Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/2064/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. , при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії Миронівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в особі державного виконавця Шкраби Тетяни Василівни,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року представник скаржника ОСОБА_1 поштою звернувся до суду із зазначеною скаргою.

Вказував, що 18.01.2017 року банк отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.12.2016 року по виконавчому провадженню ВП № 50120802, яка винесена державним виконавцем Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2

Посилаючись на протиправність дій державного виконавця, скаржник просив визнати дії державного виконавця Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 з винесення спірної постанови від 27.12.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 50120802 неправомірними та скасувати постанову державного виконавця Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3Ю від 27.12.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 50120802, а також вирішити питання про продовження виконавчих дій в даному виконавчому провадженні.

Скаржник, державний виконавець та заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Оскільки державний виконавець, на вимогу суду, надати для огляду матеріали виконавчого провадження № 50120802, або їх копію, відповіді не надав, суд розглядає справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

15.02.2016 року відкрите виконавче провадження № 50120802 про примусове виконання виконавчого листа № 357/2064/13-ц виданого 10.07.2013 року.

27.12.2016 року у зазначеному виконавчому провадженні державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, у звязку з відсутністю у божника майна, на яке згідно закону можна звернути стягнення та безрезультатності заходів щодо його розшуку.

18.01.2017 року зазначена постанова отримана скаржником, про що свідчить копія супровідного листа від 30.12.2016 року № 3625.

Вирішуючи скаргу, суд виходить з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України у справі № 18-рп/2012 від 13.12.2012 виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Порядок та комплекс дій, які вчиняє державний виконавець в ході виконання рішення суду визначається Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Також, державний виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи наведені обставини справи та наявні докази, суд дійшов висновку, що скаргу слід задовольнити в частині визнання дій протиправними щодо винесення спірної постанови та її скасування, оскільки державним виконавцем не доведено вчинення ним всіх необхідних заходів щодо розшуку майна боржника.

Разом з цим, в частині вимог щодо вирішення питання про продовження виконавчих дій в ВП № 50120802 слід відмовити, оскільки, на думку суду, скасування спірної постанови є достатнім заходом для відновлення порушених прав скаржника, а сама вимога є не конкретною та не ґрунтується на нормах закону.

Суд звертає увагу на ту обставину, що підстав для застосування до спірних відносин Закону України «Про виконавче провадження» від 21.08.1999 року не має, оскільки він на час винесення спірної постанови втратив чинність, тобто спірних відносин не регулював, що повністю узгоджується з позицією Конституційного Суду України висловлену в рішенні від 09.02.1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), згідно якої дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 з винесення постанови від 27.12.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 50120802 неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3Ю від 27.12.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 50120802.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_5