Ухвала

Іменем України

23 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

ФаловськоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування приміщенням за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що у 2000 році він, його дружина - ОСОБА_3 та син - ОСОБА_4 продали трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 та придбали дві інші квартири, зокрема, квартиру АДРЕСА_1 придбали у власність позивача та ОСОБА_3, та квартиру АДРЕСА_2 - у власність ОСОБА_4 З 2005 року син зі згоди ОСОБА_3 почав проживати в їхній квартирі, а свою квартиру передав у найм.

Посилаючись на те, що з 2010 року відносини між ним та відповідачами значно погіршились, останні стали перешкоджати йому в користуванні квартирою, ОСОБА_2 просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1; виділити прохідну кімнату площею 16,69 кв. м з балконом у його користування, дозволити йому відгородити частину цієї кімнати для забезпечення доступу відповідачам до іншої кімнати; виділити кімнату площею 11,58 кв. м у користування ОСОБА_3; залишити у загальному користуванні його та ОСОБА_3 коридор, кухню та санвузол; зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити йому перешкоди у користуванні виділеною кімнатою і приміщенням загального користування.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 березня 2017 року, позов ОСОБА_2 частково задоволено. Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1, за яким виділено у користування ОСОБА_2 кімнату площею 11,58 кв. м, ОСОБА_3 - кімнату площею 16,69 кв. м; залишено в загальному користуванні кухню, санвузол, коридор, вбудовану шафу; зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні кімнатою площею 11,58 кв. м та приміщеннями загального користування. В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що 19 вересня 2000 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу придбали квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 46,57 кв. м.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано 09 березня 1994 року, проте вони проживають разом у зазначеній вище квартирі. Крім того, у цій квартирі проживає також їхній син - ОСОБА_4

ОСОБА_2 є учасником бойових дій, інвалідом першої групи за загальним захворюванням безстроково.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Частково задовольняючи позов, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що між сторонами склався певний порядок користування квартирою, зокрема позивач фактично займає кімнату площею 11,58 кв. м, там же знаходиться у нічний час, при цьому має вільний доступ і до кімнати площею 16,69 кв. м, оскільки ця кімната є прохідною.

Виділення судами у користування ОСОБА_2 кімнати площею 11,58 кв. м, яка, на відміну від кімнати площею 16,69 кв. м, є відокремленою, обгрунтоване, оскільки йому 82 роки, він є інвалідом першої групи, відтак, в силу віку та хвороби потребує умов для відпочинку. При цьому будь-яке перепланування у квартирі, на якому наполягає позивач, можливе лише за згодою всіх співвласників та з дозволу компетентних органів, який не отримано.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), висновків судів не спростовують і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

І.М.Фаловська