Справа № 204/5137/17
Провадження № 2/204/1704/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила: виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення; та зобовязати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вона та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2016 року. Під час шлюбу у них народилося дві доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Добровільно відповідач не бажав утримувати власних дітей, усіляко ухилявся від батьківських обовязків, пиячив, додому грошей не приносив. Вона неодноразово намагалася вгамувати відповідача та прихилити його до виконання батьківських обовязків, але її промови викликали лише агресію та брудну лайку з боку відповідача і нерідко він підіймав на неї руку у стані алкогольного спяніння. На теперішній час громадянин ОСОБА_2 продовжує вести анти суспільний образ життя, регулярно влаштовує насильства у сімї, а саме завжди приходить до дому у стані сильного спяніння, влаштовує скандали, нецензурно лається на неї та дітей, влаштовує бійки, у будь-який час доби та незалежно від пори року вижинає її із малолітніми дітьми на вулицю, бє посуд, псує меблі, приводить до негідності побутову техніку. Вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів із заявами, щодо противоправних дій відповідача, а саме насильство у сімї. Однак, співробітники Чечелівського районного відділу поліції підійшли до її великої проблеми у сімї формально. Нічого, окрім письмових відповідей на її заяви, вона не отримала. Ніяких суттєвих дій, щодо профілактики правопорушень з боку відповідача, проведено не було. До будь-якої відповідальності громадянина ОСОБА_2 притягнуто не було, а також не було констатовано факт насильства у сім'ї. Відповідач продовжує знущатися над нею та дітьми. Ніяких позитивних висновків відповідачем ні зроблено. При цьому, ОСОБА_2 лише зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Ніяких прав власності на спірне житло відповідач не має, тому що 25 січня 2016 року він уклав договір дарування своєї частки у спірній квартирі на користь своєї дочки ОСОБА_4. Враховуючи вік обдаровуваної (ІНФОРМАЦІЯ_2) законним представником за договором є мати обдарованої - ОСОБА_1. Також вказала, що відповідач має у власності приватний будинок за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Ковельська, буд. 42. Отже, беручи до уваги той факт що з громадянином ОСОБА_2 неможливо проживати в однієї квартирі через його постійну протиправну поведінку - знущання над нею та малолітніми дітьми, а також те що заходи впливу на відповідача виявилися без результатними, вона просила суд захистити права та інтереси її самої та двох малолітніх дітей.

Ухвалою суду до участі у дану справу був залучений Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в якості співвідповідача та виключений, при цьому, з кола третіх осіб по справі.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві. Також, зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив.

Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду клопотання, в якому просила розглянути дану справу без її участі.

Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 19.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 2985 (а.с.14). Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за позивачкою в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в реєстрову книгу № 305п за реєстровим № 8-15 з 20.08.2002 року (а.с.14 на обороті).

Інша 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 належить малолітній дитині позивачки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі Договору дарування частини квартири від 25.01.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 68 (а.с.13). Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 13000812, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 20.09.2017 року за № 97933351 (а.с.40-42).

В належній позивачці та її малолітній дитині квартирі АДРЕСА_1 з 02.08.2002 року зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 28.08.2017 року за вих. № 3259/2 (а.с.30).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є колишнім чоловіком позивачки, шлюб між якими був розірваний рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2016 року по цивільній справі № 204/2304/2016-ц (провадження № 2/204/1273/2016), яке набрало законної сили 14 червня 2016 року.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які (діти) зареєстровані та проживають у спірній квартирі, що підтверджується довідкою про склад сімї та місце реєстрації № 14514 від 19.06.2017 року (а.с.7).

Позивачка звернулася до суду та вказала, що з громадянином ОСОБА_2 неможливо проживати в однієї квартирі через його постійну протиправну поведінку - знущання над нею та малолітніми дітьми, тобто вчинення насильства у сімї, а також бє посуд, псує меблі, приводить до негідності побутову техніку, у звязку з чим вона просила виселити його з квартири без надання іншого житлового приміщення.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 дійсно систематично руйнує та псує жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_2. Крім того, ОСОБА_2 веде неупорядкований спосіб життя та застосовує насилля у відношенні позивачки та їхніх малолітніх дітей, заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, що підтверджується висновками поліції про результати перевірки інформації, що надійшла до чергової частини (а.с.21-23).

Вищевказані обставини також підтвердили опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, яка є подругою позивачки, та ОСОБА_9, який є повнолітнім сином сторін, які пояснили, що колись відповідач вів звичайний образ життя, був належним чоловіком та батьком, а потім почав зловживати спиртними напоями, після чого почав влаштовувати сварки дружині, вчиняти погроми в квартирі, справляти фізичні потреби на диван. Коштів та продуктів до дому не приносив. Діти його дуже бояться, наймолодша дитина почала заїкатися. Діти вважають свого батька монстром. Іноді він погрожує позивачці та дітям, в тому числі й фізичною розправою, діти плачуть. Часто застосовує фізичне насилля у відношенні позивачки та дітей.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_2 належить на праві власності будинок № 42 по вул. Ковельська в м. Нікополі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 01.10.2009 року Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою та реєстрованого в реєстрі за № 2-2087 (а.с.16), і право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за ним в Комунальному підприємстві «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстрову книгу № 119 за реєстровим № 69 з 12.11.2009 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.17).

Таким чином, квартира АДРЕСА_1 не є єдиним житлом ОСОБА_2.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, та зобовязати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 116, 157 ЖК України, ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 179, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Зобовязати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова