Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/2422/17
Номер провадження: 2/511/972/17
12 грудня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Ільяшук А. В.,
секретаря Чернецької А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ надання адміністративних послуг апарату Роздільнянської міської ради та її виконавчого комітету про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,
У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: відділ надання адміністративних послуг апарату Роздільнянської міської ради та її виконавчого комітету, просив визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування жилим приміщенням будинком, що розташований за адресою: вул. ОСОБА_3 ( колишня Димитрова),68-а м. Роздільна Одеської області та усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належному йому на праві власності будинком, що розташований за адресою: вул. ОСОБА_3 ( колишня Димитрова),68-а м. Роздільна Одеської області шляхом примусового зняття з реєстрації з вищевказаного будинку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Свої вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку за адресою: вул. ОСОБА_3 (колишня Димитрова),68-а м. Роздільна Одеської області. З 2005 року його син, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, проживали в цьому будинку, та вона була зареєстрована за вищезазначеною адресою. У липні 2008 року вони розірвали шлюб, ОСОБА_2 забрала свої речі та виїхала з будинку. З моменту розірвання шлюбу ОСОБА_2 жодного дня не проживала в його будинку. На теперішній час місце перебування ОСОБА_2 йому невідомо, тому він не може вирішити питання зняття її з реєстрації в належному йому будинку в позасудовому порядку. Посилаючись на дані обставини, позивач просив визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування жилим приміщенням будинком, що розташований за адресою: вул. ОСОБА_3 ( колишня Димитрова),68,а м. Роздільна Одеської області та усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належному йому на праві власності будинком, що розташований за адресою: вул. ОСОБА_3 (колишня Димитрова),68-а м. Роздільна Одеської області шляхом примусового зняття з реєстрації з вищевказаного будинку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив провести судове засідання без його участі і ухвалити заочне рішення по справі (а.с.30).
Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак, відповідно до повернутих поштових повідомлень відповідач за зазначеною адресою не проживає (а.с.29), що свідчить про неможливість вручення відповідачам судових повісток та відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачам належним чином.
Третя особа - відділ надання адміністративних послуг апарату Роздільнянської міської ради та її виконавчого комітету в судове засідання не зявилися, надали суду заяву, в якій просила провести судове засідання без участі їх представника.(а.с.31).
В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, його особа посвідчена паспортом серії КЕ 741660, виданого Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області 08.09.1997 року (а.с. 3).
Згідно договору купівлі-продажу квартири від 20.04.1976 року, посвідченого державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за № 1072, ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані за адресою: вул. Димитрова,68-а м. Роздільна Одеської області (а.с.4-5). Договір зареєстровано в БТІ 22.04.1976 року на праві приватної власності за ОСОБА_1, кн ІІ-30.
Наявність будинку підтверджується технічним паспортом на житловий будинок з господарчими спорудами, за адресою: вул. Димитрова,68,а м. Роздільна Одеської області, який складається з : А- житлового будинку, загальною площею 39,40 кв.м., житловою площею 14,60 м2, господарчих споруд: "Б" - гараж., "В" літня кухня, Г уборна (а.с.6-9).
Таким чином, позивач володіє вищезазначеним житловим будинком правомірно, а тому має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своєю власністю.
Згідно розпорядження Роздільнянсокої міської ради Одеської області № 20/МР-2016 від 19.02.2016 року відповідно до п.20 ст. 42, п.8 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», керуючись Законом України «Про присвоєння юридичним особам та обєктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», була перейменована вулиця Димитрова на вулицю ОСОБА_3. в м. Роздільна (а.с. 11)
Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована з 05.04.2005 року за адресою: вул. ОСОБА_3 (колишня Димитрова),68-а м. Роздільна Одеської області, що підтверджується будинковою книгою для прописки громадян ( а.с.12-16)
Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації, виданого виконавчим комітетом Роздільнянської міської ради від 07.11.2017 року, встановлено, що за адресою: вул. ОСОБА_3 (колишня Димитрова),68-а м. Роздільна Одеської області, зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з 2008 року і по теперішній час за вищевказаною адресою не проживає. (а.с.17 ).
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 співвласником спірного житлового будинку не являється, в зазначеному житловому будинку не проживає з 2008 року і не користується ним.
Дані обставини достовірно підтверджені письмовими поясненнями сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5.(а.с.19,20)
Позивач заперечує проти реєстрації відповідача за вказаною адресою, так як дані обставини перешкоджають йому в реалізації права володіння та користування належним йому на праві власності майном.
В порядку ч.2 ст.48 Закону України „Про власність", позивач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статей 316-317 Цивільного кодексу України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).
Так, відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
З погляду Європейського Суду повага власності основний метод права, міжнародного й внутрішнього дотримання. У Конвенції говориться, що держава зобов'язана дотримувати, виконувати, зміцнювати, захищати й забезпечувати права власності фізичних і юридичних осіб. Порушення Конвенції й Протоколів будуть тоді, коли піде недотримання, невиконання й не забезпечення державою зазначених норм.
Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважаться.
У першу чергу ця повага повинна виходити від держави й втілюватися у вигляді прийняття законодавчих, виконавчих дій, що захищають право власності від незаконних зазіхань із боку кого б то не було.
Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, що ОСОБА_1 на теперішній час позбавлений права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в даному випадку вимоги ОСОБА_1, як власника житлового будинку законні та обґрунтовані, оскільки реєстрація відповідача в належному йому житловому будинку, порушує його право власності, створює перешкоди в користуванні власністю.
Керуючись ст.ст. 48, 49 Закону України Про власність, ст.ст.319, 346, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст.10,11,209,212, 214-215,224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ надання адміністративних послуг апарату Роздільнянської міської ради та її виконавчого комітету про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування жилим приміщенням будинком, що розташований за адресою: вул. ОСОБА_3 (колишня Димитрова),68-а м. Роздільна Одеської області, який належить на праві власності - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в користуванні та розпорядженні, належним йому на праві власності житловим будинком, що розташований за адресою: вул. ОСОБА_3 (колишня Димитрова),68-а м. Роздільна Одеської області примусово знявши з реєстрації у вказаному будинку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. В. Ільяшук