АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/494/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2016 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з цим позовом до відповідача, вказувала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10.08.1991 року., який було розірвано рішенням Хмельницькою міськрайонного суду Хмельницької області від 12.09.2011 року. Сторони мають синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 28.07.2011 року між сторонами укладено договір про сплату аліментів на дітей, в який внесено зміни договором від 21.04.2016 року. За цими угодами витрати на відпочинок та оздоровлення неповнолітнього сина на протязі року, до 01.09.2012 року, батько бере на себе, а на протязі іншого часу до досягнення дитиною повноліття витрати на оздоровлення та відпочинок дитини батьки несуть в рівних частках.

В період з 12.05.2016 року по 22.05.2016 року позивачка разом із сином ОСОБА_4 відпочивали в місті Хургада, Єгипет. Вартість цієї подорожі на відпочинок та оздоровлення сина ОСОБА_5, становила 14400 грн. і була повністю сплачена позивачем 25.04.2016 року. Тому позивач просила стягнути з відповідача половину цих витрат - 7200 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.09.2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користі ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в частині оплати витрат на оздоровлення та відпочинок дитини в розмірі 7200 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. На його думку, суд не врахував, що умовами договору, укладеного між сторонами, не передбачено можливість стягнення витрат на відпочинок дитини в судовому порядку в разі спору. Договором визначено порядок стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса. На думку апелянта, сам факт понесення позивачкою витрат на відпочинок сина без попереднього погодження всіх істотних умов такого відпочинку, його терміну та вартості, країни, потреби саме в такому відпочинку, не може слугувати безспірною підставою їх стягнення. Позивачка має довести суду саму необхідність такого відпочинку в період активного навчання в школі. Кошти, які позивачка просила стягнути, за своєю правовою природою не є аліментами. Фактично це додаткові витрати на дитину, стягнення яких не відбувається автоматично за вимогою матері, а лише при наявності певних обставин, які, на думку апелянта, в даній справі відсутні.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 28.07.2011 року між сторонами укладено договір про сплату аліментів на дітей, в який внесено зміни договором від 21.04.2016 року. За цими угодами витрати на відпочинок та оздоровлення неповнолітнього сина на протязі року, до 01.09.2012 року батько бере на себе, а на протязі іншого часу до досягненим дитиною повноліття витрати на оздоровлення та відпочинок дитини батьки несуть в рівних частках.

В період з 12.05.2016 року по 22.05.2016 року позивачка разом із сином ОСОБА_4 відпочивали в місті Хургада, Єгипет. Вартість цієї подорожі на відпочинок та оздоровлення сина ОСОБА_5, становила 14400 грн. і була оплачена позивачем 25.04.2016 року.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором щодо утримання дітей, відтак половина понесених позивачем витрат на відпочинок та оздоровлення сина підлягає стягненню з відповідача.

Так, за ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно з ч.1 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Доводи апеляційної скарги про те, що цей спір не підлягає вирішенню в суді, оскільки договором визначено порядок стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, не ґрунтуються на законі і є безпідставними.

Так, частиною 2 ст. 189 СК України у разі невиконання одним із батьків свого обов'язку за договором передбачено можливість стягувати аліменти на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Таке ж право (а не обов'язок) стягувати аліменти за договором на підставі виконавчого напису нотаріуса передбачено пунктом 5 договору про сплату аліментів на дітей від 28.07.2011 року.

Водночас твердження апелянта, що цей спір не підлягає вирішенню в суді, прямо суперечить ст.ст. 15 ЦК України, 3 ЦПК України.

Безпідставними є посилання апелянта на необхідність попереднього погодження всіх істотних умов відпочинку дитини, обґрунтування потреби в такому відпочинку як передумови для відшкодування понесених витрат, оскільки це не передбачено умовами договору.

Кошти, які позивач просила стягнути, дійсно за своєю правовою природою не є аліментами на утримання дитини.

Суд першої інстанції, вказавши у резолютивній частині рішення про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини в частині оплати витрат на її оздоровлення та відпочинок, фактично зазначив суть договору, за яким стягується заборгованість.

В свою чергу ця обставина жодним чином не порушує право відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Суддя: /підпис/

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції:Мороз В.О. Провадження № 22-ц/792/494/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 5