У Х В А Л А

21 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Валківської районної державної адміністрації Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування», треті особи: ОСОБА_4, реєстраційна служба Валківського районного управління юстиції Харківської області, відділ Держземагенства у Валківському районі Харківської області, про захист порушеного права на земельну ділянку (пай),

в с т а н о в и л а:

Валківський районний суд Харківської області рішенням від 17 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнив, ухвалив:

- визнати за ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) площею 7,09 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Восток», що знаходяться на території Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області;

- визнати протиправним та скасувати рішення Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області від 16 січня 2001 року щодо надання в постійне користування ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» землі (4 126, 12 га) для сільськогосподарського використання та рішення Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області від 16 січня 2001 року щодо надання дозволу на виготовлення державного акта на право постійного користування землею (4 126, 12 га) ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України»;

- визнати недійсним державний акт на право постійного користування землею ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» від 5 липня 2001 року та скасувати його державну реєстрацію.

Апеляційний суд Харківської області 27 липня 2016 року скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 30 листопада 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнила, рішення Апеляційного суду Харківської області від 27 липня 2016 року скасувала, рішення Валківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року залишила в силі.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення суду касаційної інстанції та залишення в силі рішення апеляційної інстанції з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме пункт 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ Президента).

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня, 7 листопада 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положенням пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, залишивши в силі рішення суду першої інстанції, погодився з його висновком про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на те, що члени колективного сільськогосподарського підприємства (серед яких є і позивач) скористались правом на земельну частку (пай) та оформили це право належним чином до закінчення реорганізації підприємства; на виконання Указу Президента розпорядженням голови районної адміністрації затверджені розрахунки вартості земельної частки (паю) агрофірми «Восток», визначений розмір такої частки, а також кількість осіб, які мають право на земельні паї; членам колективного сільськогосподарського підприємства «Восток» (серед яких є і позивач) виготовлені сертифікати на право на земельну частку (пай).

При цьому суд першої інстанції, з яким погодився й суд касаційної інстанції, дійшов висновку, що акт приймання-передачі земельних сертифікатів в кількості 570 шт. та заяв власників про передачу земельних паїв у кількості 519 шт., а також книги реєстрації сертифікатів начальнику ГПУ «Харківгазвидобування» ДК «Укргазвидобування» свідчить про бажання членів колективного сільськогосподарського підприємства передати паї в користування, а не про відмову від права на них.

Разом з тим, у справах, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня, 7 листопада 2016 року в яких надані заявником для порівняння, суди відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходили з того що, позивачі не довели обставини, на які вони посилаються в обґрунтування своїх позовних вимог, а саме, що при розпаюванні земель їх права на земельні ділянки (пай) були порушені.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини встановлені судами, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5 до Валківської районної державної адміністрації Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області. публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування», треті особи: ОСОБА_4, реєстраційна служба Валківського районного управління юстиції Харківської області, відділ Держземагенства у Валківському районі Харківської області, про захист порушеного права на земельну ділянку (пай) до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк Л.І. Охрімчук