Номер провадження: 22-ц/785/6014/17
Номер справи місцевого суду: 520/774/15-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Головне управління державної міграційної служби в Одеській області, про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 03.03.2015 року,

встановила:

23.01.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовною заявою, уточнивши яку просили визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою № 66, у будинку № 11-а, по вулиці Ільфа і Петрова, у місті ОСОБА_6, посилаючись на те, що відповідач не мешкає на спірній жилій площі понад встановлені законом строки без поважних причин.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено. Вирішено визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування зазначеною квартирою та розяснено, що дане рішення після набрання ним законної сили є підставою для зняття ОСОБА_4 з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1 і Петрова, у місті ОСОБА_6.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права, неправильне застосування матеріального права, неповне зясування судом обставин, яки мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні заявлених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов невірно висновку що відповідач не проживав на спірній жилій площі без поважних причин понад встановлений законом строк, оскільки ОСОБА_4 не втрачала інтересу до спірної квартири, її відсутність була викликана поважними причинами, а саме умовами проживання, недостатністю житлової площі для спільного проживання всіх членів родини, характером відносин, які склались між членами родини, постійні конфліктні ситуації, та виселення її чоловіка з квартири за рішенням суду, а у подальшому зміна замків у вхідних дверях та перешкоди їй у доступі у квартиру. В квартирі залишались особисті речі ОСОБА_4 та її малолітнього сина, а також меблі. Крім того ОСОБА_5 вважає що наданий до суду акт від 12.01.2015 року неналежним доказом по справі, оскільки був складений безпосередньо позивачем по справі, а саме ОСОБА_2І, а підписаний мешканцями кв. 62, кв. 51, кв. 59 будинку № 11 А по вул. Ільфа та Петрова, яким інформація відома зі слів позивачів, безпосередньо зі слів позивачів було відомо про наявність або відсутність особистого майна ОСОБА_4 та її малолітньої дитини, вказані особи до суду не викликались, пояснень як свідки не давали, та відповідно не повідомлялись про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги суд першого інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 26.04.1989 року Виконкомом Київської райради народних депутатів міста ОСОБА_6 ОСОБА_2 було видано ордер за №290 серії КР на право вселення в однокімнатну квартиру № 66, площею 17,44 кв.м., у будинку № 11-а, по вулиці Ільфа і Петрова, у місті ОСОБА_6, з членами сімї: донькою ОСОБА_6, яка змінила прізвище на ОСОБА_4, та сином ОСОБА_3

Як вбачається з довідки КП «ЖКС «Чорноморський» за №1624 від 10.11.2014 року про склад сімї та реєстрації, у зазначеній квартирі зареєстровані: позивач ОСОБА_6, її син ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4 та онук ОСОБА_7

Однак за зазначеною адресою відповідач ОСОБА_4 не проживає з червня 2010 року, речей відповідача на спірній жилій площі немає, вселитися вона не намагалася, позивачі не перешкоджали відповідачеві у проживанні у зазначеній квартирі.

Факт непроживання відповідача у спірній квартирі без поважних причин підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_3

Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад встановлений законом строк, перешкоди у проживанні їй не створювалися.

Згідно зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідачем не надано жодних доказів поважності причин непроживання у спірній квартирі понад шести місяців.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Врахувавши вказані обставин та норми права, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Посилання апелянта на те, що вона не втрачала інтересу до спірної квартири, її відсутність була викликана через умови проживання, а саме недостатністю житлової площі для спільного проживання всіх членів її родини, характером відносин, які склались між членами родини, постійні конфліктні ситуації, та виселення її чоловіка з квартири за рішенням суду, не спростовують висновки суду, а навпаки вказують на те, що відповідачка не проживала спірній квартирі понад шести місяцівбез поважних причин.

Крім того колегія судів відхиляє посилання апелянта на порушення судом прав неповнолітньої дитини відповідача, оскільки оскаржуваним рішенням права неповнолітніх не вирішувались.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_8