У х в а л а

17 березня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2016 року в справі за позовом підприємства теплових мереж «Ковельтепло» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради, про стягнення заборгованості із оплати комунальних послуг,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Верховного Суду України від 17 лютого 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2016 року залишено без руху з наданням строку до 14 березня 2017 року для усунення недоліків заяви, оскільки заява не відповідає вимогам статті 357, 358 ЦПК України, зокрема: у заяві заявник просить переглянути лише ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 25 липня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2016 року, однак про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції заявник у заяві не ставить питання, в той час як Верховний Суд України здійснює перегляд судових рішень суду касаційної інстанції; у заяві не зазначені підстави, з яких подається заява про перегляд судового рішення та не надано обґрунтування підстав для його перегляду, передбачених статтею 355 цього Кодексу; не вказано, які саме норми матеріального (процесуального) права неоднаково застосовані судами, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; у заяві відсутнє посилання на судові рішення суду касаційної інстанції як приклад (приклади) неоднаковості застосування норм матеріального (процесуального) права та не додані їх копії.

14 березня 2017 року на виконання ухвали Верховного Суду України від 17 лютого 2017 року до Верховного Суду України від ОСОБА_1 надійшло клопотання з доданими до нього матеріалами: уточненою заявою про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції; копіями судових рішень суду касаційної інстанції щодо неоднаковості застосування одних і тих норм права.

Разом з тим, із надісланої ОСОБА_1 уточненої заяви про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції, вбачається, що заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2016 року подається з підстави пункту 1 частини 1 статті 355 ЦПК України щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, однак при цьому заявник не зазначив, які саме норми матеріального права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції та не надав відповідне обґрунтування за цією підставою. Що стосується посилання заявника на неоднаковість застосування судами касаційної інстанції частини 4 статті 338 Цивільного процесуального кодексу України, то зазначена норма не є нормою матеріального права, а відповідно не може бути предметом перегляду з підстави пункту 1 частини 1 статті 355 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не усунені в повному обсязі недоліки заяви протягом установленого ухвалою Верховного Суду України від 17 лютого 2017 року строку, заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 359 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2016 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко