Провадження № 4-с/592/55/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Хитрова Б.В., за участю секретаря судового засідання Чайки Т.В., розглянув у відкритому судовому зсіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2, -

встановив:

Скаржниця звернулася до суду з вищевказаною скаргою, уточнила її та обґрунтовує її тим, що постановою державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 від 08.08.2017 року при здійсненні виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 52033402 з примусового виконання рішення Ковпаківського районного суду від 28.03.2016 року по справі № 592/5300/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 накладено арешт на рахунки, що належать ОСОБА_1, у тому числі на рахунок № 909419, який відкрито у ПАТ «КБ «Приватбанк». Рахунок № 909419 використовується ОСОБА_1 для отримання заробітної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством. Таке обмеження передбачено Законом України «Про виконавче провадження», а саме ч. 2 ст. 70. Але дане обмеження не розповсюджується на всю заробітну плату працівника, а тільки на визначену законом її частину (20 відсотків). 3 викладеного вбачається, що дії державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 з винесення постанови про арешт коштів від 08.08.2017 року у ВП № 52033402, в частині накладання арешту на рахунок заявника № 909419, що відкритий в ПАТ «КБ «Приватбанк», є такими, що порушують вимоги діючого законодавства, та підлягають визнанню неправомірними у відповідності до вимог ст. 387 Цивільного процесуального кодексу України. Для відновлення порушеного права заявника на отримання заробітної плати в сумі, що залишилася після стягнення за виконавчим документом, необхідним є зняття арешту з рахунку заявника № 909419, що відкритий в ПАТ «КБ «Приватбанк». 3 цією метою 06.10.2017 року заявник звернувся із заявою про зняття арешту до державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2. Цього ж дня ОСОБА_1 отримала відповідь на своє звернення, що підписане начальником ОСОБА_6 районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_7, в якому наголошено на законності дій державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 та повідомлено про неможливість зняття арешту. Станом на день розгляду справи арешт не знято, а заявник не має можливості отримувати заробітну плату, та фактично не має коштів до існування. Тому заявник просить визнати неправомірними дії державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 08.08.201.7 року ВП № 52033402 в частині арешту коштів на рахунку ОСОБА_1 № 909419, що відкритий в ІІАТ «КБ «Приватбанк»; скасувати постанову державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 про арешт коштів боржника від 08.08.2017 року ВП № 52033402 в частині накладання арешту на кошти, що містяться на рахунку ОСОБА_1 № 909419, який відкритий в ПАТ «КБ «Приватбанк»; зобовязати державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 ОСОБА_6 районного відділу державної виконавчої служби зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунку ОСОБА_1 № 909419, який відкритий в ІІАТ «КБ «Приватбанк».

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_6 районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області в судовому засіданні вимоги скарги не визнав, заперечував проти них, додатково надав письмове заперечення на скаргу.

ПАТ КБ «Надра» - стягувач у виконавчому провадженні, повідомлене належним чином про час та місце розгляду справи, не забезпечило явку свого представника в судове засідання.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 від 08.08.2017 року при здійсненні виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 52033402 з примусового виконання рішення Ковпаківського районного суду від 28.03.2016 року по справі № 592/5300/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 накладено арешт на рахунки, що належать ОСОБА_1, у тому числі на рахунок № 909419, який відкрито у ПАТ «КБ «Приватбанк». Вказана обставина підтверджується довідкою банківської установи від 26.10.2017 р. № IQTS9C14HUAFGCTO.

Рахунок № 909419 використовується ОСОБА_1 для отримання заробітної плати, що підтверджується довідкою ПА «КОЛОС» від 01.11.2017 р. № 89.

Судом встановлено, що 06.10.2017 року заявниця звернулася із заявою про зняття арешту до державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 та цього ж дня отримала відповідь на своє звернення, що підписане начальником ОСОБА_6 районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_7, в якому наголошено на законності дій державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 та повідомлено про неможливість зняття арешту, що підтверджується копією відповіді № 10455 від 06.10.2017 року.

Статтями 8, 9 ОСОБА_8 України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_8 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_8 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_8 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_8 України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 43 ОСОБА_8 України кожен має право на працю, що включає можливість. заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 р. №95, ратифікованої Україною 04.08.1961 р., ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сімї.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобовязань щодо оплати праці.

Згідно із ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 6 статті 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Таке обмеження передбачено Законом України «Про виконавче провадження», а саме ч. 2 ст. 70. Але дане обмеження не розповсюджується на всю заробітну плату працівника, а тільки на визначену законом її частину (20 відсотків).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені ОСОБА_8 України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець під час здійснення професійної діяльності керується принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону.

Виходячи з вищезазначеного суд вважає доводи скарги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», в останній редакції від 17.02.2017 р., -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 про арешт коштів боржника від 08.08.2017 року ВП № 52033402 в частині накладання арешту на кошти, що містяться на рахунку ОСОБА_1 № 909419, який відкритий в ПАТ «КБ «Приватбанк».

Зобовязати державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 ОСОБА_6 районного відділу державної виконавчої служби зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунку ОСОБА_1 № 909419, який відкритий в ІІАТ «КБ «Приватбанк».

В іншій частині відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст судового рішення виготовлено 12.12.2017 року.

Суддя Б.В. Хитров