям теплі речі.

Відповідно до Інформації щодо зустрічей матері ОСОБА_4 з малолітніми дітьми така зустріч відбулась ще раз 21.09.2016 року, під час якої відповідачка цікавилася станом здоров`я дівчат, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пам'ятають її.

Згідно довідки №01-21/89 від 27.09.2016 року, виданої Старопокровською ЗОШ І-ІІІ ступенів Чугуївської райради Харківської області, вихованням та навчанням учениці 1-А класу ОСОБА_5 займається її опікун ОСОБА_3, за період навчання мати дитини жодного разу не здійснювала намірів побачитись із дитиною у навчальному закладі.

Відповідно до довідки за №17 від 14.11.2016 року, виданої завідувачем ДНЗ (ясла-садок) «Колобок» Новопокровської селищної Ради, ОСОБА_6 відвідує вказаний дошкільний навчальний заклад, з 07.11.2016 року по теперішній час, дитиною опікується ОСОБА_3, матір ОСОБА_4 в закладі жодного разу не з`являлася.

Акти, комісії, в складі депутата Кочетоцької селищної ради та сусідів від 23.11.2016 року вказують на те, що відповідач за адресою: АДРЕСА_2 не проживає і її місце знаходження не відоме.

Згідно інформації голови Старопокровської сільської Ради від 18.11.2016 року та акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_3, остання характеризується з позитивного боку, мешкає разом зі своїм цивільним чоловіком в приватному будинку в АДРЕСА_1, має земельну ділянку, сад, підсобне господарство.

Згідно роз'яснень, які містяться в абз.2 п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Тому немає підстав для позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Під час розгляду справи відповідачка пояснила, що останні 9 місяців працює в КП «Жовтневе трамвайне депо» кондуктором, мешкає в м. Харкові в гуртожитку, отримує зарплатню, яка практично вся йде на навчання. Дійсно, з моменту винесення рішення про відібрання в неї дітей, вона бачила їх тричі, аліменти не сплачує взагалі, зустрічатися з дітьми частіше в неї не має можливості і часу. В майбутньому планує отримати квартиру, в черзі на яку вона стоїть вже тривалий час, мати гарну роботу та достатню зарплатню і лише після цього забрати дітей до себе. В ситуації, що склалася, єдине що вона може, це спілкуватися з дівчинками, просила суд не позбавляти її батьківських прав.

Отже, позбавлення батьківських прав це є крайнім заходом, який може застосовуватися у виняткових випадках, а саме при доведеності винної поведінки, в даному випадку - матері дівчаток.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Залишаючи позовну заяву без задоволення суд першої інстанції виходив з того, що поведінка відповідачки у ставленні до дітей змінилася, вона не зловживає спиртними напоями, офіційно працевлаштувалася, пройшла навчання, спілкується з дітьми по телефону та зустрічається з ними і не бажає втрачати цього зв'язку, в майбутньому має намір знайти житло та намагатися повернути дітей.

Однак такі висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення.

Дійсно, відповідач обмежена у своїх можливостях надавати дітям необхідного матеріального забезпечення, однак при цьому вона не надала до суду доказів про те, що вона з об'єктивних причин не могла приймати участі у вихованні дітей, приділяти їх більше уваги, ніж епізодичні побачення, які не свідчить про належне піклування матері про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Така бездіяльність відповідача не свідчить про те, що вона реально бажає здійснювати батьківське піклування щодо неї.

Більш того, під час апеляційного розгляду скарги відповідач заявила про те, що вона визнає позов та апеляційну скаргу позивача і пояснила, що вона не взмозі забезпечувати своїх дітей всім необхідним.

На вимогу апеляційного суду службою у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації було проведено психологічне обстеження малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в результаті якого було комісією кваліфікованих психологів встановлено, що вони соціально адаптовані у родині позивача, яку сприймають як мати, почувають себе захищеними членами родини, позбуваються попереднього негативного досвіду спілкування з біологічною матір'ю. Завдяки вчасному вилученню з негативного соціального середовища їх психіка успішно реабілітується, що є гарними передумовами для подальшої позитивної динаміки розвитку. У старших дівчаток ОСОБА_5 і ОСОБА_6 спостерігаються наслідки байдужого ставлення біологічної матері до фізичного, розумового, духовного розвитку дітей, яка не виконувала обов'язків по утриманню, вихованню, навчанню дівчаток, що спровокувало затримку психічного розвитку, соціальної не адаптованості, неможливості закладання необхідних навичок для формування правильної моделі родинних відносин. У сім'ї опікуна - позивача по справі прикладають багато зусиль щодо корекції існуючих проблем у розвитку, вихованню, навчанню цих дітей, приділяють багато часу вихованню, враховуючи попередню педагогічну занедбаність дітей, намагаються надолужити те, що втратила у вихованні дітей біологічна матір. Виховання ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у родині опікуна ОСОБА_3 сприятиме формуванню у дітей моделі сім'ї, розвитку адекватної соціальної поведінки. Вплив на особистість дитини обох мам (біологічної та опікуна, яку діти вважають справжньою матір'ю) може призвести до амбівалентності в поведінці дітей-формуванню нестійкого образу матері. За результатами дослідження комісія психологів вважає за необхідне зберегти для дітей умови розвитку, виховання, навчання, створені родиною опікуна ОСОБА_3

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду про відмову у задоволенні позову не відповідає інтересам дітей, які у даному випадку найбільш захищені у родині позивача ОСОБА_3

Таким чином, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, внаслідок чого суд помилився із застосуванням норм матеріального права, які у даному випадку свідчать про необхідність в інтересах дітей позбавити відповідача батьківських прав, то відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню, із ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 314, 316, 319, 323-325, 327 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 01 грудня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії