Справа № 523/9762/16-ц
Провадження №2/523/205/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2017 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Максименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

Встановив:

Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 «ПриватБанк» звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.04.2010 року у розмірі 17 076 гривень 01 копійок.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 27.04.2010 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складаний між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач умови договору виконав в повному обсязі, проте відповідачка платежі належним чином не здійснювала, у зв'язку з чим станом на 01.06.2016 р. за нею виникла заборгованість у загальній сумі 17 076 гривень 01 копійок. Позивач просить стягнути на його користь з відповідачки заборгованість у сумі 17 076 гривень 01 копійок та судовий збір у сумі 1 378 гривень.

В судове засіданні представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. (а.с.55);

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що 27.04.2010 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.12,13-14);

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.15-48);

Згідно до п.п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування, по перерозходу платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. В разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконувати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі прострочення кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг при порушені клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором понад 30 днів, зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 27.04.2010 року сума боргу станом на 01.06.2016 року становить у розмірі 17 076 гривень 01 копійок, яка складається з: заборгованість за кредитом 6 991 гривень 58 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом 1 662 гривень 28 копійок; заборгованість за пенею у розмірі 6 077 гривень 95 копійок; нараховано штрафів 1 150 гривень; штраф (фіксована частина) 500 гривень; штраф (процентна складова) 789 гривень 33 копійок (а.с.8-10);

Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст.530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

В обґрунтування своїх заперечень на позовну заяву, відповідачка ОСОБА_1 посилається на ст..258 ЦК України та просить застосувати строк позовної давності.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості позичальника, вбачається про те, що останній платіж у розмірі ОСОБА_1 здійснила 29.05.2015 р. у розмірі 4 200 гривень.

Загальна позовна давність в три роки встановлена ст.257 ЦК України. Банк звернувся з позовом за захистом своїх прав в межах трирічного строку, а саме 13.07.2016р.

Законом визнавчена спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). До суду ОСОБА_2 надав розрахунок суми заборгованості за пенею в межах строку позовної давності один рік (ст.258 ЦК України).

Таким чином, строки спеціальної позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) позивачем не порушені.

При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 1 378 гривень (а.с.54).

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 64, 88, 209, 212-215, 217, 218 ЦПК України, ст.ст.525,526,530,549,550,1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту № б/н від 27.04.2010 року у розмірі 17 076 гривень 01 копійок ( сімнадцять тисяч сімдесят шість гривень одну копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» суму судового збору у розмірі 1 378 гривень (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень ).

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя Аліна С.С.