ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 761/8113/16-ц
Провадження № 2/210/933/17
У Х В А Л А

іменем України

"20" листопада 2017 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ступак С.В.,

при секретарі судового засідання Драгуновій Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Києва, у березні 2016 року звернувся ОСОБА_2 з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Перший український ОСОБА_6», ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу № 372/61 від 19.02.2016 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_6» до ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстраційний номер: 212, недійсним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2016 року вказану вище цивільну справу було направлено до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу в порядку підсудності.

31 січня 2017 року на адресу суду надійшла вище вказана цивільна справа та була призначено до розгляду у судове засідання на 27 лютого 2017 року, однак на вказану дату не з»явився позивач по справі, який про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за вказаною у позові адресою його проживання, у звязку з чим розгляд справи було відкладено на 21 березня 2017 року.

21 березня 2017 року до судового засідання з»явився представник відповідача ПАТ «ПУМБ» та повторно не з»явився позивач по справі, який повідомлявся про день та час розгляду справи шляхом направлення судової повістки за вказаною у позові адресою його проживання, у звязку з чим, розгляд справи було відкладено до 18 квітня 2017 року.

18 квітня 2017 року до судового засідання повторно з»явився представник відповідача ПАТ «ПУМБ» та повторно не з»явився позивач по справі, який повідомлявся про день та час розгляду справи шляхом направлення судової повістки за вказаною у позові адресою його проживання, у звязку з чим, розгляд справи було відкладено до 22 травня 2017 року.

22 травня 2017 року поза межами судового засідання до суду з клопотанням про витребування доказів та про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням у відрядженні представника позивача ОСОБА_8 звернувся позивач по справі ОСОБА_2, Ухвалою суду від 01 червня 2017 року клопотання позивача було задоволено, розгляд справи було відкладено до 11 липня 2017 року.

11 липня 2017 року через канцелярію суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_9 про відкладення розгляду справи у зв»язку з хворобою та перебуванням на лікарняному, однак на підтвердження вказаних фактів до клопотання не долучено жодного доказу. (а.с.108-109) та розгляд справи було відкладено до 22 серпня 2017 року.

22 серпня 2017 року на адресу суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, у звязку з тим, що у вказаний день та час не може бути присутній його представник по справі ОСОБА_9 через перебування у відрядженні поза м. Кривий Ріг, а саме: у м. Дніпропетровськ, будь-якого підтвердження про перебування представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 у відрядженні поза м. Кривий Ріг, а саме: у м. Дніпропетровськ, до клопотання не долучено ( а.с.119). Проте, клопотанням позивача про відкладення розгляду справи судом було задоволено та відкладено розгляд справи до 18 вересня 2017 року.

18 вересня 2017 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про витребування доказів по справі та про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою та перебуванням на лікарняному позивача ОСОБА_2 та не можливістю бути присутнім у судовому засідання представника позивача за довіреністю ОСОБА_8, через перебування у іншому судовому засідання у Інгулецькому районному суді м. Кривого Рогу, по справі №213/191/17 за позовом ПАТ «ОСОБА_10 ОСОБА_9» до ОСОБА_11, третя особа ОСОБА_12, про звернення стягнення, як представник відповідача ОСОБА_11 на підтвердження повноважень представництва ОСОБА_8 інтересів ОСОБА_13 до клопотання долучено копію довіреності від 31.05.2017 року, яка зареєстрована приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_14 в реєстрі за № 1167. (а.с.123-125). Клопотання позивача про відкладення розгляду справи було судом задоволено та призначено наступне судове засідання по вказаній цивільній справі на 25 жовтня 2017 року.

24 жовтня 2017 року через канцелярію суду надійшла клопотання представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 про відкладення розгляду справи, яке призначене на 25 жовтня 2017 року, у звязку з тим, що у вказаний день та час, представник позивача ОСОБА_9 бути присутнім у залі судового засідання не має можливості, через хворобу та перебування на лікарняному, на підтвердження вказаного факту до матеріалів клопотання не долучено жодного доказу. (а.с.136) Клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи було повторно задоволено судом та призначено судовий розгляд по вказаній справі на 20 листопада 2017 року.

Однак, 20 листопада 2017 року на електронну адресу суду за вх.. № 1334 надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_9 про відкладення розгляду справи на іншу дату у звязку з тим, що у вказаний день та час, представник позивача ОСОБА_9 бути присутнім у залі судового засідання не має можливості через перебування у відрядженні поза межами м. Кривого Рогу, а саме у м. Запоріжжя в Господарському суді Запорізької області, на підтвердження зайнятості в іншому процесі, до клопотання не долучено жодного доказу.

