АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2335/17 Суддя доповідач Малінська С.М.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.17 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді Малінської С.М.,

суддів : Бровченка І.О., Швецової Л.А.,

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до прокуратури Харківської області, Головного управління державного казначейства України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом, який в процесі розгляду уточнили, та просили стягнути за рахунок державного бюджету на їхню користь завдану їм незаконними діями і бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду моральної шкоди у розмірі 1 000 000 грн., з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зазначили, що 23.02.2006р. ОСОБА_1 як директор ТОВ СП Веда-Холдинг подав до прокуратури Харківської області та прокуратури Комінтернівського району м. Харкова заяву щодо неправомірних дій посадових осіб АСУБ Грант, які шахрайським шляхом привласнили майно ТОВ СП Веда-Холдинг, ТОВ Діскавері+, ТОВ СП Едіс та інших підприємств та ЧП афілійованих з ТОВ СП Веда-Холдинг, співзасновником та співінвестором яких були ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Вважають, що прокуратура Харківської області на протязі одинадцяти років приховувала злочини посадових осіб ПАТ СУБ «Грант» та осіб, підконтрольних президенту ПАТ СУБ «Грант» ОСОБА_5, чим спричинила їм моральну шкоду на вищевказану суму. Так, у кримінальних провадженнях № 0000592, № 0000584, № 0000538 та № 000000746, на думку позивачів, є достатньо доказів для повідомлення підозри та направлення проваджень до суду з обвинувальними актами, проти чого виступають слідчі та процесуальні керівники і у чому їх підтримують та прикривають вищі посадові особи прокуратури Харківської області. В наслідок цих злочинних дій та злочинної бездіяльності посадових осіб прокуратури Харківської області, починаючи з прокурора області 2006 р. ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інші потерпілі у кримінальних провадженнях залишились без бізнесу, без роботи, без грошей, а сім'ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без власного житла.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2017 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до прокуратури Харківської області, Головного управління державного казначейства України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2017 року, постановити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Апелянти вважають рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова незаконним та необґрунтованим, що полягає у неправильності встановлення судом обставин, які мають значення для справи.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1). чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2). чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3). які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4). яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як було встановлено судовим розглядом та вбачається з матеріалів справи, прокуратурою Харківської області здійснювалось досудові розслідування в кримінальних провадженнях № №000584, №0000592, № 0000538, № 0000746.

Кримінальне провадження №000584 відкрито за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України за фактом безпідставної невиплати заробітної плати службовими особами ТОВ «Веда Холдінг»; кримінальне провадження №0000592 - за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за фактом заволодіння майном, яке належить ТОВ «Веда-Холдінг», шляхом обману; кримінальне провадження № 0000538 - за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч 3 ст. 382, ч. 2 ст. 372 КК України; кримінальне провадження № 0000746 - за фактом неналежного виконання службових обовязків працівниками прокуратури області ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000538.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18.05.2015 року було скасовано постанову старшого слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 16.03.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000592, а кримінальне провадження направлено прокурору для організації досудового розслідування (а.с.19-21).

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27.01.2016 року було скасовано постанову від 19.01.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000592 (а.с. 22-23). Крім того, 15.11.2016 року ухвалою того ж суду було скасовано постанову від 17.10.2016 року про закриття вищевказаного кримінального провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21.03.2016 року було скасовано постанову слідчого СВ Комінтернівського ВПГУНП в Харківській області від 19.01.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000584, а кримінальне провадження направлено до Комінтернівського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 для організації досудового розслідування (а.с.24-26).

Прокуратурою Харківської області 30.07.2015, 31.08.2015, 18.09.2015, 27.10.2015, 14.03.2016 року були винесені постанови про визнання потерпілими у кримінальному провадженні № 0000538 від 21.07.2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 28,29,30,31,32).

Вищевказані постанови прокуратури Харківської області були скасовані ухвалами слідчих суддів Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.08.2015, 14.09.2015, 19.10.2015, 23.05.2016, 09.03.2016 року (а.с. 34,35,36, 37, 38-39). Відомостей про скасування постанови від 30.09.2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000538 від 21.07.2015 року матеріали справи не містять.

Крім того, 16.11.2015, 14.03.2016, 31.05.2016, 29.06.2016, 31.10.2016 року прокуратурою Харківської області було винесено постанови про закриття кримінального провадження № 0000538 від 21.07.2015 року, які були скасовані ухвалами слідчих суддів Червонозавоського районного суду м.Харкова від 30.12.2015, 08.04.2016, 13.06.2016, 22.07.2016, 22.12.2016 року. Також, прокуратурою Харківської області 29.12.2016 року винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження.

Постановою старшого слідчого прокуратури Харківської області від 21.09.2016 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000746 від 11.08.2016 року у звязку з відсутністю в діях співробітників прокуратури Харківської області складу кримінального правопорушення (а.с.76-77). Крім того, 10.11.2016 року постановою прокуратури Харківської області було закрито вищевказане кримінальне провадження. Вищевказана постанова від 10.11.2016 року скасована ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.10.2016 року.

Також в рамках вищевказаних кримінальних проваджень ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 06.10.2016 року було подано чисельні скарги до органів прокуратури на імя прокурора Харківської області Данильченка Ю.Б. на несумлінну поведінку посадових осіб прокуратури Харківської області, відповідь на яку надано 04.11.2016 року.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів ; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994р. підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів,передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність" "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

Відповідно до норм діючого кримінально-процесуального законодавства, процесуальний керівник і слідчий під час досудового слідства здійснюють свої процесуальні права і виконують покладені на них обовязки у відповідності до вимог закону.

Прийняття слідчим або прокурором процесуального рішення по кримінальному провадженню, яке в подальшому скасовується компетентною особою у встановленому законом порядку, саме по собі не тягне за собою настання відповідальності з боку вказаних субєктів.

Як зазначено в ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої (окрім незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт) незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Можливість прийняття стороною кримінального провадження процесуального рішення і подальше скасування цього рішення у встановленому порядку передбачена нормами КПК України і само по собі не тягне за собою будь-якої відповідальності. Така відповідальність має настати лише за умови вчинення відповідною особою дисциплінарного проступку, адміністративного правопорушення чи кримінального злочину.

Таким чином, суд першої інстанції вказав, що посилання позивачів на навмисні злочинні дії працівників прокуратури Харківської області оцінюються судом лише як незгода з процесуальними рішеннями, прийнятими в рамках вищевказаних кримінальних проваджень, та ґрунтуються на їх особистих висновках і не підтверджуються належними доказами та дійшов висновку про те, що позивачами не доведено і судом не встановлено наявність передбачених законом підстав для відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову в повному обсязі.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, вважає висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову правильним.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом повно та всебічно досліджені надані докази, їм надана належна оцінка і, згідно встановленого, ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, тому підстав для його скасування не вбачається, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2017 року без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді :