Справа №592/4741/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1527/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду апеляційні скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 серпня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И Л А :

28 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з в період з 11 березня 2016 року по 01 лютого 2017 року працювала в Публічному акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (далі ОСОБА_5) на посаді інженера-програміста. 01 лютого 2017 року вона була звільнена за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, згідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Нарахована заробітна плата за період з листопаду 2016 року по 01 лютого 2017 року ОСОБА_5 не була виплачена в день її звільнення.

Остаточно уточнивши свої позовні вимоги (а. с. 58-61), просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 28 138 грн. 35 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по період з 01 лютого 2017 року по 15 серпня 2017 року в сумі 40 122 грн. 11 коп., компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 2 213 грн. 55 коп., а разом 70 474 грн. 01 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі у розмірі 28 138 грн. 35 коп., заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 січня 2017 року по 15 серпня 2017 року включно в сумі 40 122 грн. 11 коп., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обовязкових платежів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в частині відмови в стягненні компенсації за порушення строків виплати заробітної плати скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. При цьому вказує на те, що виплата компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків її виплати».

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зменшивши суму стягнення до 22 926 грн. 92 коп. Зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дійшов помилкового висновку, що позивачу встановлено режим повної робочого тижня на постійній основі, так як на підприємстві діє триденний робочий тиждень: понеділок, вівторок та середа, що встановлений наказом від 21 березня 2014 року в ОСОБА_5.

Рішення в частині стягнення заборгованості із заробітної плати сторонами не оскаржується та в апеляційному порядку не переглядаються.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, позивача та її представника ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а ОСОБА_5 задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 з 11 березня 2016 року по 01 лютого 2017 року працювала в ОСОБА_5 на посаді інженера-програміста та була звільнена 01 лютого 2017 року за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а. с. 5).

Згідно довідки ОСОБА_5 від 21 червня 2017 року, на день звільнення ОСОБА_3 сума заробітної плати, що підлягала виплаті становила 28 138 грн. 35 коп. Середня заробітна плата без врахування податку з доходів фізичних осіб та воєнного збору становила 301 грн. 67 коп. (а. с. 39).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу своєчасно при звільненні ОСОБА_5 не було виплачено заробітну плату, а тому є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. Приписами ст.ст. 116-117 КЗпП України не передбачено стягнення компенсації за порушення строків виплати заробітної плати.

Проте з такими висновками суду повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

У відповідності до вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

П. 2 Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Згідно п. п. 3, 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітникам-почасовикам; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місця, не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обовязків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у звязку з тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку). Такий порядок обчислення середнього заробітку застосовується незалежно від форми власності підприємства.

З довідки від 21 червня 2017 року наданої ОСОБА_5 вбачається та не заперечується позивачем, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 становила 301 грн. 67 коп.

Колегія суддів не може погодитись із розміром присудженого до стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки про його обрахуванні суд першої інстанції помилково виходив з пятиденного робочого тижня.

Зокрема, наказом генерального директора ОСОБА_5 від 21 березня 2014 року №75 встановлено з 26 травня 2014 року для усіх працівників ПАТ неповну робочу неділю з наступним режимом роботи, а саме трьохденну робочу неділю, з наступними робочими днями: понеділок, вівторок, середа (а.с. 40).

Наказами директора по персоналу ОСОБА_5 від 28 жовтня 2016 року, 07 грудня 2016 року та від 23 січня 2017 року, в звязку з виробничою необхідністю на підприємстві установлено з 01 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року, з 01 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 01 січня 2017 року по 31 січня 2017 року відповідно, повну робочу неділю, згідно графіку роботи ПАТ (а. с. 62, 75, 78). З графіком роботи на листопад, грудень та січень була ознайомлена позивач та з надала свою згоду, про що свідчить її підпис в листі згоді (а.с. 63, 76-77, 79-80).

Тобто, на підприємстві діє неповний трьохденний робочий тиждень, установлений наказом від 26 травня 2014 року №75. Пятиденний робочий тиждень, який діяв у тому числі для позивача протягом листопада 2016 року січень 2017 року, був установлений у звязку з виробничою необхідністю, за згодою з конкретними працівниками.

Таким чином, враховуючи те, що сумарне числа робочих днів за період з 02 лютого 2017 року по 15 серпня 2017 року, згідно з графіком роботи підприємства, встановлених наказом № 75 від 21 березня 2014 року, становить 76 робочих днів, з відповідача за затримку розрахунку при звільненні підлягає стягненню середній заробіток в розмірі 22 926 грн. 92 коп.

Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

У відповідності до вимог ст.ст. 2-3 вказаного Закону, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру в тому числі і заробітна плата (грошове забезпечення).

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно ст. 4 зазначеного Закону, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Таким чином, несвоєчасно виплачені ОСОБА_3 суми заробітної плати за період з листопада 2016 року по лютий 2017 року підлягають компенсації відповідачем, на підставі Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» та Порядку, на що суд, відмовляючи задоволенні позову в цій частині, уваги не звернув.

Виходячи з приписів Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», відповідач зобовязаний компенсувати позивачу втрату частини доходу, в звязку з порушенням строків виплати заробітної плати, не залежно від наявності між ними трудових відносин на час виплати заборгованості із заробітній платі. Крім того суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати є складовою заробітної плати, а не відповідальністю роботодавця. А тому стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не є підставою для не нарахування та виплати роботодавцем зазначеної компенсації за період невиплати заборгованості із заробітної плати.

Із наданої ОСОБА_5 довідки про заробітну плату ОСОБА_3 від 07 грудня 2017 року слідує, що невиплачена позивачу заробітна плата, без урахування податку на доходи фізичних осіб та воєнного збору, за листопада 2016 року становить 3 195 грн. 00 коп., за грудень 2016 року -3 360 грн. 00 коп., січень 2017 року 4 203 грн. 00 коп. Тому сума компенсації втрати частини доходів, в звязку з порушенням строків виплати станом на 01.07.2017 року, відповідно до даних Держстатистики, за листопад 2016 року становить 284 грн. 36 коп. ( 3195 грн.*8,9/100), грудень 2016 року 265 грн. 44 коп. (3 360*7,9/100), січень 2017 року 285 грн. 80 коп. (4203*6,8/100), а всього 835 грн. 60 коп. (а. с. 146-147)

Колегія суддів не бере до уваги наведений позивачем у заяві про збільшення позовних вимог розмір компенсації за порушення строків виплати заробітної плати, оскільки при її визначенні невірно визначено сума боргу по кожному місяцю окремо та не враховано, що з цієї суми підлягають вирахуванню податки та інші обовязкові платежі.

Отже, на підставі п. 4) ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає зміні, а сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з ПАТ «Сумське НВО» на користь позивача зменшенню до 22 926 грн. 92 коп. У частині вирішення вимог про стягнення компенсації за порушення строків виплати заробітної плати рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 835 грн. 60 коп. компенсації.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п. 2, п. 3; 309 ч. 1 п. 4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково, а Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 серпня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 22 926 гривень 92 копійки. При виплаті здійснити утримання податків та інших обовязкових платежів.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 серпня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення компенсації за порушення строків виплати заробітної плати скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення цих позовних вимог.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь ОСОБА_3 835 гривень 60 копійок компенсації втрати доходів за порушення строків виплати заробітної плати.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -