У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Бондаренко Н.В., Хилевич С.В.

секретар судового засідання: Деркач І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2016 року у справі за поданням старшого державного виконавця Березнівського районного відділу державної виконавчої служби в Рівненській області ОСОБА_2 про примусове входження до житлового приміщення,-

в с т а н о в и л а :

16 грудня 2016 року старший державний виконавець Березнівського районного відділу державної виконавчої служби в Рівненській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про примусове входження до житлового приміщення.

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2016 року подання задоволено.

Надано старшому державному виконавцю відділу ДВС Березнівського районного відділу державної виконавчої служби в Рівненській області ОСОБА_2 дозвіл на примусове входження до будинку №145 по вул. Корецька в м. Березне Рівненської області, який належить ОСОБА_1

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в який доводить про незаконність та необґрунтованість вказаної ухвали через порушення судом норм процесуального права.

Зазначає, що п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року, передбачено, що процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до розділу VIII КПК.

Питання, які виникають під час та після виконання вироку у потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та інших осіб, що стосуються цивільного позову, розглядаються судом за правилами КПК (стаття 539).

Крім того, судом першої інстанції порушено визначений ч.2 ст. 376 ЦПК України порядок розгляду подання державного виконавця.

У поданні про примусове входження до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, повинні бути зазначені достовірні дані про наявність майна у приміщенні, до якого потрібно здійснити примусове входження. У разі проникнення до житла чи іншого володіння особи, яка не є учасником виконавчого провадження, у відповідному поданні, мають бути зазначені обставини, які свідчили б про інформування цієї особи про необхідність вчинення дій щодо передання майна, належного боржникові, для подальшого звернення стягнення на нього, а також дані про небажання цієї особи виконувати відповідне розпорядження державного виконавця.

Крім того, за відсутності ОСОБА_1 та відсутності в судовому засіданні державного виконавця суд першої інстанції був позбавлений можливості зясувати факт, що ОСОБА_1 добровільно щомісячно сплачує кошти на відшкодування завданих збитків.

Просить ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу про закриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Березнівському районному ВДВС ГТУЮ в Рівненській області перебуває виконавче провадження №51067046 щодо примусового виконання виконавчого листа №555/84/16-к від 05 травня 2016 року, виданого Березнівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 133619,61 грн.

Державним виконавцем Овдійчуком Р.В. у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» 13 травня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії постанови направлено стягувачу та боржнику для їх самостійного виконання.

Боржник у передбачений законом строк, самостійно виконання не провів, відповідно до вимог ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

Державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, проте такого майна у боржника не виявлено.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист №555/84/16-к від 05 травня 2016 року виданий на підставі вироку Березнівського районного суду Рівненської області від 29 березня 2016 року.

Отже, виконавчий лист стягувачу видавався як цивільному позивачу у кримінальній справі на виконання вироку суду в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином передбаченим ч.2 .ст. 286 КК України (Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами).

Відповідно до роз'яснень п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року, процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до розділу VIII КПК.

Питання, які виникають під час та після виконання вироку у потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та інших осіб, що стосуються цивільного позову, розглядаються судом за правилами КПК (стаття 539).

Отже, у державного виконавця виникли питання, повязані з виконанням вироку суду, які відповідно до наведених норм кримінально-процесуального закону вирішуються у порядку кримінального судочинства, а тому суд першої інстанції безпідставно розглянув такі питання в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України

Керуючись статтями 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за поданням старшого державного виконавця Березнівського районного відділу державної виконавчої служби в Рівненській області ОСОБА_2 про примусове входження до житлового приміщення закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді :