27 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
ЄвтушенкоО.І., Євграфової Є.П., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою Головного лікаря Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради Паламарчука П.В. про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_5,
за касаційною скаргою ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 24 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 28 березня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У червні 2016 року Головний лікар Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради -
Паламарчук П.В. звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_5
На обґрунтування заяви зазначав, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає та зареєстрований у АДРЕСА_2, 17 червня 2016 року був госпіталізований до Херсонської обласної психіатричної лікарні, 18 червня 2016 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів Херсонської обласної психіатричної лікарні, за їх висновком ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, він залишається напруженим, підозрілим, висловлює маячні ідеї переслідування, агресивно ставиться до лікарів та до своїх близьких (матері, сестри), звинувачує їх у необґрунтованій госпіталізації, погрожує фізичною розправою, через наявність хворобливих розладів мислення ситуацію розуміє хибно, зовні виглядає емоційно напруженим, помітні вегетативні ознаки напруження - почервоніння обличчя, посилене потовиділення, руки тремтять.
Через свій психічний стан ОСОБА_5 виявляє реальні наміри вчинити дії, які являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, він становить соціальну небезпеку і потребує продовження лікування в психіатричному стаціонарі, розуміння хвороби у нього відсутнє, згоди на госпіталізацію не надає, у заяві поставлено питання про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного закладу в примусовому порядку.
Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від

24 червня 2016 року заяву задоволено.

Госпіталізовано ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 до Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради в примусовому порядку.

Рішення піддано негайному виконанню.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 28 березня

2017 року рішення Білозерського районного суду Херсонської області від

24 червня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати рішення Білозерського районного суду Херсонської області від

24 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від

28 березня 2017 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ОСОБА_5 страждає на психічне захворювання, вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, небезпечні для оточуючих, а тому потребує лікування в умовах стаціонару.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 тривалий час страждає на психічне захворювання.

За висновком Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради від 21 червня 2016 року ОСОБА_5 виявив тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, який супроводжується розладами мислення, маячними ідеями переслідування, агресією до оточуючих, неадекватним поводженням, звинуваченням оточуючих у переслідуванні, погрозами розправи, внаслідок цього наявна висока вірогідність протиправних дій, пов'язаних з захворюванням, через хворобливі переживання ОСОБА_5 вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, обстеження та лікування ОСОБА_5 можливе тільки в умовах стаціонару, розуміння хвороби у останнього відсутнє, згоди на госпіталізацію хворий не дає, йому рекомендовано лікування у психіатричному стаціонарі в примусовому порядку у відповідності до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Допитаний у суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_7 пояснив, що у червні він виїздив у складі швидкої психіатричної допомоги за викликом поліції, по приїзду побачив збудженого ОСОБА_5, він проявляв ознаки манії переслідування, погрожував всіх знищити, його за руки утримували працівники поліції, з допомогою санітарів, які продовжували утримувати ОСОБА_5 у автомобілі, він був доставлений до психіатричної лікарні, з власного лікарського досвіду знає, що у таких хворих маячні ідеї самі по собі не проходять.

Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України кожен має право на звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

За умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу (ч. 1 ст. 279 ЦПК України).

За змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України узаяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога - комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд та медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення заяви, оскільки встановили, що ОСОБА_5 страждає на психічне захворювання, вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, небезпечні для оточуючих, лікування якого відповідно до висновку комісії Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради від 21 червня 2016 року № 2856 можливе тільки в умовах стаціонару.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 24 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 28 березня 2017 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від

24 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від

28 березня 2017 року в справі за заявою Головного лікаря Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради ПаламарчукаП.В. про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Г.І. Мостова