ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
Справа № 516/149/17
Провадження № 2/516/96/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017 р. Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої, судді Мисливої Л.М.,

при секретарі Саратовській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теплодарі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.07.2011р., яка станом на 30.06.2017р. склала в загальній сумі 52 818 грн. 17 коп., в тому числі: 5409 грн. 67 коп. заборгованість за тілом кредиту, 41 217 грн. 16 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 2491 грн. 34 коп. штраф (процентна складова), також просить стягнути понесені ним судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов вищезазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, що і стало підставою для звернення Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» з позовом до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1

Позивач в судове засідання не з»явився, який був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, з підтвердженням позовних вимог, та письмові пояснення, в яких зазначив наступне. Відповідно до вимог договору від 07.07.2011р. ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 5300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач звертає увагу суду на те, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. За вказаним договором відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов»язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, що використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Також зазначає, що відповідно до Правил користування карткою строк її дії вказано на лицьовій стороні картки, вона діє до останнього календарного дня вказаного місяця, та в даному випадку, строк перевипущеної картки до останнього дня 10.2017р., в свою чергу позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 27.07.2017р., тобто до спливу строку позовної давності. А тому, обставини, на які посилається ОСОБА_1 в своїх запереченнях на позов, не відповідають дійсності. Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явились, від відповідача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника, а також заперечення на позов. В даних запереченнях відповідач просить застосувати спеціальний строк позовної давності до вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідач стверджує, що у разі неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків, штрафу і пені, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу, тобто, виходячи з розрахунку його заборгованості за договором від 07.07.2011р., вимога про стягнення неустойки починається з грудня 2014р., оскільки остання сплата відбулась у листопаді 2014р.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 07.07.2011р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», з однієї сторони, та ОСОБА_1, з іншої сторони, було укладено договір №б/н, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості. Договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та відповідно останніх, Пам»ятки клієнта, Тарифів. Згідно п. 1.1.3.2.3 даних Умов та правил надання банківських послуг банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків, при цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту, зобов»язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, але якщо останній протягом даного періоду не направляє банку повідомлення про незгоду з вказаними змінами, вважається, що він приймає дані умови. При непогашенні кредиту в строк, встановлений Графіком погашення кредиту, процентів та винагороди, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, та на неї нараховується пеня (п. 1.1.5.21 Умов та правил надання банківських послуг). За несвоєчасну оплату послуг, передбачених Договором, Умовами та Правилами клієнт сплачує банку пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, дійсної на період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочки (п. 1.1.5.25 вказаних Умов). У відповідності до п. 2.1.1.2.4 даних Умов, підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 2.1.1.4.2 Умов у випадку порушення держателем вимог діючого законодавства та/або умов даного договору та/або у випадку виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення рахунків по картці та/або визнати її недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань. Як визначається у п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов, позичальник зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, процентам за його користування, також сплачувати комісії. У випадку невиконання зобов»язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов»язання по поверненню кредиту. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів більш ніж на 30 днів, він зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.

В порушення вимог кредитного договору №б/н від 07.07.2011р., відповідач не здійснював часткового погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого у нього утворилась прострочена заборгованість по кредиту. Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором, станом на 30.06.2017р. загальна сума його заборгованості перед банком по кредиту складає 52 818 грн. 17 коп., в тому числі: 5409 грн. 67 коп. заборгованість за тілом кредиту, 41 217 грн. 16 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 2491 грн. 34 коп. штраф (процентна складова).

Як вбачається з повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» від 15.11.2017р., ОСОБА_1 на підставі вищевказаного кредитного договору отримав картки №5577хххххххх8653 та №5168хххххххх2918, остання з яких, має термін дії до останнього дня 10.2017р.

Умови та Правила надання банківських послуг для ПриватБанка та всіх дочірніх банків були затверджені Наказом банку №СП-2010-256 від 06.03.2010р.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За частиною 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як визначається у ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язаний його початок (ч.1 ст. 253 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов»язується не стільки зі строком дії (припинення договору), скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014р. (справа №6-14цс14), яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні відповідних норм права, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови Верховного Суду України від 06.11.2013р. (справа №6-116цс13), яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні відповідних норм права, аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Дана позиція висловлена також у постанові Верховного Суду України від 08.06.2016р. (справа №6-3006цс15).

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

В частині 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим задовольнити частково позов та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.07.2011р. в загальній сумі 50 718 грн. 18 коп., в тому числі: 5409 грн. 67 коп. заборгованість за тілом кредиту, 41 217 грн. 16 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1200 грн. заборгованість за пенею (за період з 29.07.2016р. по 30.06.2017р., оскільки позивач звернувся до суду 27.07.2017р. (про що свідчить відмітка на поштовому конверті відправки позову до суду), в зв»язку з чим судом враховується спеціальна позовна давність в один рік щодо неустойки (пені) за вказаний період згідно розрахунку заборгованості), а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 2391 грн. 35 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за Договором та іншими вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити в задоволенні за спливом позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати.

Керуючись ст.ст. 526, ч.1 ст. 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, кредитним договором №б/н від 07.07.2011р., п.п.1.1.1.46, 1.1.3.1.4, 1.1.3.2.3, 1.1.5.21, 1.1.5.25, 1.1.5.32, 2.1.1.1, 2.1.1.2.1, 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 2.1.1.2.12, 2.1.1.4.2, 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (ідентифікаційний код 14360570), заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.07.2011р. в загальній сумі 50 718 грн. 18 коп., в тому числі: 5409 грн. 67 коп. заборгованість за тілом кредиту, 41 217 грн. 16 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1200 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 2391 грн. 35 коп. штраф (процентна складова).

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити в задоволенні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» понесений останнім судовий збір в сумі 1600 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду виготовлено 11.12.2017р.

Суддя