РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне) ун. № 759/2184/17

пр. № 2/759/2623/17

31 жовтня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Шелудько В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_3, територіальний сервісний центр 8041 регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Святошинського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, про зняття арешту з майна, зокрема з належного їй автомобіля «Mitsubishi Pajero », державний номерний знак НОМЕР_1, шасі НОМЕР_3,який належить їй на праві власності, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського ГТУЮ у м. Києві № 103/17 від 12.07.2007 року серія АА№ 838566.

Обґрунтовує вимоги тим, що держаним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ м. Києва - на теперішній час Святошинський РВДВС м. Київ ГТУ у м. Києві Кранбет Н.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-281-1 виданого 01.11.2006 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з неї коштів на користь ОСОБА_5, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 103/17 від 12.07.2007 року серії АА № 838566. Дану постанову направлено на виконання до МРЕВ ДАІ у м. Києві - на теперішній час Територіальний сервісний центр 8041 регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві та накладено арешт на належний позивачці на праві власності легковий автомобіль «Mitsubishi Pajero », державний номерний знак НОМЕР_1, шасі НОМЕР_4, виконавче провадження завершене державним виконавцем ще у 2007 році у зв'язку із повною сплатою боргу згідно виконавчого листа.

При звернення в кінці листопада 2016 року до Територіального сервісного центру 8041 регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві з метою відчуження автомобіля, позивачку проінформовано про неможливість виконання даної операції, оскільки на автомобілі є арешт. Після чого ОСОБА_2 звернулась до Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з проханням зняти арешт з автомобіля. Їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю виконавчих проваджень за період 2007-2012 рік, оскільки термін зберігання таких документів становить три роки та повідомлено, що на примусовому виконанні у відділі не перебуває жодного виконавчого документа за яким вона є боржником. Враховуючи, що провадження на даний час завершено вважає, що право її, як власника майна обмежує на володіння, користування та розпорядження ним.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, зазначаючи, що таким обтяженням безпідставно порушуються права власності позивача. Додатково суду пояснив, що ОСОБА_2 прізвище з 2006 року не змінювала. Постанова про закриття виконавчого провадження не зберіглась.

Відповідач у судове засідання явку свого представника не забезпечив , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не вказав, а тому суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. При цьому на адресу суду направив пояснення в яких зазначив, що згідно баз даних наявних в РСЦ МВС в м. Києві станом на 30.05.2017 року на транспортний засіб «Mitsubishi Pajero », державний номерний знак НОМЕР_1, шасі НОМЕР_4 накладено арешт на підставі постанови ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва № 103/7 від 12.07.2007 року. Надати підставу накладення арешту даного арешту не є можливим, оскільки строк зберігання становить 3 роки. Фактичні дії зі зняття обмежень з транспортних засобів можуть бути правомірно здійсненні виключно за наслідками отримання інформації про скасування арештів.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ААС126081 транспортний засіб «Mitsubishi Pajero », державний номерний знак НОМЕР_1, шасі НОМЕР_3 належить ОСОБА_2 /а.с.7-8/.

У судовому засіданні встановлено, що в порядку виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва № 2-281-1/2006 року, ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві постановою № 103 /17 від 12.07.2007 року накладено арешт на автомобіль «Mitsubishi Pajero », державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2./а.с.9,18/.

Згідно відповіді Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ГТУ у м. Києві від 05.12.2016 року позивачку повідомлено, що перевіркою відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та АРМ «Державний виконавець» виконавчі документи, боржником за якими є ОСОБА_2 на примусовому виконанні у відділі не перебувають. Надати інформації за виконавчими документами, які перебували на примусовому виконанні у відділ та були завершеними за період з 2007 року по 2012 рік включно не вбачається можливим зважаючи на закінчення терміну їх зберігання/а.с.10-11/.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною другою вищевказаної статті передбачено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Тоді як встановлено, що при вирішенні питання закінчення вище зазначеного виконавчого провадження на підставі якого і накладався арешт майно боржника питання зняття арешту вирішено державним виконавцем не було.

Отже, судом встановлено, що арешт накладений в межах виконавчого провадження на майно ОСОБА_2 не знято, виконавче провадження закінчено.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, оскільки виконавче провадження закінчено, рішення суду виконано, а майно продовжує перебувати під арештом і забороною, у зв'язку із чим порушуються права позивача, який не має змоги у повній мірі здійснювати свої права власника речі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11-16, 317, 319, 321 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 10, 57, 58, 60, 61, 88, 213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_3, територіальний сервісний центр 8041 регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про зняття арешту з майна, задовольнити.

Зняти арешт з автомобіля «Mitsubishi Pajero », державний номерний знак НОМЕР_1, шасі НОМЕР_4,який належить на праві власності ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2 накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва - на теперішній час Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві № 103/17 від 12.07.2007 року (з виконання виконавчого листа № 2-281-1, виданого Святошинським районним судом м. Києва 01.11.2006 року) серія АА№ 838566.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дні отримання копії цього рішення.

Суддя: