УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

556/2016/17

07.12.2017 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Котик Л.О.,

при секретарі Соловей Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Володимирецького районного відділу ДВС про тимчасове обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець Володимирецького районного Відділу ДВС звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_1, який ухиляється від сплати заборгованості по виконавчому документі.

У поданні зазначено, що на виконанні Володимирецького районного Відділу ДВС перебуває відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 25.05.2017 року по справі №556/1998/14-к, виданого Володимирецьким районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 50000 грн.

02.06.2017 року державним виконавце було відкрито виконавче провадження №54061603 з виконання даного виконавчого листа.

Боржник на виклики державного виконавця не з»являється, державним виконавцем 09.06.2017 року письмово, з рекомендованим повідомленням, попереджено ОСОБА_1 про те, що до останнього може бути застосовано захід тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Пояснення з приводу не сплати боргу у ОСОБА_1 не відібрано, протокол про неявку, відповідно до ст.188-13 КУпАП не складався.

Загальна сума стягнення за виконавчим документом із врахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій становить 55500,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті без виклику чи повідомлення сторін за участю державного виконавця.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК.

Головний державний виконавець Володимирецького районного відділу ДВС у судове засідання не з»явився, в поданні просив розгляд справи провести без його участі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення подання.

ОСОБА_1 ухиляється від виконання покладених на його зобов»язань. Ухиленням є його повна бездіяльність щодо погашення боргу.

Боржник має змогу виконати зобов»язання у повному обсязі, але не робить цього без поважних причин. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник до відділу ДВС не з»являється, письмово чи усно не повідомляє причини невиконання покладених зобов»язань.

Згідно відповіді №31/17-5644-996 від 03.10.2017 р., наданої Територіальним сервісним центром №5644, транспортних засобів зареєстрованих за ОСОБА_1 на обліку не перебуває.

Також відсутні відкриті рахунки на ім"я ОСОБА_1, відсутня інформація про джерела отримання доходу боржника.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов»язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють виконання рішення.

А при його виїзді за кордон буде неможливим виконання рішення або виконання буде ускладненим.

Згідно інформації Половлівської сільської ради за №456 від 15.11.2017 року, громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, земельної ділянки на території сільської ради немає, сільськогосподарської техніки та іншого майна, за боржником не зареєстровано.

Згідно ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вірішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» , у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням суду, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов»язань за рішенням.

Згідно п.19 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як вбачається з ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в разі, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання цих зобовязань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» та у п. 18 ч. З ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ст. 12 ч.6 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

У зв'язку з такими обставинами, суд приходить до висновку про те, що має місце ухилення боржника від виконання рішення суду.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що боржником в якійсь мірі виконується судове рішення.

Приймаючи до уваги, що суду надано достатньо доказів ухилення ОСОБА_1, від виконання зобов»язань по виконавчому листу від 25.05.2017 року по справі №556/1998/14-к , виданого Володимирецьким районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 50000 грн, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення обмеження у виїзді останнього за межі України.

Керуючись ст.ст.368, 377-1 ЦПК України, ст.ст. 5, 11 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» , суд, -

у х в а л и в :

Подання головного державного виконавця Володимирецького районного Відділу ДВС задоволити повністю.

Тимчасово обмежити у виїзді за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, без вилучення паспортного документа, до виконання зобов»язань за виконавчим листом від 25.05.2017 року по справі №556/1998/14-к, виданого Володимирецьким районним судом Рівненської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через районний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: