Ухвала
іменем україни
09 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Фаловської І.М., Висоцької В.С., Гримич М.К.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, військової частини польова пошта НОМЕР_1 , третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та шкоди у зв`язку із втратою годувальника, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 05 жовтня 2016 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 21 березня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У травні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка відбулася з вини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці, а ОСОБА_1 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких вона перенесла хірургічні операції, потребувала тривалого стаціонарного та амбулаторного лікування. Разом з тим, ОСОБА_3 під час скоєння вказаної ДТП проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 . ОСОБА_4 був батьком ОСОБА_1 та чоловіком ОСОБА_2 . Позивачі вказували, що неправомірні дії ОСОБА_3 , а також втрата ОСОБА_4 завдали їм матеріальної та моральної шкоди.
Враховуючи викладене, позивачі, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили стягнути солідарно з відповідачів: на користь ОСОБА_1 7 931,62 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 200 000 грн. на відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_2 259 126,88 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 7 992 грн. на відшкодування шкоди внаслідок смерті чоловіка ОСОБА_4 , 17 982 грн. на відшкодування шкоди внаслідок смерті ОСОБА_4 за три роки наперед починаючи з 11 липня 2016 року, 30 457 грн. на відшкодування понесених витрат на поховання ОСОБА_4 , 499,50 грн. щомісячно на відшкодування шкоди внаслідок смерті ОСОБА_4 починаючи із 11 липня 2019 року та довічно, 2 500 грн. на відшкодування витрат на оплату послуг експерта, 300 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 05 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з військової частини польова пошта НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 7 931,62 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. Стягнуто з військової частини польова пошта НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 315 557,88 грн., яка складається з: матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль ? 259 126,88 грн., шкоди внаслідок смерті ОСОБА_4 з 11 березня 2015 року до 11 липня 2016 року ? 7 992 грн., шкоди внаслідок смерті ОСОБА_4 за 3 роки наперед ? 17 982 грн., шкоди на поховання ? 30 457 грн., шкоди внаслідок смерті ОСОБА_4 щомісячно 499,50 грн. щомісячно з 11 липня 2019 року та довічно, витрат з оплати послуг експерта ? 2 500 грн.; а також моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 21 березня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення з військової частини польова пошта НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 315 557.88 грн., ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог частково. Стягнуто з військової частини польова пошта НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 289 583,88 грн., яка складається з: матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль у розмірі 259 126,88 грн. та шкоди на поховання 30 457 грн. У задоволенні решти вимог про відшкодування ОСОБА_2 матеріальної шкоди відмовлено. Рішення місцевого суду в частині стягнення з військової частини польова пошта НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно 499,50 грн. щомісячно з 11 липня 2019 року та довічно на відшкодування шкоди внаслідок смерті ОСОБА_4 скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог. Зменшено розмір стягнутої з військової частини польова пошта НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди з 7 931,62 грн. до 1 657,78 грн. Змінено рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди, а саме: стягнуто з військової частини польова пошта НОМЕР_1 : на користь ОСОБА_1 200 000 грн. моральної шкоди, а на користь ОСОБА_2 300 000 грн. моральної шкоди. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_3 , мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення в частині стягнення моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.
У решті судові рішення не оскаржуються, а тому судом касаційної інстанції в силу вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України судом касаційної інстанції не переглядається.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
Судами встановлено, що 11 березня 2015 року ОСОБА_3 , проходячи військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 під час мобілізації на посаді водія-механіка, керуючи транспортним засобом ? бойова розвідувальна машина 1-К (далі БРМ 1-К) поблизу м. Генічеськ Херсонської області, порушивши Правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Fiat Doblo під керуванням ОСОБА_4 .
Вироком Генічеського районного суду від 09 лютого 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні вказаної вище ДТП, внаслідок якої ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці, а ОСОБА_1 заподіяні тілесні ушкодження, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Встановивши, що володільцем джерела підвищеної небезпеки ? БРМ 1-К є військова частина польова пошта НОМЕР_1 , суди дійшли до правильного висновку, що в силу ст. 1187 ЦК України відповідальність по відшкодуванню шкоди, спричиненої позивачам внаслідок порушення Правил дорожнього руху військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , повинна нести вказана військова частина, яка має статус юридичної особи.
Визначаючи розмір моральної шкоди, апеляційний суд правильно врахував роз`яснення, надані судам у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», положення статей 23, 1167 ЦК України, а також з дотриманням засад розумності, виваженості та справедливості дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. та на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 300 000 грн.
Доводи ОСОБА_3 про неправомірне стягнення моральної шкоди, не можуть бути взяті до уваги, оскільки має місце відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого.
Наведені у касаційній скарзі доводи щодо визначеної судом грошової суми на відшкодування моральної шкоди зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.
Таким чином, судом першої інстанції в незміненій та нескасованій частині та апеляційним судом при розгляді справи дотримано вимоги матеріального та процесуального права.
Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, а при їх дослідженні та встановленні місцевим судом в незміненій і нескасованій частині та апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.
Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 05 жовтня 2016 року в незміненій і нескасованій частині та рішення апеляційного суду Херсонської області від 21 березня 2017 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Колегія суддів: І.М. Фаловська
В.С. Висоцька
М.К. Гримич