Справа № 164/537/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року. ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.

при секретарі Матвійчук Н.В.,

з участю:

старшого державного виконавця Яцук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Маневицького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із даною скаргою, яку обґрунтував тим, що Маневицьким районним судом Волинської області 27 квітня 2016 року було видано виконавчий лист у справі №164/537/16-ц за його позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу, згідно якого до виконання підлягає стягнення із відповідача на користь позивача 6 503 гривні боргу за договором позики, 551 гривня 21 копійка судового збору, а всього кошти на загальну суму 7 054, 98 гривень. В подальшому ОСОБА_2 пред»явлено виконавчий лист до Маневицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області для примусового виконання, однак 24 січня 2017 року на його адресу надійшла постанова старшого державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30 грудня 2016 року серії ВП №51190032 з оригіналом виконавчого листа, виданого 27 квітня 2016 року Маневицьким районним судом Волинської області. В оскаржуваній постанові вказано, що у боржника відсутнє майно і підставою повернення зазначено п.2 ч.1 ст. 37, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в ній зазначено, що у боржника відсутнє майно, однак не вказано яке саме майно, а підставою повернення виконавчого документа послужила відсутність майна у боржника, хоча в резолютивній частині постанови державний виконавець постановила припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Також стягувача жодного разу не було повідомлено про хід виконавчого провадження, а тому просив суд скасувати оскаржувану постанову та зобов»язати старшого державного виконавця Маневицького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 відновити виконавче провадження ВП №51190032 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 27 квітня 2016 року Маневицьким районним судом Волинської області у справі №164/537/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4

В судове засідання ОСОБА_2 не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надіслав суду заяву, в якій просив скаргу розглядати у його відсутності.

Старший державний виконавець Яцук М.В. скаргу заперечила та просила відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення старшого державного виконавця, дії якого оскаржуються, дослідивши матеріали даної цивільної справи та матеріали виконавчого провадження, суд приходить висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частинами 1,3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Судом установлено, що 27 квітня 2016 року Маневицьким районним судом видано виконавчий лист у справі №164/537/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, згідно якого до виконання підлягає стягнення з відповідача на користь позивача 6 503 гривні 78 копійок боргу за договором позики, 551 гривню 20 копійок судового збору, а всього кошти на загальну суму 7 054 гривні 98 копійок (а.с.22).

Даний виконавчий лист стягувачем було пред»явлено до Маневицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області і 19 травня 2016 року старшим державним виконавцем Яцук М.В. було відкрито виконавче провадження (а.с.21).

30 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Яцук М.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с.43).

Відповідно до ст. ст. 383 387 ЦПК України предметом дослідження суду за скаргою сторони виконавчого провадження є дії чи бездіяльність, рішення державного виконавця під час виконання судового рішення та їх відповідність вимогам закону.

Згідно ч.1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупередженого, своєчасного і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із матеріалів справи вбачається, що старшим державним виконавцем Яцук М.В. надсилалися запити щодо реєстрації та фактичного місця проживання ОСОБА_4, також до Пенсійного фонду України, відділу Держгеокадастру у Маневицькому районі, регіонального сервісного центр МВС України у Волинській області, Маневицького районного центру зайнятості, Управління соціального захисту населення Маневицької РДА а також у інші установи щодо наявного у боржника майна, тобто вживалися всі необхідні заходи для виконання рішення суду (а.с.26-43).

Крім того, державним виконавцем неодноразово проводилася перевірка майнового стану боржника за місцем проживання, що підтверджується актами від 29 червня 2016 року, 12 грудня 2016 року.

Із пояснень ОСОБА_3 в судовому засіданні встановлено, що нею було помилково вказано у постанові про повернення виконавчого листа щодо припинення чинності арешту майна боржника, оскільки всі постанови, які виносяться у виконавчому провадженні, формуються за допомогою програми «Автоматична система виконавчого провадження», де системою автоматично встановлюється даний пункт, на який вона не звернула увагу та не відредагувала. Зазначила, що стягувач жодного разу не звертався щодо повідомлення його про хід виконавчого провадження.

А тому, зважаючи на вищевикладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки оскаржувана постанова про повернення виконавчого листа була прийнята відповідно до Закону, на підставі та в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи стягувача порушено не було.

На підставі ст. 19 Конституції України, керуючись ст. 383-387 ЦПК України, ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Маневицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська