Ухвала

іменем україни

07 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту, визнання незавершеного будівництва об'єктом права спільної сумісної власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 24 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаною заявою про перегляд рішення Миронівського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після ухвалення судом рішення виявлено, що будинок № АДРЕСА_1 є об'єктом самочинного будівництва, а тому на нього не могло виникнути право власності, у зв'язку з чим просив суд задовольнити його заяву.

Ухвалою Миронівького районного суду Київської області від 24 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року, заяву - залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові ухвали та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що Миронівським районним судом Київської області від 10 грудня 2015 року встановлено факт проживання

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу з 30 вересня 2005 року по 30 липня 2015 року та визнано незавершений будівництвом будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності.

Згідно з копією припису інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09 березня 2016 року № С-0903/6 ОСОБА_4 на власній земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1, побудував житловий будинок загальною площею 169,90 кв. м. з відхиленням від затверджених проектних рішень під час будівництва.

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Залишаючи без задоволення заяву, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11,

60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що зазначені обставини, на які посилається

ОСОБА_4 у заяві про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами не можуть бути підставою для перегляду рішення, оскільки він здійснював будівництво будинку на підставі наданих йому дозвільних документів, а тому міг знати та повинен був знати про те, що збудований ним будинок має відхилення від затверджених проектних рішень.

Отже, місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про залишення заяви без задоволення. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказану ухвалу без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 24 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 березня

2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С. Висоцька

М.К.Гримич