У Х В А Л А

12 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Дмитренко А. М.

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування заходів забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з даною заявою та просив суд скасувати заходи забезпечення позову, які були застосовані ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2010 року, а саме: зняти арешт з нерухомого майна, яке знаходиться за адресою:Київська область, АДРЕСА_1.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що вказаною ухвалою накладено арешт на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці ТОВ «Кей-Колект» за договором факторингу № 1 від 12.12.2011 року, згідно якого право вимоги по кредитному договору від 11.05.2006 року № 0 та договору іпотеки від 11.05.2006 року перейшло від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Кей-Колект», накладення арешту на нерухоме майно предмет іпотеки порушує права ТОВ «Кей Колект» як іпотекодержателя.

Представник ТОВ «Кей-Колект» до суду не зявився, про час розгляду заяви був повідомлений належним чином, його неявка згідно ч.5 ст.154 ЦПК України не перешкоджає розгляду даної справи.

Представник ОСОБА_1 заперечує щодо задоволення вказаної заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Вислухавши думку представника заінтересованої особи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що дану заяву необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що за ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2010 року в порядку забезпечення позову по справі № 2-23708/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення боргу було накладено арешт на майно, в т.ч. квартиру АДРЕСА_2.

Згідно Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, в реєстрі 21.12.2010 року зареєстровано обтяження на вказану вище квартиру арешт на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

В п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Згідно з ч.1 ст.151 ЦПК України суд може вжити заходи забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі.

ТОВ «Кей-Колект» не належить до числа осіб, які приймали участь у справі, по якій було вжито судом заходи забезпечення позову у вигляді арешту майна боржника.

ТОВ «Кей-Колект» є іпотекодержателем нерухомого майна, на яке накладено арешт ухвалою суду в порядку забезпечення позову по цивільній справі.

В п. п.2, 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються (пункт 8 частини першої статті 214 ЦПК).

Позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Отже, в даному випадку ТОВ «Кей-Колект» має право звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна, а не із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, як встановлено по даній справі, в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває справа за аналогічною заявою ТОВ «Кей-Колект» про скасування заходів забезпечення позову /суддя Протасова О.М., справа № 2-23708/2010 2-зз/357/35/16/.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 154 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня постановлення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4