АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/781/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Годік Л. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівХрапка В. Д., Новікова О. М.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Уманської місцевої прокуратури на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и л а :

В квітні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до Паланської сільської ради Уманського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

11 травня 2016 року ОСОБА_6 подала позовну заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обгрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_7. За життя ОСОБА_7 належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий Уманською районною державною адміністрацією 15 серпня 1997 року, в розмірі 2,6 умовних кадастрових гектарів колективного с/г підприємства «Паланка» в адміністративних межах Паланської сільської ради. Позивач проживала разом з ОСОБА_7,вони вели спільне господарство та мали спільні права та обов'язки з 1991 року і до дня його смерті.

Позивач звернулася до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса від 11.02.2016 року їй відмовлено у зв'язку з відсутністю підстав для спадкування.

На підставі викладеного, просила суд визнати, що ОСОБА_6 дійсно проживала з ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, однією сім'єю та вели спільне господарство з 1991 року по день смерті. Визнати за нею право на земельну частку (пай) КСП «Паланка» с. Паланка Уманського району Черкаської області, розміром 2,6 умовних кадастрових гектарів, на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай), серія НОМЕР_1, виданого на підставі рішення Уманської районної державної адміністрації № 381 від 16 липня 1997 року, після смерті ОСОБА_7, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 травня 2016 року позов задоволено.

Визнано, що ОСОБА_6 дійсно проживала з ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року , однією сім'єю та вели спільне господарство з 1991 року по день смерті.

Визнано за ОСОБА_6 право на земельну частку (пай) КСП «Паланка» с. Паланка Уманського району Черкаської області, в адміністративних межах Палатської сільської ради, розміром 2,6 умовних кадастрових гектарів, на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай), серія НОМЕР_1, виданого на підставі рішення Уманської районної державної адміністрації № 381 від 16 липня 1997 року, після смерті ОСОБА_7, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В апеляційній скарзі Уманська місцева прокуратура просить рішення суду скасувати як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Також просила стягнути з відповідача на їх користь сплачену суму судового збору за подання апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що позивач є спадкоємцем за законом і має право на земельну частку (пай).

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

При цьому, слід враховувати, що норми п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Оскільки ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року.

За правилами ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.3).

Згідно довідки Паланської сільської ради Уманського району № 22 від 25.01.2016 року, ОСОБА_7 з 1991 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 разом з співмешканкою ОСОБА_6 та разом вели спільне господарство (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 2,6 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Паланка», належної спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданої на підставі рішення Уманської райдержадміністрації від 16 липня 1997 року № 381 (а.с.16).

З приводу отримання у спадок вказаної земельної частки (паю) позивач звернулась до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори, але їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у зв'язку з відсутністю рішення суду про проживання однією сім'єю (а.с. 24).

Відповідно до ст.ст.529,530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Статтею 531 ЦК УРСР встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Виходячи з наведеного, вирішуючи спір суд дійшов необґрунтованого висновку про застосування до спірних правовідносин норм ЦК України та при цьому не врахував, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а тому до спірних правовідносин відповідно необхідно застосовувати норми ЦК УРСР та не взяв до уваги, що відповідно до ЦК УРСР особи, які проживали разом та вели спільне господарство до числа спадкоємців не належить, а тому правила ст.549 ЦК УРСР щодо прийняття спадщини, на неї не розповсюджується.

До того ж, враховуючи той факт, що позивач не входить до числа спадкоємців, передбачених ст.ст.529,530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню і решта позовних вимог, оскільки встановлення юридичного факту не призведе до правових наслідків прийняття спадщини, на що розраховує позивач.

Крім того, поза увагою суду залишилось те, що земельна ділянка згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) розташована на території Паланської сільської ради за межами населеного пункту та відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або користування для всіх потреб.

Проте, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, яке розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення до участі у справі залучено не було, що є порушенням норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову у задоволенні позову, оскільки судом першої інстанції неправильно були застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Уманської місцевої прокуратури - задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 травня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь прокуратури Черкаської області 909 гривень 48 копійок сплачений судовий збір.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :