24.03.2017 Єдиний унікальний номер 205/1196/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, ?

встановив:

Позивачка 28 лютого 2017 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб між нею та ОСОБА_2 був зареєстрований 07 червня 2011 року в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 238.

Від шлюбу вони мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею і перебуває на її утриманні.

Шлюбні відносини з відповідачем ОСОБА_2 припинено в січні 2017 року, позивачка проживає окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає.

На підставі вищевикладеного позивачка просить стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 238, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Від шлюбу вони мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею і перебуває на її утриманні.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом .

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони проживають окремо. Дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України.

Відповідач є працездатним, доказів неможливості сплачувати аліменти із об'єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, як і не надав доказів перебування в нього на утриманні будь-яких інших осіб.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний і спроможний надавати матеріальну допомогу своєму неповнолітньому сину.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182 п.2, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 130, 213-215, 367 ЦПК України, суд, ?

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_2 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.02.2017 року і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Остапенко Н.Г.