Окрім того, через канцелярію суду від представника відповідача ПАТ «ПУМБ» ОСОБА_15 надійшло клопотання про залишення позову ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним без розгляду та скасувати заходи забезпечення позову, які були накладені судом Ухвалою від 21 липня 2017 року.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Право на судовий захист, закріплене в ст. 55 Конституції України, належить до невідємних конституційних прав людини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також передбачає право на справедливий судовий розгляд, одним з елементів якого є право доступу до суду. Українське законодавство в світлі вищезгаданої ст. 6 забезпечує можливість звернення до суду з метою вирішення спору та захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ефективність судового захисту залежить не лише від досконалої процедури розгляду справ, а й від поведінки заявника, добросовісного здійснення ним своїх процесуальних обовязків.

На практиці недобросовісна поведінка учасників процесу, яка полягає у зловживанні ними процесуальними правами, проявляється в таких діях: обґрунтоване заявлення відводів суддям, неявка в судові засідання, необґрунтоване подання зустрічних позовів, одночасне оскарження судових рішень в апеляційній та касаційній інстанціях; у касаційній інстанції та у звязку з нововиявленими обставинами, подання апеляційних та касаційних скарг на судові рішення, які не можуть бути оскаржені, тощо.

Звернення до суду за захистом є диспозитивним правом особи. Подання позовної заяви передбачає бажання особи отримати судове рішення про підтвердження свого права чи інтересу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка бере участь у справі, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із обєкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25, ЄСПЛ 2002-II, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 року.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_14 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Згідно ч. 3 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився у судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Положення п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному звязку із положенням ст. 169 ЦПК України, відповідно до якого суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача. При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Отже, обставини неявки у судові засідання позивача ОСОБА_2 та його представників за довіреністю від 22.09.2015 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_14 в реєстрі за № 2188 ОСОБА_9, яким було відомо про відкладення розгляду справи, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ними своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, недобросовісну поведінку, яка полягає у зловживанні процесуальними правами. Вказані дії позивача та її представника призводять до затягування судового розгляду даної справи, яка не може бути вирішена по суті.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_2. шість разів не з'являвся в судові засідання (а.с. 103, 108, 119, 123, 136, 145), відсутні послання на докази б підтверджували поважність причини неможливості участі позивача та його представників у розгляді справи, а відтак це є підставою для суду вважати причини не поважними щодо неявок позивача.

Багаторазову неявку в судове засідання позивача, а також неодноразові клопотання представників позивача про відкладення розгляду справи без зазначення доказів зайнятості в іншому процесі, суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами, що безпричинно викликають зволікання при розгляді даної цивільної справи.

Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989р. у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Згідно статті 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Дана справа розглядається вже понад строки, встановлені ст. 157 ЦПК України, і на думку суду, з порушенням розумних строків через зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами. Така байдужість позивача до своєї справи, на думку суду, означає втрату ним інтересу до даної справи.

Відповідно до частини 3 статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В даному випадку, суд вважає, що позивач повторно в судове засідання не з'явився без поважної причини, а також не зявились його представники, не повідомили про причини неявки, не надали докази, що підтверджують поважність неявки та не надали будь-яких клопотань з цього приводу. Від позивача також не надходила заява про розгляд справи у його відсутність.

Зважаючи на викладене та те, що справа у провадженні суду перебуває тривалий час, та позивач зловживає своїми процесуальними правами, суд вважає за можливе на підставі статті 207 Цивільного процесуального кодексу України залишити позов без розгляду, оскільки позивач повторно не з'явився в судове засідання, а також від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності, що унеможливлює розгляд справи з ухваленням судового рішення у справі, яка розглядом по суті не закінчена.

Приймаючи рішення щодо залишення даного позову без розгляду, суд вважає, що цим рішенням абсолютно не порушено право позивача на доступ до суду та справедливий суд, оскільки позивач своїми неявками без поважних причин та зловживанням процесуальними правами сам спонукав суд до прийняття такого рішення.

Відповідно до частини 2 статті 207 Цивільного процесуального кодексу України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 27, 157, 169, 207-210 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду з аналогічним позовом у загальному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом 5 днів з часу отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. В. Ступак