Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/5459/17
Провадження № 2/644/2402/17

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Ізмайлова І.К.,
при секретарі Яковлєвій М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства завод "Електроважмаш" про зобов`язання проведення перерахунку заробітної плати та видачі довідки про заробітну плату, суд, -

в с т а н о в и в :
В вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся зі вказаним позовом до Державного підприємства завод "Електроважмаш".
Зазначив, що є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС І-ї категорії з листопада 1986 року по 10 січня 1987 року у складі військової частини № НОМЕР_1 , до якої він був мобілізований, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримавши дозу радіоактивного опромінювання 21 рентген, внаслідок чого став інвалідом ІІ групи.
У квітні 2017 року звернувся до відповідача з заявою щодо отримання довідки про нарахований за місцем роботи заробітоку, за період перебування в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, що необхідна для перерахунку пенсії та отримав таку довідку без належного визначення усіх її складових, зокрема без зазначення премії у розмірі 400 крб.
12 липня 2017 року повторно звернувся до відповідача з заявою щодо отримання довідки встановленого зразку, що необхідна для перерахунку пенсії і на початку серпня 2017 року отримав відповідь № 248-629 від 27.07.2017 року, про відмову у видачі довідки за відсутністю правових підстав.
Виходячи з наступного просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заробітної плати відповідно нормативно-правових актів колишнього Союзу PCP, Кабінету Міністрів УРСР, Держкомпраці України та Укрпрофради відносно оплати праці в зоні відчуження ЧАЕС під час ліквідації наслідків аварії та видати для пред`явлення в Пенсійний фонд України довідку про заробітну плату встановленого зразку за роботу в зоні відчуження Чорнобильської AEC з 19.11.1986 року по 10.01.1987 року, що складається з виплаченої заробітної плати за роботу в зоні відчуження та премії у розмірі 400 крб.
Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутністю на підставі наявних доказів.
Представник відповідача Державного підприємства завод "Електроважмаш" подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в письмових поясненнях просив відмовити у задоволенні позову.
Вказав, що ОСОБА_1 27.04.2017 року видано довідку № 245/1486 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, сума якої становить 728,15 крб. з урахуванням премії в розмірі 125,49 крб.
Довідка розрахована та складена на підставі первинних документів, позивач погоджується із розрахунками, наведеними у наданій довідці, однак просить нарахувати додатково премію у розмірі 400 крб.
Нарахування премій працівникам підприємства є правом, а не обов`язком роботодавця. Довідка розрахована та видана бухгалтерією підприємства у 2017 році на підставі первинних документів особових листків ОСОБА_1 . Правові підстави чи документального підтверджені нарахування (отримання) премії у розмірі саме 400 крб. відсутні.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши й оцінивши зібрані докази суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорія 1, про що свідчить посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Станом на 1986 рік ОСОБА_1 працював на посаді слюсаря на заводі "Електроважмаш", правонаступником якого є Державне підприємство завод "Електроважмаш".
Згідно зі ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язані видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.
Згідно з довідкою № 245/1486 від 27 квітня 2017 року про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, виданою Державним підприємством завод "Електроважмаш", ОСОБА_1 виплачено заробітну плату за роботу в зоні відчуження, в сумі 728,15 крб. з урахуванням премії 125,49 крб. відповідно до пункту 3 п.1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7, що підтверджене довідкою головного бухгалтера підприємства.
Позивачем оспорюється довідка в частині виплати премії у розмірі 400 крб.
Статтею 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що видача довідок про заробіток за роботу (службу) в зоні відчуження, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами за основним місцем роботи працівників того часу.
Згідно постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 відповідно до якої, оплата праці працівникам відрядженим у зону і призваних на військові збори, за якими зберігалась у відповідності з діючим законодавством середня заробітна плата, проводилась згідно з абзацом 4 п. 1 вищевказаної постанови у третій, другій та першій зонах небезпеки відповідно в 4-х, 3-х та 2-х кратному розмірах, виходячи з тарифної ставки, встановленої за останнім місцем роботи.
Аналогічні вимоги щодо нарахування заробітної плати за збереженим місцем роботи учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС містяться і у спільній постанові Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05.06.1986 р. № 665-195.
Відповідно до п.п.1,3 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7, вирішено виділити в розпорядження Міністерства енергетики та електрифікації СРСР для заохочення працівників підприємств, організацій та установ (незалежно віх їх відомчої підлеглості), які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у розмірі 1 млн. карбованців до повного завершення цих робіт. Розмір премії, що виплачується одному працівникові за рахунок вказаних коштів, не повинен перевищувати 400 карбованців в місяць більше максимальних розмірів премій.
Вказаними постановами не передбачається оплата кратності по збільшенню на 100% тарифної ставки, а також обов`язковість на виплату премії у розмірі 400 крб.
За постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 07.05.1986 р. за № 254-156, підвищення тарифної ставки на 100% з застосуванням кратності передбачалося лише для осіб які перебували в зоні особливої небезпеки (особливого контролю), а не в 3-й зоні небезпеки в якій працював позивач.
Довідка про заробітну плату одержану в зоні відчуження повинна бути складена з урахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року, оскільки право позивача на заробітну плату у підвищеному розмірі за період його роботи у зоні відчуження гарантоване державою шляхом видання вказаних документів.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про правонаступництво» від 12 вересня 1991 року, Закони УРСР і інші нормативні акти діють на території України, оскільки вони не суперечать Законам України, прийнятим після проголошення незалежності, у зв`язку з чим зазначені нормативні акти є діючими, що також підтверджується листом Міністерства праці України № 18-д 1452/5 від 23 жовтня 2000 року.
Зазначена правова позицію викладена у постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2015 року № 539/3949/14, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковими для врахування судами.
Отже, відповідач, видавши позивачеві довідку № 245/1486 від 27 квітня 2017 року, де вказано, що ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження отримав заробітну плату та премію, діяв відповідно до вимог 49 КЗпП України і ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та права позивача, не порушив.

Крім того, згідно постанови Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦСПС від 07.05.1986 року № 153/10/43 преміювання здійснюється згідно до діючого на підприємстві положення.
Позивачем не надано доказів на підтвердження неправильного визначення розміру його премії, на час проходження військової служби, за місцем роботи.
Отже видана ОСОБА_1 довідка 27.04.2017 року відповідає вимогам постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 р.
Посилання позивача на судову практику при розгляді аналогічних спорів Вищім спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ не є безспірним оскільки ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2017 року у справі № 361/2852/16-ц касаційну скаргу відхилено, а рішення апеляційного суду Київської області від 17 листопада 2016 року про відмову у задоволенні позову у цивільній справі до товариства з обмеженою відповідальністю «Броварське АТП 13262» про визначення розміру заробітної плати та зобов`язання вчинити певні залишено без змін.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 17, 27, 31, 60, 61, ст. 218 ЦПК України, суд
в и р і ш и в :
ОСОБА_1 у задоволенні позову до Державного підприємства завод "Електроважмаш" про зобов`язання проведення перерахунку заробітної плати та видачі довідки про заробітну плату - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: І.К. Ізмайлов