Справа № 510/379/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

24.10.17 року Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Сорокіна К.В.,

при секретарі Івановій Н.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Рені подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник державний виконавець Георгіу І.С. звернувся до суду із поданням про встановлення обмеження у праві виїзду за межі держави громадянину України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що він, як боржник, ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 12.12.2014 р. за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики у сумі 185 380, 74 грн.

Виходячи з наведених фактів, в порядку ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. державним виконавцем проведені виконавчі дії, однак фізична особа боржник ОСОБА_1 заборгованість не сплатив. Боржник неодноразово викликався до відділу ДВС, однак не зявлявся.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань. Посилаючись на вищенаведене, державний виконавець просить суд встановити для ОСОБА_1 обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 12.12.2014 р.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Правилами частини 1 статті 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Приписами частини 2 статті 6 Закону України від 21 січня 1994 року № 3857- XII Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» визначено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, зокрема: п.5) - підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

З представлених державною виконавчою службою матеріалів вбачається, що рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 12.12.2014 р. з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у сумі 185 380,74 грн. На підставі рішення суду було видано виконавчий лист, який було зверненні до виконання.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Ренійського РУЮ було відкрито виконавче провадження за номером ВП № 48478753.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені нормами Закону України Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. Зокрема, державний виконавець зобовязаний вжити заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (стаття 5 Закону). Пунктом 18 частини 3 статті 11 цього Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Дослідженням у судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження ВДВС Ренійського РУЮ встановлено, що боржником ОСОБА_1 у добровільному порядку рішення Приморського районного суду м. Одеса від 12.12.2014 р за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики у сумі 185 380, 74 грн., не виконується. На неодноразові виклики до відділу ДВС боржник не являвся. Державним виконавцем вжито заходи примусового виконання рішення суду, визначені у Законі України «Про виконавче провадження», які проведені у порядку, встановленому в главі 4 цього Закону. В ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем ВДВС Ренійського РУЮ було встановлено, що боржник ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, однак за місцем своєї реєстрації не мешкає, місце знаходження боржника невідомі. За даними ДПІ у Ренійському районі відкриті розрахункові рахунки в установах банків що значаться за боржником відсутні. За даними управління ПФУ у Ренійському районі боржник не працює, пенсію не отримує. 04.11.2015 р. постановою державного виконавця накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1, а саме на 1/3 частину житлового будинку по вул.. Вокзальна, 3 в м. Рені Одеської області. 24.02.2016 р. постановою державного виконавця було призначено експерта для проведення експертної оцінки.

Таким чином, при судовому розгляді справи судом обєктивно встановлено, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від належного виконання зобовязань, покладених на нього рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 12.12.2014 р. за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики у сумі 185 380, 74 грн., не виключається його можливість виїзду за межі держави, у звязку з чим подання державного виконавця ВДВС Ренійського РУЮ юстиції визнається обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Пунктом 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення вїзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється вїзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України. Виходячи з викладеного, виконання ухвали слід покласти на органи Державної прикордонної служби.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 209-210, 217, 377-1 ЦПК України, п.5 ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994р., ст. ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р.,

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ренійського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 - задовольнити.

Обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта боржника фізичну особу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 - до виконання боргових зобовязань, покладених на нього рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 12.12.2014 р. за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики у сумі 185 380, 74 грн..

Виконання ухвали суду покласти на органи Державної прикордонної служби України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали .

Суддя : К.В. Сорокін